02021H2279 — ET — 30.12.2021 — 000.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu





Parandatud:









▼B

▼C1

KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2021/2279,

15. detsember 2021,

toodete ja organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime mõõtmisel ja teatavakstegemisel kasutatavate keskkonnajalajälje määramise meetodite kasutamise kohta







1. EESMÄRK JA KOHALDAMISALA

1.1. Käesoleva soovitusega edendatakse keskkonnajalajälje määramise meetodite kasutamist asjakohastes poliitikavaldkondades ja kavades, mis on seotud mis tahes toodete (sh kaupade ja teenuste) või organisatsioonide olelusringipõhise keskkonnatoime mõõtmise ja/või teatavakstegemisega.

1.2. Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele ning eraõiguslikele ja avalik-õiguslikele organisatsioonidele, kes mõõdavad või kavatsevad mõõta oma toote või organisatsiooni olelusringi keskkonnatoimet ja/või teevad või kavatsevad teha keskkonnatoimet käsitlevaid andmeid teatavaks ELi mis tahes eraõiguslikule, avalik-õiguslikule või kodanikuühiskonna sidusrühmale.

1.3. Käesolev soovitus ei mõjuta selliste ELi kohustuslike õigusaktide rakendamist, millega on ette nähtud konkreetne meetod toodete või organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime arvutamiseks. ELi õigusaktides või poliitikas võib siiski sellele soovitusele viidata kui toodete või organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime arvutamise meetodile.

2. MÕISTED

Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) toote keskkonnajalajälje määramise meetod – I lisas esitatud üldine meetod toote olelusringipõhise võimaliku keskkonnamõju mõõtmiseks ja teatavakstegemiseks;

b) „organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetod“ – III lisas esitatud üldine meetod organisatsiooni olelusringipõhise võimaliku keskkonnamõju mõõtmiseks ja teatavakstegemiseks;

c) „toote keskkonnajalajälg“ – toote keskkonnajalajälje määramise meetodil põhineva toote keskkonnajalajälje uuringu tulemus;

d) „organisatsiooni keskkonnajalajälg“ – organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodil põhineva organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu tulemus;

e) „tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjad (edaspidi „PEFCRid“)“ – tootekategooriapõhised olelusringil põhinevad eeskirjad, mis täiendavad toote keskkonnajalajälje uuringute üldiseid metoodikasuuniseid ja pakuvad täpsemat teavet konkreetse tootekategooria tasandil. PEFCRi olemasolu korral tuleks seda kasutada sellesse tootekategooriasse kuuluva toote keskkonnajalajälje arvutamiseks;

f) „organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise sektoripõhised eeskirjad (edaspidi „OEFSRid“)“ – sektoripõhised olelusringil põhinevad eeskirjad, mis täiendavad organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute üldiseid metoodikasuuniseid ja pakuvad täpsemat teavet konkreetse sektori tasandil. OEFSRi olemasolu korral tuleks seda kasutada sellesse sektorisse kuuluva organisatsiooni keskkonnajalajälje arvutamiseks;

g) „olelusringi keskkonnatoime“ – arvudes väljendatud potentsiaalne keskkonnamõju, mille leidmisel on arvesse võetud toote või organisatsiooni olelusringi kõiki asjakohaseid etappe tarneahela perspektiivist;

h) „olelusringi keskkonnatoime teatavakstegemine“ – olelusringi keskkonnatoime andmete mis tahes avaldamine, sealhulgas äripartneritele, investoritele, avaliku sektori asutustele või tarbijatele;

i) „organisatsioon“ – äriühing, korporatsioon, ettevõtja, ettevõte, asutus või institutsioon, selle osa või nende kombinatsioon, avalik- või eraõiguslik, millel on oma tegevusvaldkond ja iseseisev juhtimine, olenemata sellest, kas ta on iseseisev juriidiline isik või mitte;

j) „kava“ – eraõiguslike äriühingute või nende liidu, avaliku ja erasektori partnerluse või valitusasutuste või vabaühenduste kasumit taotlev või mittetulunduslik algatus, milles nõutakse olelusringi keskkonnatoime mõõtmist või teatavakstegemist;

k) „tööstusliit“ – oma liikmeskonda kuuluvaid eraõiguslikke äriühinguid esindav organisatsioon, mis kuulub mõnda sektorisse kohalikul, piirkondlikul, riiklikul või rahvusvahelisel tasandil;

l) „finantssektor“ – kõik finantsteenuseid (sealhulgas finantsnõustamist) osutavad isikud, sealhulgas pangad, investorid ja kindlustusseltsid.

3. TOOTE/ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE MÄÄRAMISE MEETODI KASUTAMINE LIIKMESRIIKIDE POLIITIKAS

Liikmesriigid peaksid:

3.1. kasutama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodit ning sellega seotud PEFCRe ja OEFSRe vabatahtlikes poliitikameetmetes, mis hõlmavad toodete/organisatsioonide olelusringi potentsiaalse keskkonnatoime mõõtmist või teatavakstegemist; ning tagama samas, et sellised meetmed ei takistaks kaupade vaba liikumist ELis;

3.2. käsitama selliseid olelusringi keskkonnatoime andmeid või väiteid, mis põhinevad toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ja sellega seotud PEFCRide ja OEFSRide kasutamisel, kehtivana asjaomastes riiklikes kavades, mis hõlmavad toodete või organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime mõõtmist või teatavakstegemist;

3.3. tegema jõupingutusi kvaliteetsete olelusringi andmete kättesaadavuse parandamiseks, algatades tegevusi riiklike andmebaaside arendamiseks, läbivaatamiseks ja kättesaadavaks tegemiseks ning soodustades andmete sisestamist olemasolevatesse avalikesse andmebaasidesse, lähtudes keskkonnajalajäljele vastavate andmekogumite nõuetest; tagama eri andmebaaside vahelise sidususe;

3.4. aitama kaasa jõupingutustele, mida komisjon teeb, et teha keskkonnajalajäljele vastavad kvaliteetsed andmekogumid kättesaadavaks;

3.5. andma väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele abi ja töövahendeid, mis aitavad neil mõõta toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ning PEFCRide ja OEFSRide põhjal oma olelusringi keskkonnatoimet ning parandada oma toodete või organisatsiooni keskkonnatoimet ja teha see teatavaks; seda tehes peaksid ametiasutused hoiduma dubleerimast olemasolevaid vahendeid, kui need on otstarbekohased;

3.6. edendama organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ja vajaduse korral sellega seotud OEFSRide kasutamist avaliku sektori organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime mõõtmiseks või teatavakstegemiseks;

3.7. edendama ja toetama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi kasutamist rahvusvahelisel tasandil, sealhulgas mitmepoolsetel foorumitel või seoses olelusringi keskkonnatoime mõõtmise või sellest teavitamise kavadega. Seda tehes peaksid ametiasutused kaaluma abi ja vahendite pakkumist ELi partnerriikide VKEdele nende toodetavate vahetoodete või pooltoodete olelusringi keskkonnatoime mõõtmiseks ja parandamiseks.

4. TOOTE/ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE MÄÄRAMISE MEETODI KASUTAMINE ÄRIÜHINGUTES JA MUUDES ERAÕIGUSLIKES ORGANISATSIOONIDES

Äriühingud ja muud eraõiguslikud organisatsioonid, kes otsustavad mõõta või teha teatavaks oma toodete või organisatsioonide olelusringi keskkonnatoimet, peaksid:

4.1. kasutama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodit ning sellega seotud PEFCRe ja OEFSRe oma toodete või organisatsiooni olelusringi keskkonnatoime mõõtmiseks või teatavakstegemiseks;

4.2. aitama kaasa avalike andmebaaside läbivaatamisele ja täitma need kvaliteetsete olelusringi andmetega kooskõlas keskkonnajalajäljele vastavate andmekogumite suhtes kehtivate nõuetega; aitama kaasa jõupingutustele, mida komisjon teeb, et teha keskkonnajalajäljele vastavad kvaliteetsed andmekogumid kättesaadavaks;

4.3. kaaluma nende tarneahelates olevate äriühingute ja eelkõige VKEde toetamist, et nad saaksid anda toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ning PEFCRide ja OEFSRide alusel teavet ning parandada oma organisatsioonide ja toodete olelusringi keskkonnatoimet.

Tööstusliidud peaksid:

4.4. edendama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ning sellega seotud PEFCRide ja OEFSRide kasutamist oma liikmete seas;

4.5. aitama kaasa avalike andmebaaside läbivaatamisele ja täitma need kvaliteetsete olelusringi andmetega kooskõlas keskkonnajalajäljele vastavate andmekogumite suhtes kehtivate nõuetega; aitama kaasa jõupingutustele, mida komisjon teeb, et teha keskkonnajalajäljele vastavad kvaliteetsed andmekogumid kättesaadavaks;

4.6. andma VKEdest osaliste käsutusse lihtsustatud arvutusvahendeid ja eriteadmisi, mis võimaldavad neil arvutada oma toodete või organisatsiooni olelusringi keskkonnamõju, võttes aluseks toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ja sellega seotud PEFCRid ja OEFSRid;

4.7. edendama ja toetama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi kasutamist rahvusvahelisel tasandil, sealhulgas mitmepoolsetel foorumitel või seoses olelusringi keskkonnatoime mõõtmise või sellest teavitamise kavadega.

5. TOOTE/ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE MÄÄRAMISE MEETODI NING SELLEGA SEOTUD PEFCRide JA OEFSRide KASUTAMINE OLELUSRINGI KESKKONNATOIME MÕÕTMISE VÕI TEATAVAKSTEGEMISEGA SEOTUD KAVADES

5.1 Olelusringi keskkonnatoime mõõtmise või teatavakstegemisega seotud kavades tuleks toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodit ning sellega seotud PEFCRe/OEFSRe kasutada toodete ja organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime mõõtmise või teatavakstegemise standardmeetodina.

6. TOOTE/ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE MÄÄRAMISE MEETODI JA SELLEGA SEOTUD PEFCRide/OEFSRide KASUTAMINE FINANTSSEKTORIS

Finantssektori osalised peaksid vajaduse korral:

6.1. edendama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ning sellega seotud PEFCRide ja OEFSRide põhjal arvutatud olelusringi keskkonnatoime andmete kasutamist olelusringi keskkonnatoimega seotud finantsriski hindamisel;

6.2. edendama oma keskkonnatoime hindamisel organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutel põhinevate andmete kasutamist kestlikkusindeksite keskkonnakomponendi arvutamiseks.

6.3. edendama ja toetama toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi kasutamist rahvusvahelisel tasandil, sealhulgas mitmepoolsetel foorumitel või seoses olelusringi keskkonnatoime mõõtmise või sellest teavitamise kavadega.

7. KONTROLL

7.1. Kui toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringud avalikustatakse kolmandatele isikutele, tuleks neid uuringuid kontrollida vastavalt toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi nõuetele ning PEFCRides ja OEFSRides esitatud konkreetsetele andmetele.

8. ARUANDLUS SOOVITUSE TÄITMISE KOHTA

8.1. Liikmesriikidel palutakse teatada komisjonile igal aastal meetmetest, mida nad on käesoleva soovituse valguses rakendanud. Esimene teavitus tuleb edastada ühe aasta möödumisel käesoleva soovituse vastuvõtmisest. Esitatav teave peaks sisaldama järgnevat:

a) toote/organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise meetodi ning PEFCRide/OEFSRide kasutamine poliitikaalgatustes;

b) algatusega hõlmatud toodete ja organisatsioonide arv;

c) olelusringi keskkonnatoimega seotud stiimulid;

d) kvaliteetsete olelusringi andmete kogumisega seotud algatused;

e) VKEdele osutatud abi olelusringi keskkonnateabe esitamisel ning nende olelusringi keskkonnatoime parandamisel;

f) meetodite kasutamise käigus kindlaks tehtud võimalikud probleemid ja kitsaskohad.

9. EELMISE SOOVITUSE KEHTETUKS TUNNISTAMINE

Komisjoni soovitus 2013/179/EL tunnistatakse kehtetuks. Viiteid kehtetuks tunnistatud soovitusele käsitatakse viidetena käesolevale soovitusele.









I LISA.

Toote keskkonnajalajälje leidmise meetod

Lühendid Mõisted Seos muude meetodite ja standarditega 1. Tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjad (PEFCRid) 1.1. Käsitlusviis ja näited võimalikest kasutusaladest 2. Toote keskkonnajalajälje uuringute üldkaalutlused 2.1. Kuidas seda meetodit kasutada? 2.2. Toote keskkonnajalajälje uuringute põhimõtted 2.3. Toote keskkonnajalajälje uuringu etapid 3. Toote keskkonnajalajälje uuringu eesmärgi (eesmärkide) ja ulatuse määratlemine 3.1. Eesmärgi püstitamine 3.2. Ulatuse määratlemine 3.2.1 Funktsionaalne üksus ja etalonvoog 3.2.2. Süsteemipiirid 3.2.3. Keskkonnajalajälje mõjukategooriad 3.2.4. Toote keskkonnajalajälje uuringusse lisatav täiendav teave 3.2.5. Eeldused / piiravad tegurid 4. Olelusringi andmik 4.1. Olukorra analüüs 4.2. Olelusringi etapid 4.2.1. Tooraine hankimine ja eeltöötlemine 4.2.2. Tootmine 4.2.3. Turustamine 4.2.4. Kasutamine 4.2.5. Olelusringi lõpp (sealhulgas toodete taaskasutamine või ringlussevõtt) 4.3. Olelusringi andmiku nomenklatuur 4.4. Mudeldamisnõuded 4.4.1. Põllumajanduslik tootmine 4.4.2. Elektrienergia kasutamine 4.4.3. Transport ja logistika 4.4.4. Kapitalikaubad – infrastruktuur ja seadmed 4.4.5. Ladustamine turustuskeskuses või jaemüügikohas 4.4.6. Valimi koostamine 4.4.7. Kasutusetapi mudeldamisnõuded 4.4.8. Ringlusse võetud materjali ja olelusringi lõpu mudeldamine 4.4.9. Toote pikendatud kasutusiga 4.4.10 Kasvuhoonegaaside heide ja sidumine 4.6.11. Kompensatsiooniühikud 4.5 Multifunktsionaalsed protsessid 4.5.1 Jaotamine loomakasvatuses 4.6 Andmete kogumise ja kvaliteedi nõuded 4.6.1 Ettevõttepõhised andmed 4.6.2 Teisesed andmed 4.6.3 Kasutatavad andmestikud 4.6.4 Arvestamiskünnis 4.6.5 Andmekvaliteedi nõuded 5. Keskkonnajalajälje mõjuhindamine 5.1 Liigitamine ja kirjeldamine 5.1.1 Liigitamine 5.1.2 Kirjeldamine 5.2 Normaliseerimine ja kaalumine 5.2.1 Keskkonnajalajälje mõjuhindamise tulemuste normaliseerimine 5.2.2 Keskkonnajalajälje mõjuhindamise tulemuste kaalumine 6. Toote keskkonnajalajälje uuringu tulemuste tõlgendamine 6.1 Sissejuhatus 6.2 Toote keskkonnajalajälje mudeli usaldusväärsuse hindamine 6.3 Tulipunktide kindlakstegemine: kõige olulisemad mõjukategooriad, olelusringi etapid, protsessid ja lihtvood 6.3.1 Kõige olulisemate mõjukategooriate kindlaksmääramine 6.3.2 Kõige olulisemate olelusringi etappide kindlaksmääramine 6.3.3 Kõige olulisemate protsesside kindlaksmääramine 6.3.4 Kõige olulisemate lihtvoogude kindlaksmääramine 6.3.5 Negatiivsete arvude käsitlemine 6.3.6 Nõuete kokkuvõte 6.3.7 Näide 6.4 Järeldused ja soovitused 7. Toote keskkonnajalajälje aruanded 7.1 Sissejuhatus 7.1.1 Kokkuvõte 7.1.2 Keskkonnajalajälje leidmise nõuetele vastav agregeeritud andmestik 7.1.3 Põhiaruanne 7.1.4 Valideerimiskinnitus 7.1.5 Lisad 7.1.6 Konfidentsiaalne aruanne 8. PEF-uuringute, -aruannete ja teavitusvahendite kontrollimine ja valideerimine 8.1 Kontrolli ulatuse määratlemine 8.2 Kontrollimenetlus 8.3 Kontrollija(d) 8.3.1 Miinimumnõuded kontrollija(te)le 8.3.2 Juhtkontrollija roll kontrollirühmas 8.4 Kontrolli- ja valideerimisnõuded 8.4.1 PEF-uuringu kontrollimise ja valideerimise miinimumnõuded 8.4.2 Kontrolli- ja valideerimismeetodid 8.4.3 Andmete konfidentsiaalsus 8.5 Kontrollimis-/valideerimisprotsessi väljundid 8.5.1 Kontrollimis- ja valideerimisaruande sisu 8.5.2 Valideerimiskinnituse sisu 8.5.3 Kontrolli- ja valideerimisaruande ning valideerimiskinnituse kehtivus Kasutatud kirjandus Jooniste loetelu Tabelite loetelu

