1993R0207 — ET — 03.10.2000 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 207/93,

29. jaanuar 1993,

millega määratletakse määruse (EMÜ) nr 2092/91 (põllumajandustoodete mahepõllundustootmise ning põllumajandustoodete ja toiduainete puhul sellele viitavate märgiste kohta) VI lisa sisu ning kehtestatakse artikli 5 lõike 4 üksikasjalikud rakenduseeskirjad







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 24. juuni 1991. aasta määrust (EMÜ) nr 2092/91 põllumajandustoodete mahepõllundustootmise ning põllumajandustoodete ja toiduainete puhul sellele viitavate märgiste kohta, ( 1 ) eriti selle artikli 5 lõikeid 7 ja 8, ning arvestades, et: ning arvestades, et: nõukogu määruse (EMÜ) nr 2092/91 (edaspidi “määrus”) artikli 5 lõike 3 punktide b ja c ning lõike 4 kohaldamiseks tuleb koostada täielikud loetelud määruse VI lisa A, B ja C jaos; määruse VI lisa kolme jao kohaldamisel tuleb välja kujundada teatavad mõisted, et tagada ühtsus ühenduse muude asjakohaste haldusnormidega; määruse VI lisas mainitud koostisosi ja abiaineid tuleks kasutada ainult toiduainete valmistamist käsitlevates õigusaktides ettenähtud nõuete ja toiduainete tootmise heade tavade kohaselt; määruse VI lisas tuleks arvesse võtta tarbijate ootusi, mille kohaselt töödeldud mahepõllundustooted koosnevad põhiliselt looduslikest koostisosadest; määruse VI lisasse võib siiski kanda ka muid, eelistatult looduses esinevaid koostisosi või abiaineid, mida võib kasutada tavapäraselt töödeldud toiduainetes, kui tõestatakse, et selliseid aineid kasutamata ei ole toiduaineid võimalik mahepõllunduslikult toota ega säilitada; mikroorganismidest saadud ensüümide puhul tuleb kontrollida, kas selliseid tooteid, mis on saadud nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ ( 2 ) tähenduses geneetiliselt muundatud mikroorganismidest, võib kasutada toiduainetes, mille märgistamisel viidatakse mahepõllundusmeetoditele; kõnealust küsimust uuritakse üksikasjalikult, kui selliste ensüümide kasutamine toiduainetes on lubatud asjaomaste ühenduse õigusaktide alusel; kõnealune VI lisa tuleb korrapäraselt läbi vaadata, arvesse võttes omandatud kogemusi ning ühenduse turu teatavate mahepõllunduslike põllumajandusest pärinevate koostisosade kättesaadavusega seotud arenguid; seoses artikli 5 lõikele 4 vastava erandiga on vaja üksikasjalikke rakenduseeskirju, et tagada kõnealuse erandi ühtne rakendamine liikmesriikides kuni selle erandiga hõlmatavate toodete kandmiseni määruse VI lisa C jaosse; käesolevas määruses ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2092/91 artiklis 14 nimetatud komitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Nõukogu määruse (EMÜ) nr 2092/91 VI lisa sisu määratletakse käesoleva määruse lisas.

Artikkel 2

VI lisa A ja B jaos tehakse muudatusi alles siis, kui on täidetud vähemalt järgmised nõuded:

a) VI lisa A jao punktis 1 nimetatud lisaainete puhul: ilma et see piiraks nõukogu direktiivis 89/107/EMÜ ( 3 ) ettenähtud nõuete kohaldamist, mis hõlmavad lisaainete vastuvõetavaks tunnistamist, kantakse lisasse ainult need ained, millega seoses tõestatakse, et selliseid aineid kasutamata ei ole võimalik asjaomaseid toiduaineid toota ega säilitada;

b) VI lisa B osas nimetatud abiainete puhul: lisasse kantakse ainult toiduainete töötlemisel üldiselt vastuvõetavaks tunnistatud ained, millega seoses tõestatakse, et selliseid aineid kasutamata ei ole asjaomaseid toiduaineid võimalik toota.