Lühendid

ADEME Agence de l'Environnement et de la Maîtrise de l'Energie (Prantsusmaa keskkonna- ja energiahaldusagentuur)

AF jaotustegur (allocation factor)

AR jaotussuhe (allocation ratio)

B2B ettevõtetevaheline (business to business)

B2C ettevõtte ja tarbija vaheline (business to consumer)

BoC osade loetelu (bill of components)

BoM materjalide loetelu (bill of materials)

BP parim tava (best practice)

BSI British Standards Institution (Ühendkuningriigi standardiorganisatsioon)

CF kirjeldustegur (characterisation factor)

CFCd klorofluorosüsivesinikud (chlorofluorocarbons)

CFF ringlussevõtu jalajälje valem (Circular Footprint Formula)

CPA tegevusaladel põhinev toodete klassifikaator (Classification of Products by Activity)

DC turustuskeskus (distribution centre)

DMI söödud kuivaine kogus (dry matter intake)

DNM andmevajaduse maatriks (Data Needs Matrix)

DQR andmekvaliteedihinne (Data Quality Rating)

EK Euroopa Komisjon

EF keskkonnajalajälg (environmental footprint)

EI keskkonnamõju (environmental impact)

EMAS keskkonnajuhtimis- ja keskkonnaauditeerimissüsteem (Eco-Management and Audit Scheme)

EMS keskkonnajuhtimissüsteemid (Environmental Management Systems)

EoL olelusringi lõpp (end of life)

EPD toote keskkonnadeklaratsioon (Environmental Product Declaration)

FU funktsionaalne üksus (functional unit)

GE energia kogutarbimine (gross energy intake)

GHG kasvuhoonegaas (greenhouse gas)

GR geograafiline esindavus (geographical representativeness)

GRI globaalne aruandlusalgatus (Global Reporting Initiative)

GWP globaalse soojendamise potentsiaal (global warming potential)

ILCD olelusringi rahvusvaheline andmesüsteem (International Reference Life Cycle Data System)

ILCD-EL olelusringi rahvusvahelise andmesüsteemi baastase (International Reference Life Cycle Data System – Entry Level)

IPCC valitsustevaheline kliimamuutuste paneel (Intergovernmental Panel on Climate Change)

ISIC rahvusvaheline majanduse tegevusalade klassifikaator (international standard industrial classification)

ISO Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (International Organisation for Standardisation)

IUCN Rahvusvaheline Looduse ja Loodusvarade Kaitse Liit (International Union for Conservation of Nature and Natural Resources)

JRC Teadusuuringute Ühiskeskus (Joint Research Centre)

LCA olelusringi hindamine (life cycle assessment)

LCDN olelusringi andmevõrk (Life Cycle Data Network)

LCI olelusringi andmik (life cycle inventory)

LCIA olelusringi mõjuhinnang (life cycle impact assessment)

LCT olelusringipõhine mõtteviis (life cycle thinking)

LT eluiga (lifetime)

NACE Euroopa Liidu majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator (Nomenclature Générale des Activités Economiques dans les Communautés Européennes)

NDA konfidentsiaalsuse kokkulepe (non-disclosure agreement)

NGO valitsusväline organisatsioon (non-governmental organisation)

NMVOC muud lenduvad orgaanilised ühendid kui metaan (non-methane volatile compounds)

OEFSR organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhised eeskirjad

P täpsus (precision)

PAS üldkasutatav spetsifikatsioon (publicly available specification)

PCR tootekategooria reeglid (product category rules)

PEF toote keskkonnajalajälg (product environmental footprint)

PEFCR tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjad (product environmental footprint category rules)

PEF-RP tüüpilise toote keskkonnajalajälje uuring (PEF study of the representative product)

RF etalonvoog (reference flow)

RP tüüpiline toode (representative product)

SB süsteemipiirid (system boundary)

SMRS kestlikkuse mõõtmise ja aruandlussüsteem (sustainability measurement & reporting system)

SS toetav uuring (supporting study)

TeR tehnoloogiline esindavus (technological representativeness)

TiR ajaline esindavus (time representativeness)

TS tehniline sekretariaat (Technical Secretariat)

UNEP ÜRO Keskkonnaprogramm (United Nations Environment Programme)

UUID UUID (Universally Unique Identifier, ühene universaalidentifikaator)

WBCSD maailma kestliku arengu ärinõukogu (World Business Council for Sustainable Development)

WRI Maailma Loodusvarade Instituut (World Resources Institute)

Väljendusviis: kohustavad, soovitavad ja lubavad väljendid

Käesolevas I lisas kasutatavad väljendid on teadlikult valitud, et eristada nõudeid, soovitusi ja ettevõtetele mittekohustuslikke valikuvõimalusi.

Kohustavas sõnastuses („peab“, „tuleb“, „nõutav“) esitatakse nõudeid, millele keskkonnajalajälje uuring peab vastama, et olla kooskõlas käesoleva juhendiga.

Soovitav sõnastus („peaks“, „tuleks“) näitab, et tegemist ei ole nõude, vaid soovitusega. Kui mõnest soovitusest kaldutakse kõrvale, peab uuringut läbi viiv pool seda põhjendama ja läbipaistvalt selgitama.

Lubava sõnastusega („võib“, „on lubatud“) väljendatakse lubatavat valikuvarianti.

Mõisted

Tegevusandmed – olelusringi andmike mudeldamisel protsessidega seotud teave. Olelusringi andmiku agregeeritud tulemused protsessi tegevusi peegeldavate protsessiahelate kohta korrutatakse vastavate tegevusandmetega ( 1 ) ja liidetakse seejärel kokku, et tuletada protsessi keskkonnajalajälg.

Tegevusandmed on näiteks tarbitud elektri kilovatt-tundide arv, kasutatud kütuse kogus, protsessi väljund (nt jäätmed), seadmete kasutamise tundide arv, läbitud vahemaa, hoone põrandapind jne.

Samatähendusliku terminina on kasutusel ka „mittelihtvoog“.

Hapestumine – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab hapestavate ainete keskkonnamõju. NOx, NH3 ja SOx heitkoguste mineraliseerumise tagajärjel vabanevad vesinikuioonid (H+). Kui sellised prootonid satuvad vähese puhverdusvõimega piirkonda, hakkavad need soodustama mulla ja vee hapestumist, mis toob kaasa metsade taandumise ja järvede hapestumise.

Täiendav keskkonnateave – väljapoole keskkonnajalajälje mõjukategooriaid jääv keskkonnateave, mis arvutatakse ja edastatakse koos toote keskkonnajalajälje uuringu tulemustega.

Täiendav tehniline teave – keskkonnaga mitteseotud teave, mis arvutatakse ja edastatakse koos toote keskkonnajalajälje uuringu tulemustega.

Agregeeritud andmestik – tootesüsteemi täielik või osaline olelusring, mis lisaks lihtvoogudele (ning võib-olla jäätmevoogude ja radioaktiivsete jäätmete ebaolulistele kogustele) kajastab sisend-/väljundloetelus etalonvoo(gude)na ainult protsessi toodet (tooteid), kuid mitte muid kaupu ega teenuseid.

Agregeeritud andmestikke nimetatakse ka „olelusringi andmike tulemuste“ andmekogumiteks. Agregeeritud andmestikud võivad olla agregeeritud horisontaalselt ja/või vertikaalselt.

Jaotamine – meetod multifunktsionaalsusega seotud probleemide lahendamiseks. Jaotamine on „protsessi või tootesüsteemi sisend- ja väljundvoogude osadeks jagamine, nii et üks osa seostatakse uuritava tootesüsteemiga ning ülejäänud osad ühe või mitme muu tootesüsteemiga”

Kasutusalapõhine – seotud materjali konkreetse kasutusala üldiste aspektidega (näiteks pudelite keskmine polüetüleentereftalaadi (PET) ringlussevõtu määr).

Atributsiooniline – protsessipõhine mudeldamismeetod, mille eesmärk on luua keskmiste tingimuste staatiline mudel, arvestamata turuolukorrast tingitud mõjusid.

Keskmised andmed – teatavate andmete toodanguga kaalutud keskmine.

Taustaprotsessid – toote olelusringi protsessid, mille andmetele ei ole võimalik otse juurde pääseda. Näiteks peetakse taustaprotsessideks enamikku olelusringi eeletappide protsesse ja üldjuhul kõiki järgetappide protsesse.

Võrdlusalus, võrdlus- – standard või etalon, millest võib võrdlemisel lähtuda. Toote keskkonnajalajälje kontekstis viitab termin ELi turul müüdava tüüpilise toote keskmisele keskkonnatoimele.

Materjalide loetelu – materjalide loetelu (BoM) või toote struktuuri kirjeldus on toote keskkonnajalajälje uuringuga hõlmatud toote tootmiseks vajalike toorainete, alakoostude, vahekoostude, alakomponentide ja osade ning nende koguste loetelu. Mõnes sektoris on selle ekvivalendiks „osade loetelu“.

Ettevõtetevaheline (B2B) – kirjeldab tehinguid ettevõtete, näiteks tootja ja hulgimüüja või hulgi- ja jaemüüja vahel.

Ettevõtte ja tarbija vaheline (B2C) – kirjeldab tehinguid ettevõtete ja tarbijate, näiteks jaemüüjate ja ostjate vahel.

Kirjeldus – iga liigitatud sisendi/väljundi osakaalu arvutamine sellele vastavas keskkonnajalajälje mõjukategoorias ning kategooriasiseste osakaalude liitmine.

See eeldab andmiku elementide järjestikust korrutamist asjaomase aine ja keskkonnajalajälje mõjukategooria kirjeldusteguritega. Näiteks keskkonnajalajälje mõjukategooria „kliimamuutused” puhul valitakse võrdlusaineks CO2 ja võrdlusühikuks CO2-ekvivalentkilogramm.

Kirjeldustegur – kirjeldusmudeli põhjal leitav tegur, mille abil olelusringi andmiku tulemus teisendatakse ühtsetesse keskkonnajalajälje mõjukategooria näitaja ühikutesse.

Liigitamine – olelusringi andmikus loetletud materjali-/energiasisendite ja -väljundite paigutamine sobivatesse keskkonnajalajälje mõjukategooriatesse vastavalt iga aine potentsiaalile panustada igasse keskkonnajalajälje mõjukategooriasse.

Kliimamuutused – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis võtab arvesse kõiki kasvuhoonegaaside heidet tekitavaid sisendeid ja väljundeid. Selle tagajärjed hõlmavad maailma keskmise temperatuuri tõusu ja järske piirkondlikke kliimamuutusi.

Ühendfunktsioon – üks kahest või enamast funktsioonist, mis tulenevad samast protsessiüksusest või tootesüsteemist.

Keskkonnajalajälje uuringu tellija – organisatsioon (või organisatsioonide rühm), näiteks äri- või mittetulundusühing, mis rahastab keskkonnajalajälje uuringu läbiviimist vastavalt toote keskkonnajalajälje leidmise meetodile ja asjakohasele tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjale, kui see on olemas.

Ettevõttepõhised andmed – otse mõõdetud või kogutud andmed ühest või mitmest rajatisest (tegevuskohapõhised andmed), mis on äriühingu tegevuse suhtes esindavad (terminit „ettevõte“ kasutatakse samatähenduslikuna terminiga „organisatsioon“). See on samatähenduslik terminiga „esmased andmed“. Esindavuse taseme kindlaksmääramiseks võib kasutada valimimeetodit.

Ettevõttepõhine andmestik – ettevõttepõhiste andmete alusel koostatud andmestik (jaotatud või agregeeritud). Enamikul juhtudel on tegevusandmed ettevõttepõhised, samas kui aluseks olevad alamprotsessid põhinevad taustaandmebaasidest saadud andmestikel.

Võrdlev väide – keskkonnaväide toodete paremuse või samaväärsuse kohta sama funktsiooni täitvate konkureerivate toodete (sh tootekategooria võrdlusalus) võrdluses.

Võrdlus – keskkonnajalajälje uuringu tulemustel ja toetavatel PEFCRidel põhinev kahe või enama toote (graafiliselt või muul viisil esitatud) võrdlus ilma võrdleva väiteta.

Tarbija – üksikisik, kes ostab või kasutab tooteid, vara või teenuseid eraotstarbel.

Ühendtoode – üks kahest või enamast tootest, mis valmivad samas protsessiüksuses või tootesüsteemis.

Hällist väravani – toote tarneahela osa, mis hõlmab etappe alates tooraine hankimisest („häll“) kuni toote väljasaatmiseni tootja väravast. Ei sisalda turustamise, ladustamise, kasutamise ja olelusringi lõpu etappe.

Hällist hauani – toote olelusring, mis hõlmab tooraine hankimist, töötlemist, toodangu turustamist, ladustamist, kasutamist ning kõrvaldamist või ringlussevõtmist. Arvesse võetakse olelusringi kõigi etappide asjaomaseid sisendeid ja väljundeid.

Kriitiline läbivaatamine – protsess, mille eesmärk on tagada kooskõla tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirja ja toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi põhimõtete ja nõuetega.

Andmekvaliteet – andmete omadused, mis on seotud nende võimega täita esitatud nõudeid. Andmekvaliteet hõlmab eri tahke, näiteks tehnoloogiline, geograafiline ja ajaline esindavus, samuti andmiku täielikkus ja täpsus.

Andmekvaliteedihinne – andmestiku kvaliteedikriteeriumide poolkvantitatiivne hindamine, mis põhineb tehnoloogilisel, geograafilisel ja ajalisel esindavusel ning täpsusel. Andmekvaliteeti käsitatakse dokumenteeritud andmestiku kvaliteedina.

Viibega heide – aja jooksul, st pikaajalisel kasutusel või ringlusest kõrvaldamise lõppetapis vabanenud heide, võrrelduna üksikheitkogusega ajaühikus t.

Otsesed lihtvood (ka „lihtvood“) – kõik otseselt protsessi käigus tekkivad väljundheited ja kogu sisendressursikasutus. Näitena võib tuua keemilise protsessi käigus tekkiva heite või otse tegevuskohas tekkiva kontrollimatu heite katlast.

Maakasutuse otsene muutmine – kindlal maa-alal toimuv maakasutusviisi muutus, mis ei too kaasa muutusi muudes süsteemides.

Otseselt seotud – osutab protsessile, tegevusele või mõjule, mis leiab aset kindlaks määratud süsteemipiirides.

Andmete jaotamine – protsess, mille käigus agregeeritud andmestik jaotatakse (disagregeeritakse) väiksemateks protsessiüksuste andmestikeks (horisontaalselt või vertikaalselt). Jaotamine võib aidata muuta andmed konkreetsemaks. Andmete jaotamise protsess ei tohiks kunagi kahjustada ega ähvardada kahjustada algse agregeeritud andmestiku kvaliteeti ja järjepidevust.

Järgetapp – tarneahela etapp, mis järgneb toote väljumisele organisatsioonipiiridest.

Ökotoksilisus, magevesi – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab üksikuid liike kahjustavat ning ökosüsteemi struktuuri ja funktsioone muutvat toksilist mõju ökosüsteemile. Ökotoksilisust põhjustavad erinevad toksilised mehhanismid, mis käivituvad ökosüsteemi tervist otseselt mõjutavate ainete keskkonda pääsemisel.

Keskkonnajalajäljest teavitamise vahendid (teavitusvahendid) – kõik võimalikud viisid (nt märgised, toote keskkonnadeklaratsioonid, väited keskkonnasäästlikkuse kohta, veebisaidid, infograafikud jne) keskkonnajalajälje uuringu tulemuste edastamiseks sidusrühmadele.

Keskkonnajalajälje leidmise nõuetele vastav andmestik – andmestik, mis on koostatud keskkonnajalajälje leidmise suhtes kohaldatavate nõuete kohaselt, mida Teadusuuringute Ühiskeskus korrapäraselt ajakohastab ( 2 ).

Elektritarbimise jälgimine ( 3 ) – elektritootmise omaduste seostamine elektritarbimisega.

Lihtvood – olelusringi andmikus hõlmavad lihtvood uuritavasse süsteemi sisenevat materjali või energiat, mis on võetud keskkonnast eelnevalt inimese poolt muundamata kujul, või uuritavast süsteemist väljuvat materjali või energiat, mis viiakse keskkonda ilma edasise inimesepoolse muundamiseta.

Lihtvood on näiteks loodusest võetud ressursid ning õhku, vette või pinnasesse juhitavad heitkogused, mis on otseselt seotud keskkonnajalajälje mõjukategooriate kirjeldusteguritega.

Keskkonnaaspekt – organisatsiooni tegevuse, toodete või teenuste osa, millel on või võib olla mõju keskkonnale.

Keskkonnajalajälje mõjuhindamine – toote keskkonnajalajälje analüüsi (PEF-analüüsi) etapp, mille eesmärk on mõista ja hinnata tootesüsteemi võimaliku keskkonnamõju suurust ja olulisust kogu toote olelusringi vältel. Mõjuhindamismeetodid võimaldavad leida lihtvoogude mõju kirjeldustegureid, et saada piiratud arvul konkreetseid keskkonnaprobleeme peegeldavaid keskmisi näitajaid.

Keskkonnajalajälje mõjuhindamise meetod – protokoll, mille põhjal arvestatakse olelusringi andmiku andmed ümber kvantitatiivseks panuseks uuritavasse keskkonnamõjusse.

Keskkonnajalajälje mõjukategooria – ressursikasutuse või keskkonnamõju alaliik, millega olelusringi andmik on seotud.

Keskkonnajalajälje mõjukategooria näitaja – keskkonnajalajälje mõjukategooria kvantifitseeritaval kujul.

Keskkonnamõju – iga keskkonnas toimuv kahjulik või kasulik muutus, mis tervikuna või osaliselt tuleneb organisatsiooni tegevusest, toodetest või teenustest.

Keskkonnamehhanism – keskkonnajalajälje mõjukategooria juurde kuuluv füüsiliste, keemiliste ja bioloogiliste protsesside süsteem, mis seob olelusringi andmiku tulemusi keskkonnajalajälje kategooria näitajatega.

Eutrofeerumine – keskkonnamõju kategooria, mis on seotud kanalisatsioonisüsteemidest ja väetatavalt põllumajandusmaalt pärinevate toitainetega (peamiselt lämmastik ja fosfor), mis kiirendavad vetikate ja muude veetaimede kasvu.

Orgaanilise aine lagundamisel tarbitakse hapnikku, mis vähendab vee hapnikusisaldust ja võib mõnel juhul põhjustada kalade surma. Eutrofeerumise analüüsil teisendatakse keskkonda sattunud ainete kogus ühtseks näitajaks, mida väljendatakse surnud biomassi lagundamiseks vajaliku hapnikuhulgana.

Eutrofeerumisest tuleneva mõju hindamiseks kasutatakse kolme keskkonnajalajälje mõjukategooriat: eutrofeerumine, maismaa; eutrofeerumine, magevesi; eutrofeerumine, meri.

Välisteavitamine – mis tahes sellise huvitatud isiku teavitamine, kes ei ole uuringu tellija ega läbiviija.

Ekstrapoleeritud andmed – teatava protsessi kohta kogutud andmed, mida kasutatakse mõne sellise sarnase protsessi esindamiseks, mille kohta andmed ei ole kättesaadavad, eeldades, et need on piisavalt esindavad.

Vooskeem – hinnatava toote olelusringi ühe või mitme protsessietapi käigus esinenud voogude skemaatiline kujutis.

Esiplaani lihtvood – otsesed lihtvood (heide ja ressursid), mille puhul on olemas juurdepääs esmastele (ehk ettevõttepõhistele) andmetele.

Esiplaaniprotsessid – toote olelusringi protsessid, mille kohta on võimalik saada otsest teavet. Esiplaaniprotsesside hulka kuuluvad näiteks tootja tegevuskohas toimuvad ning tootja või tema töövõtjate korraldatud protsessid (nt toodete transport, peakontori teenused jne).

Funktsionaalne üksus – hinnatava toote funktsiooni(de) ja/või teenus(t)e kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide määratlus. Funktsionaalne üksus piiritletakse küsimustega „mis?“, „kui palju?“, „kui hästi?“ ja „kui kaua?“.

Väravast väravani – toote tarneahela osa, mis hõlmab üksnes teatavas organisatsioonis või tegevuskohas toote juures aset leidvaid protsesse.

Väravast hauani – toote tarneahela osa, mis hõlmab ainult turustamise, ladustamise, kasutamise ja kõrvaldamise või ringlussevõtu etappe.

Globaalse soojendamise potentsiaal (GWP) – indeks, millega mõõdetakse teatava aine massiühiku summaarset mõju Maa kiirgusbilansile valitud aja jooksul. Seda väljendatakse kordajana mõne võrdlusaine suhtes (näiteks CO2-ekvivalentühikud) kindla ajavahemiku kohta (nt GWP 20, GWP 100, GWP 500 tähendab, et globaalse soojendamise potentsiaal esitatakse vastavalt 20, 100 ja 500 aasta kohta).

Ühendades teabe nii Maa kiirgusbilansi mõjutamise (aine heitest põhjustatud energiavoo) kui ka aine atmosfääris püsimise aja kohta, näitab GWP aine võimet mõjutada maapinna ja õhu keskmist temperatuuri maailmas ning seega mõjutada erinevaid kliimaparameetreid ja nende mõjusid, näiteks tormide sagedus ja tugevus, sademete hulk, üleujutuste sagedus jne.

Horisontaalne keskmistamine – mitme protsessiüksuse andmestike või sama etalonvoogu esindavate agregeeritud protsessiandmestike koondamine uueks protsessiandmestikuks.

Inimest mõjutav kantserogeenne toksilisus – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab mürgiste ainete sissehingamisest, toidu/veega allaneelamisest või läbi naha tungimisest tingitud kahjulikku mõju inimeste tervisele, kui see on seotud vähktõvega.

Inimest mõjutav mittekantserogeenne toksilisus – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab mürgiste ainete sissehingamisest, toidu/veega allaneelamisest või läbi naha tungimisest tingitud kahjulikku mõju inimeste tervisele, kui see ei ole seotud vähktõvega ning ei ole tingitud sissehingatavatest tahketest osakestest ega ioniseerivast kiirgusest.

Sõltumatu välisekspert – pädev isik, kes ei tööta täis- ega osaajaga keskkonnajalajälje uuringu tellija või keskkonnajalajälje leidmise meetodi kasutaja juures ega osale keskkonnajalajälje uuringu ulatuse määratlemises ega uuringu läbiviimises.

Maakasutuse kaudne muutus – esineb juhul, kui vajadus kasutada maad teataval kindlal otstarbel toob kaasa muutusi väljaspool süsteemipiire, st muu kasutusotstarbega maa-aladel. Peamised võimalused selliste kaudsete mõjude kindlakstegemiseks on maakasutusvajaduse majanduslik mudeldamine ning tegevuse ülemaailmse ümberpaigutumise mudeldamine.

Sisendvoog – protsessiüksusesse sisenev toode, materjal või energiavoog. Tooted ja materjalid hõlmavad toorainet, vahesaadusi ja ühendtooteid.

Vahesaadus – protsessiüksuse väljund, millest saab omakorda teise protsessiüksuse sisend ja mis vajab süsteemis edasist ümberkujundamist. Vahesaadus on toode, mida tuleb enne lõpptarbijale müümist täiendavalt töödelda.

Inimese tervist kahjustav ioniseeriv kiirgus – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab radioaktiivsete ainete keskkonda sattumisest tingitud kahjulikku mõju inimeste tervisele.

Maakasutus – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis on seotud maa kasutamise ja ümberkujundamisega (kasutusotstarbe muutmisega) põllumajanduse, tee-ehituse, elamuehituse, mäetööstuse vms tegevusala huvides.

Maa kasutamisega seoses vaadeldakse maakasutuse mõju, mõjutatud maa-ala suurust ja kasutamise kestust (pinnase kvaliteedi muutus korrutatakse pindala ja kestusega). Maa ümberkujundamisega seoses vaadeldakse maaomandil toimuvate muutuste ulatust ja mõjutatud maa-ala suurust (pinnase kvaliteedi muutus korrutatakse pindalaga).

Juhtkontrollija – kontrollirühma liige, kellel on rühma teiste liikmetega võrreldes lisaülesandeid.

Olelusring – tootesüsteemi järjestikused omavahel seotud etapid alates tooraine hankimisest või loodusvarade võtmisest kuni toote lõpliku kõrvaldamiseni.

Olelusringil põhinev käsitlusviis – toodetega seotud ressursivoogude ja keskkonnamõjutustega arvestamine tarneahela perspektiivist, mis hõlmab kõiki tegevusetappe alates tooraine hankimisest, töötlemisest, toodete turustamisest ja kasutamisest kuni lõppkäitluseni koos kõigi nendest tingitud keskkonnamõjudega (selle asemel et keskenduda ainult ühele teemale).

Olelusringi hindamine – kogu olelusringi jooksul tootesüsteemiga seotud sisendite, väljundite ja võimalike keskkonnamõjude kohta andmete kogumine ja hindamine.

Olelusringi mõjuhindamine – olelusringi hindamise etapp, mille eesmärk on mõista ja hinnata süsteemi võimaliku keskkonnamõju suurust ja olulisust kogu olelusringi vältel.

Olelusringi mõjuhindamismeetodid määravad lihtvoogude mõju kirjeldustegurid, et arvutada agregeeritud mõju või saada piiratud arvul keskmisi ja/või kahjunäitajaid.

Olelusringi andmik – kombineeritud teave liht-, jäätme- ja tootevoogude kohta olelusringi andmiku andmekogumis.

Olelusringi andmiku andmekogum – dokument või fail, mis sisaldab teavet konkreetse toote olelusringi kohta või muud teavet (nt tegevuskoha, protsessi kohta), mis hõlmab kirjeldavaid metaandmeid ja kvantitatiivset olelusringi andmikku. Olelusringi andmiku andmekogum võib olla protsessiüksuse andmestik, osaliselt agregeeritud andmestik või agregeeritud andmestik.

Koormusmäär – sõiduki tegeliku koormuse ja täiskoormuse või kandevõime (nt mass või maht) suhe ühel sõidul.

Materjalipõhine – seotud teatava materjali mõne üldise aspektiga. Näiteks polüetüleentereftalaadi ringlussevõtu määr.

Multifunktsionaalsus – kui protsessil või rajatisel on rohkem kui üks funktsioon, st selle abil pakutakse mitut erinevat kaupa ja/või teenust (ühendtooted), on see protsess või rajatis multifunktsionaalne. Sellises olukorras tuleb kõik protsessiga seotud sisendid ja heitkogused jaotada vaatlusaluse toote ja muude ühendtoodete vahel, lähtudes selgelt määratletud korrast.

Liitvood – olelusringi andmikus kõik ülejäänud sisendid (nt elekter, materjalid, transpordiprotsessid) ja väljundid (nt jäätmed, kõrvalsaadused), mis ei ole lihtvood ja mille lihtvoogudeks teisendamiseks tuleb neid täiendavalt mudeldada.

See on samatähenduslik terminiga „tegevusandmed“.

Normaliseerimine – kirjeldusetapile järgnev etapp, mille käigus olelusringi mõjuhindamise tulemused jagatakse normaliseerimisteguritega, mis vastavad võrdlusühiku (nt kogu riik või keskmine elanik) üldandmikule.

Olelusringi mõjuhinnangu normaliseeritud tulemused näitavad analüüsitud süsteemi põhjustatud mõju osakaalu kogupanusena võrdlusühiku kohta igas mõjukategoorias.