▼M2

Artikkel 3

1. Põllumajandusest pärinevat koostisosa võib kuni selle kandmiseni määruse (EMÜ) nr 2092/91 VI lisa C jaosse kasutada kõnesoleva määruse artikli 5 lõike 3 punktis b ja lõike 5a punktis b ettenähtud erandi kohaselt järgmistel tingimustel:

a) ettevõtja on liikmesriigi pädevale asutusele esitanud kõik nõutavad tõendid asjaomase koostisosa määruse (EMÜ) nr 2092/91 artikli 5 lõikes 4 ettenähtud nõuetele vastavuse kohta; ning

b) liikmesriigi pädev asutus on määruse (EMÜ) nr 2092/91 artikli 5 lõike 4 nõuete kohaselt andnud koostisosa kasutamiseks kõige rohkem kolme kuu pikkuse ajutise kasutusloa, olles eelnevalt kontrollinud, et ettevõtja on loonud vajalikud kontaktid teiste ühenduse tarnijatega veendumaks, et nõutava kvaliteediga asjakohased koostisosad ei ole kasutamiseks kättesaadavad; ilma et see piiraks lõike 6 kohaldamist, võib liikmesriik kõnealust luba pikendada kõige rohkem kolm korda, iga kord seitsmeks kuuks; ning

c) asjaomase koostisosa kasutusluba ei ole otsustatud kehtetuks tunnistada lõigete 4 või 6 kohaselt.

2. Pärast lõikes 1 nimetatud kasutusloa andmist teatab liikmesriik viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile järgmised andmed:

a) kasutusloa väljaandmise kuupäev ning pikendatud loa puhul selle esmakordse väljaandmise kuupäev;

b) loaomaniku nimi, aadress, telefoni- ja vajaduse korral faksinumber ning elektronposti aadress; loa väljaandnud ametiasutuse nimi ja aadress;

c) asjaomase põllumajandusest pärineva koostisosa nimetus ning vajaduse korral täpne kirjeldus ja kvaliteedinõuded;

d) toodete tüüp, mille valmistamiseks taotletavat koostisosa vajatakse;

e) eeldatavad kogused ja nende põhjendus;

f) alavarustatuse põhjused ja eeldatav kestus;

g) liikmesriigi poolt teistele liikmesriikidele ja komisjonile kõnealuse teatise saatmise kuupäev.

Komisjon ja/või liikmesriigid võivad käesolevad andmed avaldada.

3. Kui liikmesriigi poolt komisjonile või kasutusloa andnud liikmesriigile esitatud märkustest selgub, et varud on alavarustatuse ajal kasutamiseks kättesaadavad, siis kaalub liikmesriik kasutusloa kehtetuks tunnistamist või selle kehtivusaja lühendamist ning teatab võetud või kavandatavatest meetmetest komisjonile ja teistele liikmesriikidele viieteistkümne päeva jooksul info saamise kuupäevast arvates.

4. Liikmesriigi nõudmisel või komisjoni algatusel esitatakse juhtum uurimiseks määruse (EMÜ) nr 2092/91 artiklis 14 nimetatud komiteele. Artiklis 14 ettenähtud korras võib teha otsuse kasutusloa kehtetuks tunnistamise või selle kehtivusaja muutmise kohta või vajaduse korral asjaomase koostisosa VI lisa C jaosse kandmise kohta.

5. Lõike 1 punktis b nimetatud pikendamise korral kohaldatakse artiklites 2 ja 3 ettenähtud korda.

6. Kui liikmesriik soovib tagada mõne tavapärasel viisil toodetud koostisosa kasutamist pärast kasutusloa lõike 1 punktis b nimetatud kolmandat pikendamist, siis peab kõnealune liikmesriik koos teatisega loa kolmanda pikendamise kohta teatama ka taotlusest kanda koostisosa VI lisa jaosse C. Kuni koostisosa VI lisa C jaosse kandmise või kasutusloa kehtetuks tunnistamise otsuse jõustumiseni artiklis 14 ettenähtud korras võib liikmesriik lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud tingimusi nõuetekohaselt arvesse võttes pikendada luba korduvalt seitsme kuu kaupa.