Kui erinevate mõjuvaldkondade olelusringi mõjuhindamise normaliseeritud tulemused esitatakse üksteise kõrval, aitab see näha, millised mõjukategooriad on analüüsitud süsteemi puhul kõige rohkem ja kõige vähem olulised.

Olelusringi mõjuhindamise normaliseeritud tulemused näitavad ainult analüüsitud süsteemi osakaalu võimalikus kogumõjus, mitte vastava kogumõju tõsidust/olulisust. Normaliseeritud tulemustel ei ole ühikut, kuid nad ei ole omavahel liidetavad.

Organisatsioonisektori keskkonnajalajälje määramise eeskiri (OEFSR) – kogum olelusringil põhinevaid ühe sektoriga seotud reegleid, mis täiendavad organisatsioonide keskkonnajalajälje uuringute üldisi metoodikajuhiseid, täpsustades neid konkreetse sektori tasandil.

OEFSRid aitavad suunata organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu fookust kõige olulisematele aspektidele ja parameetritele ning seega panustavad sellesse, et suurendada tulemuste asjakohasust, korratavust ja järjepidevust ning vähendada kulusid, võrreldes organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise meetodi põhjalikel nõuetel põhineva uuringuga. Selle meetodiga kooskõlas olevaks on tunnistatud üksnes OEFSRid, mille on välja töötanud Euroopa Komisjon või mis on välja töötatud koostöös Euroopa Komisjoniga või mille Euroopa Komisjon on vastu võtnud või mis on vastuvõetud ELi õigusaktid.

Väljundvoog – protsessiüksusest väljuv toote-, materjali- või energiavoog. Tooted ja materjalid hõlmavad toorainet, vahesaadusi, ühendtooteid ja heiteid. Väljundvood hõlmavad ka lihtvooge.

Osoonikihi kahanemine – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab stratosfääri osoonikihi hõrenemist osoonikihti kahandavate ainete, näiteks kaua püsivaid kloori- ja broomiühendeid sisaldavate gaaside (klorofluorosüsinikud, klorofluorosüsivesinikud, haloonid) sisaldavate gaaside heite tagajärjel.

Osaliselt jaotatud andmestik – olelusringi andmikuga andmekogum, mis sisaldab lihtvoogusid ja tegevusandmeid ning annab täieliku olelusringi andmiku agregeeritud andmekogumi, kui seda kombineerida täiendavate alusandmestikega.

Osaliselt jaotatud andmestik tasemel –1 – taseme –1 osaliselt jaotatud andmestik sisaldab lihtvooge ja tegevusandmeid tarneahela ühe võrra madalamal tasemel, samal ajal kui kõik täiendavad alusandmestikud on agregeeritud kujul.

Joonis 1.

Tasemel –1 osaliselt jaotatud andmestiku näide

Tahked osakesed – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab tahkete osakeste ja nende lähteainete (NOx, SOx, NH3) heitest tingitud kahjulikku mõju inimeste tervisele.

PEFCRi toetav uuring – tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirja (PEFCRi) projektil põhinev toote keskkonnajalajälje uuring. Seda kasutatakse PEFCRi projektis tehtud otsuste kinnitamiseks enne PEFCRi lõppversiooni avaldamist.

Toote keskkonnajalajälje uuringu (PEF-uuringu) profiil – toote keskkonnajalajälje uuringu kvantifitseeritud tulemused. See hõlmab eri mõjukategooriate mõju kvantifitseerimist ja aruandluse jaoks vajalikuks peetavat täiendavat keskkonnateavet.

Toote keskkonnajalajälje aruanne (PEF-aruanne) – dokument, milles võetakse kokku PEF-uuringu tulemused.

Tüüpilise toote keskkonnajalajälje uuring – toote keskkonnajalajälje uuring, mis viiakse läbi tüüpilis(t)e tootega (toodetega) ja mille eesmärk oli teha kindlaks kõige asjakohasemad olelusringi etapid, protsessid, lihtvood, mõjukategooriad ja mis tahes muud olulised nõuded, mis on vajalikud tootekategooria/alamkategooriate võrdlusaluse kindlaksmääramiseks PEFCRi raames.

Toote keskkonnajalajälje uuring (PEF-uuring) – mõiste, mis hõlmab kõiki toote keskkonnajalajälje leidmise tulemuste arvutamiseks vajalikke tegevusi: mudeldamist, andmete kogumist ja tulemuste analüüsi. PEF-uuringu tulemused on aluseks PEF-aruande koostamisel.

Osooni fotokeemiline teke – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis hõlmab osooni teket troposfääri maapinnalähedases kihis tingimustes, kus lämmastikoksiidid (NOx) ja päikesekiirgus põhjustavad lenduvate orgaaniliste ühendite (LOÜ) ja süsinikmonooksiidi (CO) fotokeemilist oksüdeerumist.

Troposfääri maapinnalähedane osoon reageerib orgaanilise ainega ning suures koguses kahjustab see taimi, inimeste hingamisteid ja tehismaterjale.

Populatsioon – statistilise uuringuga hõlmatud üksikisendite (mitte tingimata elusolendite) piiratud või lõpmatu kogum.

Esmased andmed – toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi või PEFCRi kasutaja tarneahela konkreetsete protsesside andmed.

Sellised andmed võivad esineda tegevusandmete või esiplaani lihtvoogude kujul (olelusringi andmik). Esmased andmed on tegevuskohapõhised, ettevõttepõhised (kui sama tootega on seotud mitu tegevuskohta) või tarneahelapõhised.

Esmaseid andmeid võib saada arvestinäitude, ostudokumentide, kommunaalarvete, tehniliste mudelite, otsese seire, materjali/tootebilansside, stöhhiomeetria või muude meetodite põhjal, mis võimaldavad koguda andmeid toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi või PEFCRide kasutaja väärtusahela konkreetsete protsesside kohta.

Selle meetodi puhul on „esmased andmed“ samatähenduslik terminiga “ettevõttepõhised andmed“ või „tarneahelapõhised andmed“.

Toode – mis tahes kaup või teenus.

Tootekategooria – samaväärseid funktsioone täitvate toodete (või teenuste) rühm.

Tootekategooria reeglid – kogum konkreetseid reegleid, nõudeid ja juhiseid ühe või mitme tootekategooria kohta III tüüpi keskkonnadeklaratsioonide koostamiseks.

Tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjad (PEFCRid) – tootekategooria- ja olelusringipõhised eeskirjad, mis täiendavad toote keskkonnajalajälje uuringute üldiseid metoodilisi suuniseid, andes täpsemaid juhiseid konkreetse tootekategooria kohta.

PEFCRid aitavad suunata toote keskkonnajalajälje uuringu fookust kõige olulisematele aspektidele ja parameetritele ning seega suurendada tulemuste asjakohasust, korratavust ja järjepidevust ning vähendada kulusid, võrreldes toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi põhjalikel nõuetel põhineva uuringuga.

Selle meetodiga kooskõlas olevaks on tunnistatud üksnes PEFCRid, mille on välja töötanud Euroopa Komisjon või mis on välja töötatud koostöös Euroopa Komisjoniga või mille on komisjon vastu võtnud või mis on vastuvõetud ELi õigusaktid.

Tootevoog – teisest tootesüsteemist saabuvad või teise tootesüsteemi suunatavad tooted.

Tootesüsteem – liht- ja tootevoogusid sisaldavate ühe või mitme kindla funktsiooniga protsessiüksuste kogum, mille põhjal mudeldatakse toote olelusring.

Tooraine – toote valmistamiseks kasutatav esmane või teisene materjal.

Etalonvoog – konkreetse tootesüsteemi protsesside väljundnäitajad, mis on vajalikud funktsionaalse üksusega väljendatud funktsiooni täitmiseks.

Renoveerimine – komponentide funktsionaalse ja/või rahuldava seisundi taastamine võrreldes algse spetsifikatsiooniga (sama funktsiooni taastamine), kasutades selliseid meetodeid nagu pinna taastamine, ülevärvimine jne. Renoveeritud tooteid võib olla vaja testida ja kontrollida, kas need toimivad nõuetekohaselt.

Keskkonda viidavad ained – õhku, vette ja pinnasesse juhitavad heitkogused.

Tüüpiline toode (mudel) – võib olla tõeline või virtuaalne (väljamõeldud) toode. Virtuaalne toode tuleks arvutada kõigi tootekategooriasse või alamkategooriasse kuuluvate olemasolevate tehnoloogiate/materjalide Euroopa turu keskmise müügiga kaalutud näitajate põhjal.

Põhjendatud juhtudel võib kasutada muid kaalutegureid, näiteks massil (tonni materjali kohta) põhinevat kaalutud keskmist või tooteühikutel (tk) põhinevat kaalutud keskmist.

Esindav valim – ühe või mitme muutuja suhtes esindav on valim, milles nende muutujate jaotus on täpselt sama (või sarnane) populatsiooniga, mille alamkogum valim on.

Ressursikasutus, fossiilkütused – keskkonnajalajälje mõjukategooria, milles käsitletakse taastumatute fossiilsete loodusvarade (nt maagaas, kivisüsi, nafta) kasutamist.

Ressursikasutus, mineraalid ja metallid – keskkonnajalajälje mõjukategooria, milles käsitletakse taastumatute abiootiliste loodusvarade (mineraalid ja metallid) kasutamist.

Läbivaatus – menetlus, mille eesmärk on tagada, et PEFCR väljatöötamise või täiendamise protsess on läbi viidud kooskõlas toote keskkonnajalajälje leidmise meetodiga ja II lisa A osas sätestatud nõuetega.

Läbivaatusaruanne – läbivaatusprotsessi dokumendid, mis sisaldavad läbivaatuskinnitust, kogu asjakohast teavet läbivaatusprotsessi kohta, läbivaataja(te) üksikasjalikke märkusi ja vastavaid vastuseid ning tulemusi. Dokumendil peab olema läbivaataja (või juhtläbivaataja, kui on kaasatud läbivaatuskomisjon) elektrooniline või käsitsi kirjutatud allkiri.

Läbivaatuskomisjon – ekspertidest (läbivaatajatest) koosnev rühm, kes vaatab läbi PEFCRid.

Läbivaataja – sõltumatu välisekspert, kes vaatab läbi PEFCRid ja võib osaleda läbivaatuskomisjonis.

Valim – suurema populatsiooni karakteristikuid sisaldav alamkogum. Valimeid kasutatakse statistiliseks testimiseks, kui populatsioon on liiga suur selleks, et test võiks hõlmata kõiki võimalikke liikmeid või vaatlusi. Valim peaks esindama kogu populatsiooni ega tohiks olla mõne tunnuse osas nihkes.

Teisesed andmed – andmed, mis ei pärine toote keskkonnajalajälje uuringut tegeva ettevõtte tarneahela konkreetsest protsessist.

Need on andmed, mille saamiseks ei kasutata otsest andmekogumist, mõõtmist ega ettevõtte hinnanguid, vaid mis võetakse mõne kolmanda isiku olelusringi andmikust või muudest allikatest.

Teisesed andmed hõlmavad tööstusharu keskmisi andmeid (nt avaldatud tootmisandmed, valitsuse statistika ja tööstusühendused, kirjandus, inseneriuuringud ja patendid) ja võivad põhineda ka finantsandmetel ning sisaldada asendus- ja muid üldiseid andmeid.

Kui esmased andmed läbivad horisontaalse agregeerimise etapi, käsitatakse neid teiseste andmetena.

Tundlikkusanalüüs – süstemaatiline menetlus, millega hinnatakse kasutatavate meetodite ja kogutavate andmete valiku mõju toote keskkonnajalajälje uuringu tulemustele.

Tegevuskohapõhised andmed – otseselt mõõdetud või kogutud andmed ühest rajatisest (tootmiskoht).

Samatähenduslik terminiga „esmased andmed“.

Koondhinnang – kõigi keskkonnamõju kategooriate keskkonnajalajälje kaalutud tulemuste summa.

Konkreetsed andmed – otseselt mõõdetud või kogutud andmed, mis on konkreetse rajatise või rajatiste kogumi tegevuste suhtes esindavad.

Samatähenduslik terminiga „esmased andmed“.

Osadeks lahutamine – multifunktsionaalsete protsesside või rajatiste osadeks lahutamine, et iga protsessi või rajatise väljundiga otseselt seotud sisendvood eraldi välja tuua. Protsessi uuritakse, et teha kindlaks, kas seda saab osadeks lahutada. Kui osadeks lahutamine on võimalik, tuleks andmiku andmeid koguda ainult nende protsessiüksuste kohta, mis on otseselt seotud uuritavate toodete/teenustega.

Alampopulatsioon – statistilise uuringuga hõlmatud üksikisendite (mitte tingimata elusolendite) piiratud või lõpmatu kogum, mis moodustab üldpopulatsiooni homogeense alamkogumi.

Samatähenduslik terminiga „kiht“.

Alamprotsessid – protsessid, mis esindavad 1. taseme tegevuste protsesse (= ehituskivid). Alamprotsessid võib esitada (osaliselt) agregeeritud kujul (vt joonis 1).

Alamvalim – alampopulatsiooni valim.

Tarneahel – kõik toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi kasutaja tegevusega seotud eelnevate ja järgnevate etappide tegevused, sealhulgas müüdud toodete kasutamine tarbijate poolt ja müüdud toodete töötlemine pärast tarbijapoolset kasutamist, olelusringi lõpus.

Tarneahelapõhine – osutab ettevõtja konkreetse tarneahela konkreetsele aspektile. Näiteks ringlussevõetud materjali sisaldus konkreetse ettevõtte toodetud alumiiniumis.

Süsteemipiirid – uuringus käsitletavate ja sellest välja jäetavate aspektide piiritlemine. Näiteks „hällist hauani” keskkonnajalajälje analüüsis jäävad süsteemipiiridesse kõik tegevused alates tooraine hankimisest ja töötlemisest kuni toote turustamise, ladustamise, kasutamise ja kõrvaldamise või ringlussevõtuni.

Süsteemipiiride skeem – toote keskkonnajalajälje uuringu jaoks määratletud süsteemipiiride graafiline kujutis.

Süsinikdioksiidi ajutine talletamine – toimub sel juhul, kui toode vähendab atmosfääri kogunenud kasvuhoonegaase või tekitab negatiivseid heitkoguseid, eemaldades ja säilitades süsinikku piiratud aja jooksul.

III tüüpi keskkonnadeklaratsioon – keskkonnadeklaratsioon, milles esitatakse eelnevalt määratud parameetritele vastavaid kvantifitseeritavaid keskkonnaandmeid ning vajaduse korral täiendavat keskkonnateavet.

Määramatusanalüüs – andmete varieeruvuse ja uuringuvalikutest tingitud määramatuse tõttu toote keskkonnajalajälje uuringu tulemustes sisalduva ebatäpsuse hindamine.

Protsessiüksus – olelusringi andmikus käsitletav väikseim element, mille kohta esitatakse kvantifitseeritavaid sisend- ja väljundandmeid.