▼B

Artikkel 4

Käesolev määrus jõustub viieteistkümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISA









“VI LISA

SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. koostisosad: käesoleva määruse artiklis 4 määratletud ained, võttes arvesse nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/112/EMÜ (lõpptarbijale müümiseks mõeldud toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaamimist käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta) ( 4 ) artikli 6 lõikes 4 nimetatud piiranguid;

2. põllumajandusest pärinevad koostisosad: a) põhilised põllumajandussaadused ja -tooted ning tooted, mis on nendest saadud pesemise, puhastamise, termiliste ja/või mehaaniliste menetluste ja/või füüsikaliste menetluste abil, mille eesmärk on toote niiskusesisalduse vähendamine; b) tooted, mis on saadud punktis a mainitud toodetest muude toiduainete töötlemisel kasutatavate menetluste abil, kui need tooted ei kuulu punktide 5 või 7 alusel määratletud lisaainete või lõhna- ja maitseainete hulka;

3. põllumajandusest mittepärinevad koostisosad: muud kui põllumajandusest pärinevad koostisosad, mis kuuluvad vähemalt ühte järgmistest kategooriatest: 3.1. lisaained, k.a punktides 5 ja 6 määratletud lisaainete kandeained; 3.2. punktis 7 määratletud lõhna- ja maitseained; 3.3. vesi ja sool; 3.4. mikroorganismide preparaadid; 3.5. mineraalid (k.a mikroelemendid) ja vitamiinid;

4. abiained: nõukogu direktiivi 89/107/EMÜ (liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad inimtarbimiseks ettenähtud toiduainetes lubatavaid lisaaineid) ( 5 ) artikli 1 lõike 3 punktis a määratletud ained;

5. lisaained: direktiivi 89/107/EMÜ artikli 1 lõigetes 1 ja 2 määratletud ained ning kõnealuses direktiivis või direktiivi 89/107/EMÜ artikli 3 lõikes 1 nimetatud ulatusliku rakendusalaga direktiivis hõlmatavad ained;

6. kandeained, k.a kandelahustid: lisaained, mida kasutatakse lisaaine lahustamiseks, lahjendamiseks, hajutamiseks või muul viisil füüsikaliseks muutmiseks aine tehnoloogilist funktsiooni muutmata, et hõlbustada selle käitlemist, rakendamist või kasutamist;

7. lõhna- ja maitseained: nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiivi 88/388/EMÜ (liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning nende tootmiseks vajalikke lähtematerjale) ( 6 ) artikli 1 lõikes 2 määratletud ja kõnealuse direktiiviga hõlmatavad ained ja tooted.

ÜLDPÕHIMÕTTED

A, B ja C jagu hõlmavad koostisosi ja abiaineid, mida võib kasutada toiduainete valmistamisel, mis koosnevad põhiliselt ühest või mitmest käesoleva määruse artikli 1 lõike 1 punktis b nimetatud taimsest koostisosast, v.a veinid.

Olenemata viitest A ja C jao mis tahes koostisosale või B jao abiainele, kasutatakse iga koostisosa või sellist abiainet ainult asutamislepinguga kooskõlas olevate asjakohaste ühenduse ja/või siseriiklike õigusaktide alusel ning nende puudumise korral toiduainete heade tootmistavade kohaselt. Lisaaineid kasutatakse eelkõige direktiivi 89/107/EMÜ sätete kohaselt ja vajaduse korral direktiivi 89/107/EMÜ artikli 3 lõikes 1 nimetatud ulatusliku reguleerimisalaga direktiivi alusel; lõhna- ja maitseaineid kasutatakse direktiivi 88/388/EMÜ kohaselt ja lahusteid nõukogu 13. juuni 1988. aasta direktiivi 88/344/EMÜ (liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavaid ekstrahente) ( 7 ) sätete kohaselt.