Protsessiüksus, „must kast“ – protsessiahela või tehasetasandi protsessiüksus. See hõlmab horisontaalselt keskmistatud protsessiüksusi eri tegevuskohtades. Samuti hõlmab see multifunktsionaalseid protsessiüksusi, mille puhul erinevad ühendtooted läbivad „mustas kastis“ eri töötlemisetapid, põhjustades seega selle andmestiku jaotamisega seotud probleeme ( 4 ).

Protsessiüksus, ühe toiminguga protsess – ühe toiminguga protsessiüksus, mida ei saa täiendavalt osadeks jagada. Hõlmab multifunktsionaalseid ühe toiminguga protsesse ( 5 ).

Eeletapid – tarneahela etapid, mida ostetud kaubad/teenused läbivad enne süsteemi piiridesse jõudmist.

PEFCRide kasutaja – sidusrühm, kes korraldab toote keskkonnajalajälje uuringu PEFCRide põhjal.

Toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi (PEF-meetodi) kasutaja – sidusrühm, kes korraldab toote keskkonnajalajälje uuringu PEF-meetodi põhjal.

Toote keskkonnajalajälje uuringu tulemuste kasutaja – sidusrühm, kes kasutab toote keskkonnajalajälje uuringu tulemusi mis tahes ettevõttesisesel või -välisel eesmärgil.

Valideerimine – keskkonnajalajälje kontrollija kinnitus selle kohta, et toote keskkonnajalajälje uuringus, toote keskkonnajalajälje aruandes ja teavitusvahendites sisalduv teave ja andmed on usaldusväärsed, usutavad ja õiged.

Valideerimiskinnitus – lõplik dokument, milles on koondatud kontrollijate või kontrollirühma järeldused keskkonnajalajälje uuringu kohta. See dokument on kohustuslik ja sellel on kontrollija või (kui on kaasatud kontrollikomisjon) juhtkontrollija elektrooniline või käsitsi kirjutatud allkiri.

Kontrollimine – vastavushindamismenetlus, mille viib läbi keskkonnajalajälje kontrollija, et tõendada, kas toote keskkonnajalajälje uuring on tehtud kooskõlas I lisaga.

Kontrolliaruanne – kontrollimisprotsessi ja järelduste dokumentatsioon, sealhulgas kontrollija(te) üksikasjalikud märkused ning vastavad vastused. Dokument on kohustuslik, kuid võib olla konfidentsiaalne. Dokumendil on kontrollija või (kui on kaasatud kontrollikomisjon) juhtkontrollija elektrooniline või käsitsi kirjutatud allkiri.

Kontrollirühm – kontrollijate rühm, kes kontrollib keskkonnajalajälje uuringut, keskkonnajalajälje aruannet ja keskkonnajalajäljest teavitamise vahendeid.

Kontrollija – sõltumatu välisekspert, kes kontrollib keskkonnajalajälje uuringut ja võib osaleda kontrollirühmas.

Vertikaalne agregeerimine – tehniline või insener-tehniline agregeerimine tähendab selliste protsessiüksuste vertikaalset agregeerimist, mis on otseselt seotud ühe rajatise või tootmisprotsessiga. Vertikaalne agregeerimine hõlmab ühe vooga seotud protsessiüksuste andmestike (või protsesside agregeeritud andmestike) ühendamist.

Jäätmed – ained või esemed, mille valdaja kavatseb kasutuselt kõrvaldada (või on kohustatud kasutuselt kõrvaldama).

Veekasutus – keskkonnajalajälje mõjukategooria, mis kajastab suhtelist kättesaadavat vett valgala pindala kohta pärast seda, kui inimeste ja veeökosüsteemide nõudlus on rahuldatud. Selles hinnatakse nii inimeste kui ka ökosüsteemide veepuuduse võimalikkust, lähtudes eeldusest, et mida vähem vett pindala kohta on piirkonnas alles, seda tõenäolisem on, et teine kasutaja jääb sellest ilma.

Kaalumine – etapp, mis toetab analüüsitulemuste tõlgendamist ja tutvustamist. Sellel etapil korrutatakse toote keskkonnajalajälje mõjuhindamise tulemused eri kaaluteguritega (protsentides), mis võimaldavad arvesse võtta vaadeldud mõjukategooriate suhtelist tähtsust. Seejärel on võimalik kaalutud tulemusi mõjukategooriate vahel otseselt võrrelda ja liita, et anda koondhinnang.

Seos muude meetodite ja standarditega

Kõigi PEF-meetodiga kehtestatud nõuete väljatöötamisel on arvesse võetud soovitusi, mis on esitatud sarnastes toodete üldtunnustatud keskkonnaarvestusmeetodites ja juhenddokumentides.

Konkreetselt on kasutatud järgmisi metoodilisi juhendmaterjale:

ISO standardid, eelkõige

(a) EN ISO 14040:2006 Environmental management — Life cycle assessment — Principles and framework (Keskkonnajuhtimine. Olelusringi hindamine. Põhimõtted ja raamistik);

(b) EN ISO 14044:2006 Environmental management — Life cycle assessment — Requirements and guidelines (Keskkonnakorraldus. Olelusringi hindamine. Nõuded ja kasutusjuhised);

(c) EN ISO 14067:2018 Greenhouse gases — Carbon footprint of products — Requirements and guidelines for quantification (Kasvuhoonegaasid. Toodete CO2 jalajälg. Nõuded ja kvantifitseerimisjuhised);

(d) ISO 14046:2014 Environmental management — Water footprint — Principles, requirements and guidelines (Keskkonnajuhtimine. Veekasutuse jalajälg. Põhimõtted, soovitused ja juhised);

(e) EN ISO 14020:2001 Environmental labels and declarations — General principles (Keskkonnamärgised ja -teatised. Üldpõhimõtted);

(f) EN ISO 14021:2016 Environmental labels and declarations — Self-declared environmental claims (Type II environmental labelling) (Keskkonnamärgised ja -teatised. Isedeklareeritavad keskkonnaväited (II tüüpi keskkonnamärgistamine));

(g) EN ISO 14025:2010 Environmental labels and declarations – Type III environmental declarations – Principles and procedures (Keskkonnamärgised ja -teatised. III tüüpi keskkonnateatised. Põhimõtted ja protseduurid);

(h) ISO 14050:2020 Environmental management — vocabulary (Keskkonnajuhtimine. Sõnavara);

(i) CEN ISO/TS 14071:2016 Environmental management — Life cycle assessment — Critical review processes and reviewer competencies: Additional requirements and guidelines to EN ISO 14044:2006 (Keskkonnajuhtimine. Olelusringi hindamine. Kriitilise läbivaatamise protsessid ja läbivaatajate pädevus: täiendavad nõuded ja juhised standardi EN ISO 14044:2006 juurde);

(j) ISO 17024:2012 Conformity assessment – General requirements for bodies operating certification of persons (Vastavushindamine. Üldnõuded isikute sertifitseerimisasutustele);

(k) Toote keskkonnajalajälje leidmise juhend, lisa komisjoni soovitusele 2013/179/EL toodete ja organisatsioonide olelusringi keskkonnatoime mõõtmise ja teatavakstegemise ühtsete meetodite kasutamise kohta (aprill 2013);

(l) ILCD (International Reference Life Cycle Data System) Handbook ( 6 ) (olelusringi rahvusvahelise andmesüsteemi käsiraamat), koostanud Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskus;

(m) Ökoloogilise jalajälje standardid ( 7 );

(n) Greenhouse Gas Protocol - Product Life Cycle Accounting and Reporting Standard ( 8 ) (World Resources Institute - WRI/ World Business Council for Sustainable Development - WBCSD);

(o) BP X30-323-0:2015 General principles for an environmental communication on mass market products (Agence de la transition écologique, ADEME) ( 9 );

(p) PAS 2050:2011 Specification for the assessment of the life cycle greenhouse gas emissions of goods and services (British Standards Institution - BSI);

(q) ENVIFOODi protokoll ( 10 ).

(r) FAO:2016. Environmental performance of animal feeds supply chains: Guidelines for assessment. LEAP Partnership.

Enamiku analüüsitud meetodite ja analüüsi tulemuste täpsema kirjelduse võib leida dokumendist „Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organisations: Recommendations, Rationale, and Alignment“ ( 11 ).

1. Tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjad (PEFCRid)

Tootekategooria keskkonnajalajälje määramise eeskirjade (PEFCRide) peamine eesmärk on kehtestada järjepidevad ja konkreetsed eeskirjad asjaomasesse tootekategooriasse kuuluvate toodete keskkonnateabe arvutamiseks. Oluline eesmärk on keskenduda sellele, mis on konkreetse tootekategooria puhul kõige olulisem, et muuta toote keskkonnajalajälje uuringud lihtsamaks, kiiremaks ja vähem kulukaks.

Sama oluline eesmärk on võimaldada võrdlusi ja võrdlevaid väiteid kõikidel juhtudel, kui see on teostatav ja asjakohane. Võrdlused ja võrdlevad väited on lubatud ainult juhul, kui toote keskkonnajalajälje uuringud viiakse läbi kooskõlas PEFCRiga. Kõik toote keskkonnajalajälje uuringud tuleb läbi viia kooskõlas PEFCRiga, kui uuritava toote jaoks on PEFCR kättesaadav.

PEFCRide väljatöötamise nõuded on sätestatud II lisa A osas. PEFCRis võib täiendavalt täpsustada toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi (PEF-meetodi) nõudeid ja lisada uusi nõudeid, kui PEF-meetod võimaldab valikut. Eesmärk on tagada, et PEFCRid koostatakse PEF-meetodi kohaselt ja sisaldaksid spetsifikatsioone, mis on vajalikud toodete keskkonnajalajälje uuringute võrreldavuse, parema korratavuse, järjepidevuse, asjakohasuse, täpsuse ja tõhususe saavutamiseks.

PEFCRid peaksid olema erinevaid kasutusalasid arvestades võimaluste piires kooskõlas olemasolevate asjakohaste rahvusvaheliste tootekategooria reeglitega. Kui muud tootekategooria reeglid on teiste kavade alusel kättesaadavad teistest skeemidest, tuleb need loetleda ja neid hinnata. Neid võib kasutada PEFCRi väljatöötamise alusena kooskõlas II lisas sätestatud nõuetega.

1.1. Käsitlusviis ja näited võimalikest kasutusaladest

PEF-meetodi eeskirjad võimaldavad läbi viia toodete keskkonnajalajälje uuringuid, mis on korratavamad, järjepidevamad, usaldusväärsemad, kontrollitavamad ja paremini võrreldavad. Keskkonnajalajälje uuringute tulemused on keskkonnajalajälje teabe esitamise alus ja neil on mitmesuguseid võimalikke kasutusalasid.

Kui vaatlusalus(t)e toote (toodete) kohta ei ole olemas PEFCRisid, saab PEF-uuringuid kasutada järgmistel eesmärkidel:

1) ettevõttesisesed kasutusalad; a) toote olelusringi protsesside optimeerimine; b) keskkonnajuhtimise toetamine; c) keskkonnaalaste tulipunktide kindlakstegemine; d) olelusringi vältel tekkivat keskkonnamõju vähendava tootearenduse toetamine; e) keskkonnatoime parandamine ja jälgimine;

2) ettevõttevälised kasutusalad: (nt ettevõtetevahelised ning ettevõtete ja tarbijate vahelised rakendusalad): a) toote keskkonnajalajäljega seotud põhimõtete rakendamine ja järgimine; b) klientide ja tarbijate vajadustele vastamine; c) turundus; d) koostöö tarneahelates, et optimeerida toodet kogu olelusringi jooksul; e) osalemine kolmandate isikute kavades, mis on seotud keskkonnaväidetega või mis muudavad nähtavamaks tooted, mille puhul arvutatakse olelusringi keskkonnatoime näitajad ja antakse nende kohta teavet. Kui uuritava toote kohta on olemas PEFCRid ja toote keskkonnajalajälje uuringud viiakse läbi nendega kooskõlas, on uuringutel lisaks eespool loetletutele ka järgmised kasutusalad: — võrdlused ja võrdlevad väited (st väited ühe toote keskkonnatoime üldise paremuse või samaväärsuse kohta võrreldes teise tootega (standardi EN ISO 14040:2006 alusel)), mis põhinevad toote keskkonnajalajälje uuringutel; — võrdlus tootekategooria võrdlusalusega ja vastavad võrdlevad väited, millele järgneb muude toodete liigitamine vastavalt nende keskkonnatoimele võrdlusalusega võrreldes; — tooterühmale ühise olulise keskkonnamõju kindlakstegemine; — mainekavad, millega suurendatakse selliste toodete nähtavust, mille puhul arvutatakse olelusringi keskkonnatoime näitajaid, — keskkonnahoidlikud riigi- ja ettevõtete hanked.

2. Toote keskkonnajalajälje uuringute üldkaalutlused

2.1. Kuidas seda meetodit kasutada?

Meetodiga kehtestatakse eeskirjad, mis on vajalikud PEF-uuringu tegemiseks, ning need esitatakse järjestikku vastavalt toote keskkonnajalajälje arvutamiseks vajalikele metoodilistele etappidele.

Vajaduse korral algab osa metoodilise etapi üldise kirjeldusega, sellele on lisatud ülevaade vajalikest kaalutlustest ja abistavad näited.

Kui PEFCRide koostamiseks on kehtestatud lisanõuded, on need esitatud II lisas.

2.2. Toote keskkonnajalajälje uuringute põhimõtted

PEF-uuringu tegemiseks peavad olema täidetud järgmised kaks nõuet:

i) materjalide loetelu peab lähtuma vaatlusalusest tootest;

ii) tootmisprotsesside mudeldamine peab põhinema ettevõttepõhistel andmetel (nt energia, mida on vaja vaatlusaluse toote materjalide/komponentide kokkupanemiseks).

Märkus: rohkem kui üht toodet tootvate ettevõtete puhul peavad kasutatud tegevusandmed (sealhulgas materjalide loetelu) lähtuma vaatlusalusest tootest.

Et toodete keskkonnajalajälje uuringud oleksid usaldusväärsed, korratavad ja kontrollitavad, tuleb rangelt järgida keskseid analüüsipõhimõtteid. Neist põhimõtetest tulenevad üldised juhised PEF-meetodi kohaldamiseks. Neid võetakse arvesse toote keskkonnajalajälje uuringute igas etapis alates eesmärgi ja ulatuse määratlemisest kuni andmete kogumise, mõju hindamise, aruandluse ja uuringutulemuste kontrollimiseni.

Meetodi kasutajad peavad PEF-uuringu korraldamisel lähtuma allpool esitatud põhimõtetest.

(1) Asjakohasus

Kõik toote keskkonnajalajälje kvantifitseerimiseks kasutatavad meetodid ja kogutavad andmed peavad olema uuringu eesmärke silmas pidades võimalikult asjakohased.

(2) Täielikkus

Toote keskkonnajalajälje kvantifitseerimisel tuleb arvesse võtta kõik keskkonna aspektist olulised materjali-/energiavood ning muud keskkonnamõjud vastavalt kindlaks määratud süsteemipiiridele, andmekogumisnõuetele ja kasutatavatele mõju hindamise meetoditele.

(3) Järjepidevus

PEF-uuringu kõigis etappides tuleb rangelt järgida meetodi nõudeid, et uuring oleks sisemiselt järjepidev ning võrreldav.

(4) Täpsus

Kõigi mõistlike jõupingutustega tuleb püüda vähendada määramatust tootesüsteemi mudeldamisel ja tulemuste esitamisel.

(5) Läbipaistvus

Toote keskkonnajalajälje teave tuleb avalikustada viisil, mis annab vajaliku aluse võimalikele kasutajatele otsuste tegemiseks ning sidusrühmadele teabe kaalukuse ja usaldusväärsuse hindamiseks.

2.3. Toote keskkonnajalajälje uuringu etapid

Selle meetodiga kooskõlas oleva PEF-uuringu läbiviimisel tuleb läbida mitu etappi: eesmärgi määratlemine, ulatuse määratlemine, olelusringi andmik, olelusringi mõju hindamine, toote keskkonnajalajälje tulemuste tõlgendamine ja toote keskkonnajalajälje aruandlus, vt joonis 2.

Joonis 2.

Toote keskkonnajalajälje uuringu etapid

Eesmärgi määratlemise etapis on määratletud uuringu eesmärgid, st kavandatud kasutusala, uuringu korraldamise põhjused ja kavandatav sihtrühm. Ulatuse määratlemise etapis tehakse peamised metoodilised valikud, näiteks funktsionaalse üksuse täpne määratlemine, süsteemipiiride kindlakstegemine, täiendava keskkonna- ja tehnilise teabe valimine ning peamised eeldused ja piiravad tegurid.

Olelusringi andmiku etapp hõlmab andmekogumist ning arvutusi uuritava süsteemi sisendite ja väljundite kvantifitseerimiseks. Sisendid ja väljundid on energia, tooraine ja muud füüsilised sisendid, tooted ja ühendtooted ning jäätmed ja heide õhku/vette/pinnasesse. Kogutud andmed puudutavad nii esiplaani- kui ka taustaprotsesse. Andmed seostatakse protsessiüksuste ja funktsionaalse üksusega. Olelusringi andmiku koostamine on korduv protsess. Andmete kogumise käigus saadakse süsteemi kohta rohkem teavet ning võivad selguda uued andmevajadused või piirangud, mis nõuavad andmekogumise menetluste muutmist, nii et uuringu eesmärgid oleksid endiselt täidetud.

Mõju hindamise etapis seostatakse olelusringi andmiku tulemused keskkonnamõju kategooriate ja näitajatega. Seda tehakse olelusringi mõjuhindamise meetodite abil, millega kõigepealt liigitatakse heitkogused mõjukategooriatesse ja seejärel kirjeldatakse neid ühiste ühikutena (nt CO2 ja CH4 heitkogused väljendatakse CO2 ekvivalendina, lähtudes nende globaalse soojendamise potentsiaalist). Mõjukategooriad on näiteks kliimamuutused, hapestumine või ressursikasutus.

Tõlgendamisetapis tõlgendatakse olelusringi andmiku ja olelusringi mõjuhindamise tulemusi kooskõlas seatud eesmärgi ja kohaldamisalaga. Selles etapis määratakse kindlaks kõige olulisemad mõjukategooriad, olelusringi etapid, protsessid ja lihtvood. Analüüsitulemuste põhjal võib teha järeldusi ja anda soovitusi. See hõlmab ka aruandlusetappi, mis on ette nähtud PEF-uuringu tulemuste kokkuvõtmiseks toote keskkonnajalajälje aruandes.

Lõpuks viiakse kontrollietapis läbi vastavushindamismenetlus, et kontrollida, kas PEF-uuring on tehtud kooskõlas toote keskkonnajalajälje leidmise meetodiga. Kontrollimine on kohustuslik, kui PEF-uuringut või osa selles sisalduvast teabest kasutatakse mis tahes liiki ettevõttevälises suhtluses.

3. Toote keskkonnajalajälje uuringu eesmärgi (eesmärkide) ja ulatuse määratlemine

3.1. Eesmärgi püstitamine

Eesmärgi püstitamine on PEF-uuringu esimene etapp, mis annab uuringule üldise konteksti. Selge eesmärgipüstitusega tagatakse, et eesmärgid, meetodid, tulemused ja kavandatavad kasutusalad on omavahel kooskõlas ning uuringus osalejad juhinduvad ühisest visioonist.

Kui otsustatakse kasutada toote keskkonnajalajälje leidmise meetodit, määratakse sellega automaatselt kindlaks ka mõned eesmärgipüstituse aspektid, kuna PEF-meetod näeb ette teatavad erinõuded.

Eesmärkide püstitamisel on kindlasti vaja mõelda võimalikele kasutusaladele ning sellele, kui sügavuti ja rangelt tuleb analüüsi teostada. Sellele vastavalt tuleks sõnastada uuringu piiravad tegurid (ulatuse määratlemise etapp).

PEF-uuringu eesmärgipüstitus peab hõlmama järgmist:

1. kavandatud kasutusala(d);

2. uuringu läbiviimise põhjused ja otsuse taust;

3. sihtrühm;

4. uuringu tellija;

5. kontrollija andmed.







Tabel 1 Eesmärgi määratlemise näide – T-särgi tootmise keskkonnajalajälg Aspektid Kirjeldus Kavandatud kasutusala(d): kliendile toote kohta teabe jagamine Uuringu läbiviimise põhjused ja otsuse taust: kliendi päringule vastamine Sihtrühm: ettevõttevälised valdkonnaspetsialistid, teised ettevõtted Kontrollija: sõltumatu väliskontrollija Y Uuringu tellija: osaühing G

3.2. Ulatuse määratlemine

PEF-uuringu ulatus kirjeldab üksikasjalikult hinnatavat süsteemi ja tehnilisi kirjeldusi.

Ulatuse määratlus peab olema kooskõlas uuringu püstitatud eesmärkidega ning peab sisaldama järgmist (üksikasjalikum kirjeldus tagapool):

1. funktsionaalne üksus ja etalonvoog;

2. süsteemipiirid;

3. keskkonnajalajälje mõjukategooriad ( 12 );

4. lisatav lisateave;

5. eeldused / piiravad tegurid.

3.2.1 Funktsionaalne üksus ja etalonvoog

Funktsionaalne üksus on tootesüsteemi kvantifitseeritud toime, mida kasutatakse võrdlusühikuna. Funktsionaalne üksus kirjeldab vaatlusaluse toote funktsioone ja kestust kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt.

Etalonvoog on määratletud funktsiooni täitmiseks vajalik tootekogus. Sellega on kvantitatiivselt seotud analüüsi kõik muud sisend- ja väljundvood. Toote kasutuseaks vajalike toodete arv tuleks alati ümardada, välja arvatud juhul, kui on mõjuv põhjus seda mitte teha. Etalonvoo väljendamiseks võib kasutada otsest seost funktsionaalse üksusega või mõnda tootekesksemat meetodit.

Toote keskkonnajalajälje leidmise meetodi kasutajad peavad PEF-uuringu jaoks määratlema funktsionaalse üksuse ja etalonvoo. Samuti peavad nad kirjeldama, milliseid toote aspekte funktsionaalne üksus ei hõlma, ja põhjendama, miks (nt kuna need ei ole kvantifitseeritavad või on olemuslikult subjektiivsed).

PEF-uuringu funktsionaalne üksus tuleb määratleda vastavalt järgmistele aspektidele:

i) funktsioonid / osutatavad teenused: „mis“;

ii) funktsiooni või teenuse ulatus: „kui palju“;

iii) eeldatav kvaliteet: „kui hästi“;

iv) toote kestus / kasutusiga: „kui kaua“.

Kui toiduainete pakendil on märgitud säilivusaeg (näiteks „parim enne“ või „kõlblik kuni“ või nt kuude arv), tuleb kvantifitseerida toidukadu ladustamisel, jaemüügil ja tarbijaetappidel. Kui pakenditüüp mõjutab kõlblikkusaega, tuleb seda arvesse võtta. See on oluline funktsionaalse üksuse aspekti „kui kaua“ puhul.

Kui on olemas kohaldatavad standardid, kasutatakse neid ja viidatakse neile PEF-uuringus funktsionaalse üksuse määratlemisel. Alati tuleb kasutada rahvusvahelist mõõtühikute süsteemi (SI), mida üldiselt tuntakse kui meetermõõdustikku.

Näide 1

Dekoratiivvärvi funktsionaalse üksuse kindlaksmääramine: funktsionaalne üksus peab kaitsma ja kaunistama 1 m2 aluspinda 50 aasta jooksul kindlaksmääratud kvaliteeditasemel (minimaalselt 98 % läbipaistmatus).

Mis? Aluspinna kaunistamine ja kaitsmine.

Kui palju? 1 m2 aluspinna kate.

Kui hästi? Minimaalselt 98 % läbipaistmatus.

Kui kaua? 50 aastat (hoone kasutusiga).

Etalonvoog: toote kogus, mis on vajalik kindlaksmääratud funktsiooni täitmiseks, mõõdetuna värvi kilogrammides.

Näide 2

Määrata kindlaks lemmikloomatoidu toote keskkonnajalajälje leidmise funktsionaalne üksus ja etalonvoog.

Mis? Kassi või koera valmistoidu soovitatav päevane tarbitav kogus metaboolitava energia kilokalorites (kcal ME) (päevaratsioon).

Kui palju? Päevaratsioon.

Kui hästi? Piisav keskmise kassi või koera päevase kalori- ja toiteainevajaduse rahuldamiseks („keskmine“ viitab lemmiklooma keskmisele kaalule: kass – 4 kg ja koer – 15 kg).

Kui kaua? 1 päev, mille jooksul kassile või koerale pakutakse valmistoitu.

Etalonvoog: toote kogus, mis on vajalik kindlaksmääratud funktsiooni täitmiseks, mõõdetuna grammides päeva kohta.

Vahesaaduste puhul on funktsionaalset üksust raskem määratleda, sest see võib sageli täita mitut funktsiooni ja toote kogu olelusring ei ole teada. Seepärast tuleks kasutada deklareeritud ühikut, näiteks massi (kilogrammi) või mahtu (kuupmeetrit). Sel juhul võib etalonvoog vastata funktsionaalsele üksusele.

3.2.2. Süsteemipiirid

Süsteemipiiridega määratakse kindlaks, millised toote olelusringi osad ja nendega seotud olelusringi etapid ja protsessid kuuluvad analüüsitavasse süsteemi (st on funktsionaalse üksusega määratletud funktsiooni täitmiseks vajalikud), välja arvatud need protsessid, mis on arvestamiskünnise reegli alusel välja jäetud (vt punkt 4.6.4). Väljajätmise põhjus ja võimalik tähtsus peab olema põhjendatud ja dokumenteeritud.

Süsteemipiirid määratakse kindlaks üldise tarneahela loogika kohaselt, mis hõlmab kõiki etappe alates tooraine hankimisest ja eeltöötlemisest ja põhitoote tootmisest, turustamisest ja ladustamisest kuni kasutusetapi ja toote töötlemiseni olelusringi lõpus (vajaduse korral vt punkt 4.2). Vähemalt esiplaanisüsteemi ühendtooted, kõrvalsaadused ja jäätmevood peavad olema selgelt määratletud.

Süsteemipiiride skeem

Süsteemipiiride skeem või vooskeem on analüüsitava süsteemi skemaatiline kujutis. Selles näidatakse selgelt ära analüüsiga hõlmatud ning sellest välja jäetud tegevused või protsessid. PEF-meetodi kasutaja peab tooma välja, kus on kasutatud ettevõttepõhiseid andmeid.

Süsteemi skeemis ja PEF-aruandes esitatud tegevuse ja/või protsessi nimetused tuleb ühtlustada. Süsteemi skeem tuleb lisada ulatuse määratlusse ja PEF-aruandesse.

3.2.3. Keskkonnajalajälje mõjukategooriad

Olelusringi mõjuhinnangu eesmärk on rühmitada ja agregeerida kogutud olelusringi andmeid vastavalt nende osakaalule igas keskkonnajalajälje mõjukategoorias. Keskkonnajalajälje mõjukategooriate valik hõlmab paljusid huvipakkuva toote tarneahelaga seotud asjakohaseid keskkonnaprobleeme, järgides toote keskkonnajalajälje uuringute üldisi terviklikkusnõudeid.

Keskkonnajalajälje mõjukategooriad ( 13 ) viitavad PEF-uuringus käsitletud konkreetsetele mõjukategooriatele ja kujutavad endast keskkonnajalajälje mõju hindamise meetodit. Kirjeldusmudeleid kasutatakse olelusringi andmiku (st sisendid (nt ressursid) ja toote olelusringiga seotud heitkogused) ja iga keskkonnajalajälje mõjukategooria näitaja vahelise keskkonnamehhanismi kvantifitseerimiseks.

Tabelis 2 esitatakse põhiliste keskkonnajalajälje mõjukategooriate standardloetelu koos vastavate hindamismeetoditega. PEF-uuringu puhul kohaldatakse eranditult kõiki keskkonnajalajälje mõjukategooriaid. Kasutatavate kirjeldustegurite täielik loetelu on esitatud keskkonnajalajälje teabepaketis ( 14 ).







Tabel 2 Keskkonnajalajälje mõjukategooriad koos vastavate mõjukategooria näitajate ja kirjeldusmudelitega. Keskkonnajalajälje mõjukategooria Mõjukategooria näitaja Ühik Kirjeldusmudel Kaalukus Kliimamuutused, kokku (1) Globaalse soojendamise potentsiaal (GWP100) kg CO2 eq Berni mudel – globaalse soojendamise potentsiaal (GWP) 100 aasta jooksul (IPCC 2013 põhjal). I Osoonikihi kahanemine Osoonikihi kahandamise potentsiaal kg CFC-11 eq Tööstustoodete ökodisaini (EDIP) mudel, mis põhineb Maailma Meteoroloogiaorganisatsiooni (WMO) poolt piiramatu aja kohta määratud osoonikihi kahandamise potentsiaalil (WMO 2014 + täiendused) I Inimest mõjutav kantserogeenne toksilisus Inimest mõjutava toksilisuse võrdlusühik (CTUh) CTUh Põhineb mudelil USEtox2.1 (Fantke et al. 2017), kohandatud Saouter et al. 2018 järgi III Inimest mõjutav mittekantserogeenne toksilisus Inimest mõjutava toksilisuse võrdlusühik (CTUh) CTUh Põhineb mudelil USEtox2.1 (Fantke et al. 2017), kohandatud Saouter et al. 2018 järgi III Tahked osakesed Mõju inimese tervisele Haiguste esinemus Tahkete osakeste mudel (Fantke et al., 2016 UNEP 2016) I Inimese tervist kahjustav ioniseeriv kiirgus Mõju inimese kokkupuutel U235-ekvivalentkilogrammi kohta kBq U235 eq Inimese tervisele avalduva mõju mudel, mille töötasid välja Dreicer et al. 1995 (Frischknecht et al. 2000) II Osooni fotokeemiline teke, mõju inimeste tervisele Troposfääriosooni kontsentratsiooni suurenemine kg NMVOC eq Mudel LOTOS-EUROS (Van Zelm et al. 2008) vastavalt uuringule ReCiPe 2008 II Hapestumine Kriitilise saastekoormuse ületamine mol H+ eq Kriitilise saastekoormuse ületamise mudel (Seppälä et al. 2006, Posch et al. 2008) II Eutrofeerumine, maismaa Kriitilise saastekoormuse ületamine mol N eq Kriitilise saastekoormuse ületamise mudel (Seppälä et al. 2006, Posch et al. 2008) II Eutrofeerumine, magevesi Magevette jõudvate toiteelementide osa (P) kg P eq Mudel EUTREND (Struijs et al. 2009) vastavalt uuringule ReCiPe II Eutrofeerumine, meri Merevette jõudvate toiteelementide osa (N) kg N eq Mudel EUTREND (Struijs et al. 2009) vastavalt uuringule ReCiPe II Ökotoksilisus, magevesi Ökosüsteeme mõjutava toksilisuse võrdlusühik (CTUe) CTUe Põhineb mudelil USEtox2.1 (Fantke et al. 2017), kohandatud Saouter et al. 2018 järgi III Maakasutus (2) Mulla kvaliteedi indeks (3) Mõõtühikuta (pt) Mulla kvaliteedi indeks, mis põhineb LANCA mudelil (De Laurentiis et al. 2019) ja LANCA CF versioonil 2.5 (Horn ja Maier, 2018) III Veekasutus Kasutaja veepuuduse potentsiaal (veepuudusega kaalutud veetarbimine) m3 veepuuduse ekvivalent Mudel AWARE (Available WAter REmaining) (Boulay et al., 2018; ÜRO Keskkonnaprogramm 2016) III Ressursikasutus, mineraalid ja metallid Abiootiliste ressursside ammendumine (lõpliku reservi ADP) kg Sb eq van Oers et al., 2002, meetod CML 2002, v.4.8. III Ressursikasutus, fossiilkütused Abiootiliste ressursside ammendumine – fossiilkütused (fossiilkütuste ADP) (4) MJ van Oers et al., 2002, meetod CML 2002, v.4.8. III ( 1 ) Näitaja „Kliimamuutus, kokku“ koosneb kolmest alamnäitajast: kliimamuutused – fossiilkütuste heite muutus; kliimamuutused – biogeense heite muutus; Kliimamuutused – maakasutus ja maakasutuse muutus. Alamnäitajaid on täpsemalt kirjeldatud I lisa osas 4.4.10. Alamkategooriate „kliimamuutused – fossiilne“, „kliimamuutused – biogeenne“ ja „kliimamuutused – maakasutus ja maakasutuse muutus“ andmed tuleb aruandluses esitada eraldi, kui nende osakaal kliimamuutuste kogunäitajas on suurem kui 5 % kategooria kohta. ( 2 ) Seotud maakasutuse ja kasutusotstarbe muutmisega. ( 3 ) See indeks saadakse nelja näitaja (biootiline tootmine, erosioonikindlus, mehaaniline filtreerimine ja põhjavee täiendamine) agregeerimisel (seda teeb JRC), lähtudes LANCA mudelist maakasutusest tuleneva mõju hindamiseks, nagu see on esitatud allikas De Laurentiis et al. 2019. ( 4 ) Keskkonnajalajälje voogude loetelus ja praeguses soovituses on uraan lisatud energiakandjate loetellu ja seda mõõdetakse megadžaulides (MJ).

Lisateavet mõju hindamise arvutuste kohta on esitatud käesoleva lisa punktis 5.

3.2.4. Toote keskkonnajalajälje uuringusse lisatav täiendav teave

Toote võimalik oluline keskkonnamõju võib ulatuda keskkonnajalajälje mõjukategooriatest kaugemale. Oluline on seda täiendava keskkonnateabena kirjeldada, kui vähegi võimalik.

Samamoodi võib olla vaja arvesse võtta vaatlusaluse toote asjakohaseid tehnilisi aspekte ja/või füüsikalisi omadusi. Need aspektid tuleb esitada täiendava tehnilise teabena.

3.2.4.1. Täiendav keskkonnateave

Keskkonnaalane lisateave peab olema

(a) kooskõlas asjakohaste õigusaktidega, näiteks ebaausate kaubandustavade direktiiviga ( 15 ) ja sellega seotud suunistega;

(b) konkreetse tootekategooria puhul asjakohane;

(c) keskkonnajalajälje mõjukategooriatele täienduseks: täiendav keskkonnateave ei kajasta samu või sarnaseid keskkonnajalajälje mõjukategooriaid, ei asenda keskkonnajalajälje mõjukategooriaid kirjeldavaid mudeleid ega esita keskkonnajalajälje mõjukategooriatesse lisatud uute kirjeldustegurite tulemusi.

Täiendavat teavet toetavad mudelid peavad olema varustatud selgete viidetega ja dokumenteeritud koos vastavate näitajatega. Näiteks võib maakasutuse muutuste mõju elurikkusele olla seotud konkreetse tegevuskoha või tegevusega. Sellise mõju kajastamiseks võib olla vaja kasutada täiendavaid mõjukategooriaid, mida ei ole keskkonnajalajälje mõjukategooriate hulka arvatud, või ka täiendavaid kvalitatiivseid kirjeldusi, kui mõju ei ole võimalik seostada toote tarneahelaga kvantitatiivselt. Kõnealuseid täiendavaid meetodeid tuleks käsitada keskkonnajalajälje mõjukategooriate täiendusena.

Täiendav keskkonnateave peab olema seotud üksnes keskkonnaküsimustega. Täiendav keskkonnateave ei hõlma teavet või juhiseid (nt toodete ohutuskaardid), mis ei ole seotud toote keskkonnatoimega.

Täiendav keskkonnateave võib sisaldada järgmist:

(a) teave kohaliku/tegevuskohaspetsiifilise mõju kohta;

(b) kompensatsiooniühikud;

(c) keskkonnaindeksid või tootevastutuse indeksid (nt vastavalt globaalse aruandlusalgatuse (Global Reporting Initiative, GRI) nõuetele);

(d) väravast väravani hinnangute puhul Rahvusvahelise Looduse ja Loodusvarade Kaitse Liidu (IUCN) ohustatud liikide punases raamatus ja riiklikes kaitsenimekirjades loetletud selliste liikide arv, kes elavad tegevustest mõjutatud territooriumidel, väljasuremisohu tasemete kaupa;

(e) kirjeldus selle kohta, millist olulist mõju avaldavad tegevused, tooted ja teenused kaitsealade elurikkusele või neist väljapoole jäävate suure elurikkusega alade elurikkusele;

(f) müra mõjud;

(g) muu keskkonnateave, mida peetakse PEF-uuringu raames asjakohaseks.

Elurikkus

PEF-meetod ei hõlma ühtegi „elurikkuse“ nimetust kandvat mõjukategooriat, kuna praegu puudub rahvusvaheline konsensus seda mõju kajastava olelusringi mõjuhindamise meetodi suhtes. Siiski hõlmab PEF-meetod vähemalt kaheksat mõjukategooriat, mis elurikkust mõjutavad (st kliimamuutused, eutrofeerumine (magevesi), eutrofeerumine (meri), eutrofeerumine (maismaa), hapestumine, veekasutus, maakasutus, ökotoksilisus magevees).

Arvestades elurikkuse suurt tähtsust paljude tooterühmade jaoks, selgitatakse igas PEF-uuringus, kas elurikkus on vaatlusaluse toote puhul oluline. Sellisel juhul lisab PEF-meetodi kasutaja elurikkuse näitajad täiendava keskkonnateabe hulka.

Elurikkuse hõlmamiseks võib kasutada järgmisi võimalusi.

(a) Elurikkusele avalduva (välditud) mõju väljendamine sellise materjali protsendina, mis pärineb ökosüsteemidest, mille majandamisega on õnnestunud säilitada või parandada elurikkuse tingimusi, nagu näitab korrapärane seire ja aruandlus elurikkuse tasemete ja kasude või kadude kohta (nt liigirikkuse vähenemine häirimise tõttu jääb alla 15 % – kuigi toote keskkonnajalajälje uuringus võib kehtestada sellest erineva kaotaseme, kui seda suudetakse veenvalt põhjendada ja kui see ei ole vastuolus asjakohaste olemasolevate PEFCRidega). Hindamisel tuleks viidata lõpptoodetes sisalduvatele materjalidele ja tootmisprotsessis kasutatud materjalidele. Näiteks terasetootmises kasutatav süsi või soja, mida kasutatakse piima andvate lehmade toitmiseks jne.

(b) Esitada lisaks selliste materjalide protsent, mille kohta ei ole võimalik leida järelevalveahelat ega jälgitavust käsitlevat teavet.

(c) Kasutada asendusena sertifitseerimissüsteemi. PEF-meetodi kasutaja peaks kindlaks määrama, millised sertifitseerimissüsteemid pakuvad piisavat tõendusmaterjali elurikkuse säilitamise kohta, ja kirjeldama kasutatud kriteeriume.

PEF-meetodi kasutaja võib valida muud asjakohased näitajad, et hõlmata toote mõju elurikkusele. PEF-uuringus põhjendatakse valikut ja kirjeldatakse valitud metoodikat.

3.2.4.2. Täiendav tehniline teave

Täiendav tehniline teave võib muu hulgas sisaldada järgmist:

(a) materjalide loetelu andmed;

(b) tagasipööratav demonteerimine, monteerimise lihtsus, parandatavus ja muu ringmajandusega seotud teave;

(c) andmed ohtlike ainete kasutamise kohta;

(d) andmed ohtlike ja tavajäätmete kõrvaldamise kohta;

(e) andmed energiatarbimise kohta;

(f) tehnilised parameetrid, näiteks: taastuvenergia ja mittetaastuvenergia; taastuvad ja mittetaastuvad kütused; teisesed materjalid; mageveevarud;

(g) jäätmete kogumass liigitatuna tüübi ja kõrvaldamismeetodi järgi;

(h) Baseli konventsiooni ( 16 ) I, II, III ja VIII lisa kohaselt ohtlike jäätmete hulka kuuluvate transporditavate, sisse ja välja veetud või käideldud jäätmete kaal ning välisriikidesse transporditud jäätmete protsent;

(i) teave ja andmed toote funktsionaalse üksuse ja tehnilise taseme kohta;

(j) teave biolagunevuse ja kompostitavuse kohta.

Kui vaatlusalune toode on vahesaadus, sisaldab täiendav tehniline teave järgmist:

(a) biogeense süsiniku sisaldus tehase väravas (füüsiline sisaldus ja jaotatud sisaldus);

(b) ringlussevõetud materjali sisaldus (R1);

(c) kui see on asjakohane, siis ringlussevõtu jalajälje valemi tulemused kasutusalapõhiste A väärtustega.

3.2.5. Eeldused / piiravad tegurid

PEF-uuringuteks vajaliku analüüsi puhul võib esineda mitmesuguseid piiravaid tegureid, mistõttu tuleb kasutada teatud eeldusi. Teave kõigi eelduste (nt andmelüngad) ja piiravate tegurite kohta tuleb esitada läbipaistval viisil.

4. Olelusringi andmik

Toote keskkonnajalajälje mudeldamise alusena tuleb koostada tarneahela kõigi sisendite ja väljundite (materjali, energia ja jäätmete) ning kõigi õhku, vette ja pinnasesse viidavate heidete loend.

Üksikasjalikke andme- ja kvaliteedinõudeid on kirjeldatud punktis 4.6.

Olelusringi andmikus kasutatakse järgmist voogude liigitust:

1) lihtvood;

2) liitvood (nt toote- või jäätmevood).

PEF-uuringus mudeldatakse kõik olelusringi andmiku liitvood lihtvoogude tasemeni, v.a vaatlusaluse toote tootevoog. Näiteks jäätmevoogude puhul ei tule esitada üksnes olmejäätmete või ohtlike jäätmete kaal kilogrammides, vaid need tuleb mudeldada kuni tahkete jäätmete töötlemise käigus heite vette, õhku ja pinnasesse viimise tasemele. Olelusringi andmiku mudeldamine on seega täielik ainult siis, kui kõiki liitvooge väljendatakse lihtvoogudena. Seepärast sisaldab PEF-uuringu olelusringi andmiku andmekogum ainult lihtvooge, välja arvatud vaatlusaluse toote tootevoog.

4.1. Olukorra analüüs

Olelusringi andmiku koostamisel võib läbi viia olukorra analüüsi, sest see aitab täpsemalt suunata andmekogumistegevust ja määrata andmekvaliteedi prioriteete. Olukorra analüüsi etapp hõlmab olelusringi mõjuhindamise etappi ja selle tulemus on kohaldamisalas oleva toote olelusringi mudeli edasised korduvad täiustused, kui saadakse rohkem teavet. Olukorra analüüsi etapil ei ole lubatud kasutada arvestamiskünnist ning võib kasutada hõlpsasti kättesaadavaid esmaseid ja/või teiseseid andmeid, mis võimalikult suurel määral vastavad punktis 4.6 määratletud andmekvaliteedi nõuetele. Kui analüüs on läbi viidud, võib täpsustada esialgset ulatuse määratlust.

4.2. Olelusringi etapid

PEF-uuringu olelusringi standardetapid peavad olema vähemalt järgmised:

1) tooraine hankimine ja eeltöötlemine (sealhulgas osade ja komponentide tootmine);

2) tootmine (põhitoote tootmine);

3) turustamine (toodete turustamine ja ladustamine);

4) kasutamine;

5) olelusringi lõpp (sealhulgas toodete taaskasutamine või ringlussevõtt).

Kui mõnda neist standardetappidest nimetatakse erinevalt, peab kasutaja täpsustama, millisele standardetapile see vastab.

Kui selleks on põhjendatud vajadus, võib PEF-meetodi kasutaja otsustada olelusringi etapid osadeks jagada või neid lisada. Selle põhjus(ed) esitatakse PEF-aruandes. Näiteks võib olelusringi etapi „tooraine hankimine ja eeltöötlemine“ jagada etappideks „tooraine hankimine“, „eeltöötlemine“ ja „tooraine tarnija transport“.

Vahesaaduste puhul jäetakse välja järgmised olelusringi etapid:

1) turustamine (põhjendatud erandid on lubatud);

2) kasutamine;

3) olelusringi lõpp (sealhulgas toode, taaskasutamine või ringlussevõtt).

4.2.1. Tooraine hankimine ja eeltöötlemine

See olelusringi etapp algab loodusest ressursside hankimisega ning lõpeb toote koostisosade sisenemisega tootmisrajatisse (väravast sisenemine). Sellesse etappi võivad kuuluda näiteks järgmised protsessid:

1) ressursside kaevandamine ja hankimine;

2) kõikide vaatlusaluse toote materjalisisendite, sealhulgas ringlussevõetavate materjalide eeltöötlemine;

3) põllumajandus- ja metsandustegevus;

4) transport hankimiskoha ja eeltöötlusrajatise piires, hankimiskohast eeltöötlusrajatisse ning sealt tootmisrajatisse.

Pakenditootmist mudeldatakse olelusringi etapi „Tooraine soetamine ja eeltöötlemine“ osana.

4.2.2. Tootmine

Tootmisetapp algab toote koostisosade sisenemisega tootmiskohta ning lõpeb valmistoote väljasaatmisega tootmisrajatisest. Tootmisega seotud tegevused on näiteks:

1) keemiline töötlemine;

2) toodete valmistamine;

3) pooltoodete transport tootmisprotsesside vahel;

4) tooteosade kokkupanek.

Tootmisetapi mudeldamisel võetakse arvesse tootmises kasutatud toodete kadu. Selliste jäätmete suhtes kohaldatakse ringlussevõtu jalajälje valemit (punkt 4.4.8).

4.2.3. Turustamine

Toodete turustamine kasutajatele ja ladustamine võib toimuda tarneahela erinevates punktides. Turustusetapp hõlmab transporti tehase väravast lattu / jaemüüki, ladustamist laos / jaemüüki ning transporti laost / jaemüügist tarbija koju.

Hõlmata võib näiteks järgmisi protsesse:

1) energiasisend ladude valgustamiseks ja kütmiseks;

2) külmaainete kasutamine ladudes ja transpordivahendites;

3) kütuse kasutamine sõidukites;

4) maanteed ja veoautod.

Mudeldamisel kaasatakse turustamisel ja ladustamisel kasutatud toodetest tekkinud jäätmed. Selliste jäätmete suhtes kohaldatakse ringlussevõtu jalajälje valemit (punkt 4.4.8) ja tulemusi võetakse arvesse turustusetapis.

Standardsed kaomäärad toote liigi kohta turustamise ajal ja tarbija juures on esitatud II lisa F osas ning neid kasutatakse juhul, kui konkreetne teave ei ole kättesaadav. Ladustamisaegse energiatarbe jaotamise eeskirjad on esitatud punktis 4.4.5. Transpordi kohta vt punkt 4.4.3.

4.2.4. Kasutamine

Kasutusetapis kirjeldatakse seda, kuidas lõppkasutaja (nt tarbija) toodet eeldatavasti kasutab. See etapp algab ajal, mil lõppkasutaja toodet kasutab, kuni see väljub kasutuskohast ja jõuab olelusringi lõpu etappi (nt ringlussevõtt või lõpptöötlus).

Kasutusetapp hõlmab kõiki toiminguid ja tooteid, mida on vaja toote nõuetekohaseks kasutamiseks (st selle tagamiseks, et toode täidab oma algset funktsiooni kogu kasutusaja jooksul). Toote kasutamisel tekkivad jäätmed, näiteks toidujäätmed, toote esmane pakend või toode ise, kui see ei ole enam toimiv, jäetakse kasutusetapist välja ja need on osa toote olelusringi lõpu etapist.

Mõned näited: kraanivee kasutamine pastatoodete keetmisel; hoolduseks, remondiks või renoveerimiseks vajalike materjalide (nt toote parandamiseks vajalikud varuosad, jahutusvedeliku tootmine ja jäätmete käitlemine kadude tõttu) tootmine, turustamine ja jäätmed; kohvikapslite, kohvivalmistamise jääkide ja jahvatatud kohvi pakendite olelusringi lõpp kuulub olelusringi lõpu etappi.

Mõnel juhul on mõned tooted vaatlusaluse toote nõuetekohaseks kasutamiseks vajalikud ja neid kasutatakse füüsiliselt integreeritud viisil: sellisel juhul kuulub nendest toodetest tekkivate jäätmete käitlus vaatlusaluse toote olelusringi lõpu etappi. Näiteks kui vaatlusalune toode on pesuvahend, kuulub reovee puhastamine pärast pesuvahendi kasutamist olelusringi lõppu.

Lisaks tuleb kasutusstsenaariumis märkida, kas analüüsitavate toodete kasutamine võib kaasa tuua muutusi süsteemides, milles neid kasutatakse.

Arvesse võib võtta järgmistes kasutusstsenaariume käsitlevates tehnilise teabe allikates esitatud andmeid:

1) turu-uuringud või muud turuandmed;

2) avaldatud rahvusvahelised standardid, milles täpsustatakse juhiseid ja nõudeid toote kasutusetapi ja kasutusea stsenaariumide (st hindamise) väljatöötamiseks;

3) avaldatud riiklikud suunised toote kasutusetapi stsenaariumide väljatöötamiseks ja stsenaariumid toote kasutusea hindamiseks;

4) avaldatud valdkondlikud suunised toote kasutusetapi stsenaariumide väljatöötamiseks ja toote kasutusea hindamiseks.

Toote kasutusetapi määramisel võib olla aluseks meetod, mida tootja soovitab kasutusetapis rakendada (nt küpsetamine ahjus kindlal temperatuuril kindlaksmääratud aja jooksul). Tegelik kasutusviis võib siiski erineda soovitatud kasutusviisist ning seda tuleks kasutada, kui see teave on kättesaadav ja dokumenteeritud.

Standardsed kaomäärad toote liigi kohta turustamise ajal ja tarbija juures on esitatud II lisa F osas ning neid tuleb kasutada juhul, kui konkreetne teave ei ole kättesaadav.

Kasutusetapp ei hõlma järgmisi protsesse.

1) Kui toodet korduskasutatakse (vt ka punkt 4.4.9.2), jäetakse välja protsessid, mida on vaja toote kogumiseks ja selle uueks kasutustsükliks ettevalmistamiseks (nt korduskasutatavate pudelite kogumise ja puhastamise mõju). Need protsessid kuuluvad olelusringi lõpu etappi, kui toodet korduskasutatakse eri spetsifikatsioonidega tootena (täpsemalt vt punkt 4.4.9). Kui toote kasutusiga pikendatakse esialgsele tootekirjeldusele vastava (sama funktsiooniga) toote kujul, tuleb need protsessid lisada funktsionaalsele üksusele ja etalonvoole.

2) Transport jaemüügikohast tarbija koju jäetakse kasutusetapist välja ja lisatakse selle asemel turustusetappi.

3) Transport olelusringi lõpp-punkti jäetakse kasutusetapist välja ja lisatakse selle asemel olelusringi lõppetappi.

Kasutusetapi mudeldamisse kaasatakse kasutusetapi jooksul kasutatud toodetest tekkinud jäätmed. Selliste jäätmete suhtes kohaldatakse ringlussevõtu jalajälje valemit (punkt 4.4.8).

PEF-aruandes tuleb dokumenteerida selles etapis kasutatud meetodid ja eeldused. Kõik kasutusetapi olulised eeldused tuleb dokumenteerida.

Kasutusetapi mudeldamise tehnilised kirjeldused on esitatud punktis 4.4.7.

4.2.5. Olelusringi lõpp (sealhulgas toodete taaskasutamine või ringlussevõtt)

Olelusringi lõppetapp algab siis, kui kasutaja kõrvaldab vaatlusaluse toote ja selle pakendi kasutuselt, ning lõpeb siis, kui vaatlusalune toode viiakse jäätmena tagasi loodusesse või siseneb teise toote olelusringi (st ringlussevõetud sisendina). Üldiselt hõlmab see vaatlusaluse toote jäätmeid, nagu toidujäätmed ja esmane pakend.

Tootmis-, turustus-, jaemüügi- ja kasutusetapi jooksul või kasutamise järel tekkivad jäätmed arvatakse toote olelusringi ning mudeldatakse selles olelusringi etapis, kus need tekivad.

Olelusringi lõppetapi mudeldamisel kasutatakse ringlussevõtu jalajälje valemit ja punktis 4.4.8 esitatud nõudeid. PEF-meetodi kasutaja peab hõlmama kõiki vaatlusaluse toote suhtes kohaldatavaid olelusringi lõpu protsesse. See olelusringi etapp peab hõlmama näiteks järgmisi protsesse:

1) vaatlusaluse toote ja selle pakendi kogumine ja transport olelusringi lõpu töötlemisrajatistesse;

2) osade lahtivõtmine;

3) purustamine ja sorteerimine;

4) vees või koos veega lahustuvatest kasutatud toodetest (nt pesuvahendid, dušigeelid jne) tekkiv reovesi;

5) muundamine ringlussevõetavaks materjaliks;

6) kompostimine või muud orgaanilised jäätmekäitlusmeetodid;

7) põletamine ja koldetuha kõrvaldamine;

8) prügilasse ladestamine ning prügila käigus hoidmine ja hooldamine.

Vahesaaduste puhul vaatlusaluse toote olelusringi lõpu etappi ei arvestata.

4.3. Olelusringi andmiku nomenklatuur

Olelusringi andmiku andmed peavad vastama keskkonnajalajälje nõuetele:

— kõikide lihtvoogude puhul viiakse nomenklatuur kooskõlla keskkonnajalajälje teabepaketi uusima versiooniga teabepaketi arendaja veebilehel ( 17 );

— protsessi andmestike ja tootevoo puhul peab nomenklatuur vastama dokumendile „ILCD Handbook – Nomenclature and other conventions“ (Olelusringi rahvusvaheline andmesüsteemi käsiraamat – nomenklatuur ja muud konventsioonid) ( 18 ).

4.4. Mudeldamisnõuded

Käesolevas osas esitatakse üksikasjalikud juhised ja nõuded selle kohta, kuidas mudeldada olelusringi konkreetseid etappe, protsesse ja muid toote olelusringi aspekte, et koostada olelusringi andmik. Kaetud on järgmised aspektid:

(a) põllumajanduslik tootmine;

(b) elektrienergia kasutamine;

(c) transport ja logistika;

(d) kapitalikaubad (infrastruktuur ja seadmed);

(e) ladustamine turustuskeskuses või jaemüügikohas;

(f) valimi koostamise menetlus;

(g) kasutusetapp;

(h) olelusringi lõpu mudeldamine;

(i) toote pikendatud kasutusiga;

(j) pakendid;

(k) kasvuhoonegaaside heide ja sidumine;

(l) kompensatsiooniühikud;

(m) multifunktsionaalsed protsessid;

(n) andmete kogumise ja kvaliteedinõuded;

(o) arvestamiskünnised.

4.4.1. Põllumajanduslik tootmine

4.4.1.1. Multifunktsionaalsed protsessid

Järgitakse LEAP-suunises kirjeldatud eeskirju ( 19 ).

4.4.1.2. Põllukultuuride liigipõhised andmed ning riigi-, piirkonna- või kliimapõhised andmed

Kasutatakse saagi, vee ja maakasutuse, maakasutuse muutuse, väetiste (kunstlik ja orgaaniline) koguse (lämmastik- ja fosforväetiste kogus) ja pestitsiidide koguse (toimeaine kohta) põllukultuuri liigipõhiseid ja riigi-/piirkonna-/kliimapõhiseid andmeid hektari kohta aastas.

4.4.1.3. Andmete keskmistamine

Viljelusandmeid kogutakse sellise ajavahemiku jooksul, mis on piisav, et anda põllukultuuride kasvatamise sisendite ja väljunditega seotud olelusringi andmiku keskmine hinnang, mis tasakaalustab hooajalistest erinevustest tingitud kõikumisi. Seda tehakse vastavalt allpool esitatud LEAPi juhistele.

(a) Üheaastaste põllukultuuride puhul kasutatakse vähemalt kolmeaastast hindamisperioodi, et tasakaalustada põllukultuuride saagikuse erinevusi, mis on seotud kasvutingimuste (kliima, kahjurid, haigused jne) kõikumisega aastate jooksul. Kui kolmeaastast perioodi hõlmavad andmed ei ole kättesaadavad, st uue tootmissüsteemi käivitamise korral (nt uus kasvuhoone, äsja raadatud maa, üleminek muule põllukultuurile), võib hindamise läbi viia lühema perioodi jooksul, kuid see ei tohi olla lühem kui üks aasta. Kasvuhoonetes kasvatatavaid põllukultuure või taimi käsitatakse üheaastaste kultuuride/taimedena, välja arvatud juhul, kui kasvutsükkel on oluliselt lühem kui aasta ja samal aastal kasvatatakse järjestikku teist kultuuri. Tomateid, paprikaid ja muid põllukultuure, mida kasvatatakse ja koristatakse aasta jooksul pikema aja jooksul, käsitatakse üheaastaste kultuuridena.

(b) Mitmeaastaste taimede puhul (sealhulgas terved taimed ja mitmeaastaste taimede söödavad osad) eeldatakse stabiilset olekut (st kõik arenguetapid on uuritud ajavahemikus proportsionaalselt esindatud) ning sisendite ja väljundite hindamiseks kasutatakse kolmeaastast perioodi.

(c) Kui kasvutsükli eri etapid võivad olla erineva kestusega, korrigeeritakse eri arenguetappideks eraldatud viljelusmaad proportsionaalselt eelduste kohaselt teoreetiliselt stabiilses olekus oleva viljelusmaaga. Sellist korrigeerimist selgitatakse ja see dokumenteeritakse PEF-aruandes. Mitmeaastaste taimede ja põllukultuuride olelusringi andmikku ei koostata enne, kui tootmissüsteem annab tegelikult toodangut.

(d) Põllukultuuride puhul, mida kasvatatakse ja koristatakse vähem kui ühe aasta jooksul (nt 2–4 kuu jooksul toodetud salat), kogutakse andmeid ühe põllukultuuri konkreetse tootmisperioodi kohta vähemalt kolme viimase järjestikuse tsükli jooksul. Kolme aasta keskmist saab kõige paremini arvutada nii, et kõigepealt kogutakse aastaandmeid ja arvutatakse olelusringi andmik aasta kohta ning seejärel leitakse kolme aasta keskmine.

4.4.1.4. Taimekaitsevahendid

Taimekaitsevahendite heidet mudeldatakse konkreetsete toimeainetena. Olelusringi mõju hindamise meetod USEtox sisaldab sisseehitatud mitme keskkonna mudelit, mis simuleerib taimekaitsevahendite käitumist keskkonnas, alustades erinevatest heitekomponentidest. Seepärast lähtutakse olelusringi andmiku mudeldamisel eri heitekomponentide standardsetest osakaaludest. Põllul kasutatavad taimekaitsevahendid mudeldatakse järgmiselt: 90 % eraldub mulda, 9 % õhku ja 1 % vette (põhineb praeguste piirangute tõttu eksperdiarvamusel). Kasutada võib konkreetsemaid andmeid, kui need on kättesaadavad.

4.4.1.5. Väetised

Väetise (ja sõnn