A JAGU– MÄÄRUSE (EMÜ) nr 2092/91 ARTIKLI 5 LÕIKES 3 NIMETATUD MITTEPÕLLUMAJANDUSLIKU PÄRITOLUGA KOOSTISOSAD:

A.1. Lisaained, k.a kandeained







Nimetus Eritingimused (1) E 170 Kaltsiumkarbonaat – E 270 Piimhape – E 290 Süsinikdioksiid – E 296 Õunhape – E 300 Askorbiinhape – E 322 Letsitiinid – E 330 Sidrunhape – E 334 Viinhape [L(+)–] – E 335 Naatriumtartraat – E 336 Kaaliumtartraat – E 400 Algiinhape – E 401 Naatriumalginaat – E 402 Kaaliumalginaat – E 406 Agar – E 410 Jaanileivapuujahu – E 412 Guarkummi – E 413 Tragantkummi – E 414 Kummiaraabik – E 415 Ksantaankummi – E 416 Karaiavaik – E 440 (i) Pektiin – E 500 Naatriumkarbonaat – E 501 Kaaliumkarbonaat – E 503 Ammooniumkarbonaat – E 504 Magneesiumkarbonaat – E 516 Kaltsiumsulfaat kandeaine (CR) E 938 Argoon – E 941 Lämmastik – E 948 Hapnik – (1) CR kandeaine

A.2. Lõhna- ja maitseained direktiivi 88/388/EMÜ tähenduses

Direktiivi 88/388/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktis i ning punktis c määratletud ained ja tooted, mis kõnealuse direktiivi artikli 9 lõike 1 punkti d ning lõike 2 kohaselt on määratletud looduslike lõhna- ja maitseainetena või looduslike lõhna- ja maitsepreparaatidena.

A.3. Vesi ja sool

Joogivesi

Sool (põhikomponendid naatriumkloriid või kaaliumkloriid), üldiselt kasutatakse toiduainete töötlemisel.

A.4. Mikroorganismide preparaadid

i) Toiduainete töötlemisel tavapäraselt kasutatavad mikroorganismide preparaadid, v.a geneetiliselt muundatud mikroorganismid direktiivi 90/220/EMÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses;

ii) Geneetiliselt muundatud mikroorganismid direktiivi 90/220/EMÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses, kui need on loetelusse kantud artiklis 14 ettenähtud otsustamismenetluse korras.

A.5. Mineraalid (k.a mikroelemendid) ja vitamiinid

Kasutamiseks lubatud ainult neid sisaldavates toiduainetes seadusega ettenähtud ulatuses.

B JAGU– ABIAINED JA MUUD TOOTED, MIDA VÕIB KASUTADA MÄÄRUSE (EMÜ) nr 2092/91 ARTIKLI 5 LÕIKES 3 NIMETATUD, MAHEPÕLLUNDUSLIKULT TOODETUD PÕLLUMAJANDUSEST PÄRINEVATE KOOSTISOSADE TÖÖTLEMISEL







Nimetus Eritingimused Vesi Kaltsiumkloriid koagulant Kaltsiumkarbonaat Kaltsiumhüdroksiid Kaltsiumsulfaat koagulant Magneesiumkloriid (nigari) koagulant Kaaliumkarbonaat viinamarjade kuivatamine Süsinikdioksiid Lämmastik Etanool lahusti Parkhape filtreerimisabiaine Ovalbumiin Kaseiin Želatiin Kalaliim Taimeõlid määrde- ja õlitusained Ränidioksiidgeel või kolloidlahus Aktiivsüsi Talk Bentoniit Kaoliin Kobediatomiit Perliit Sarapuupähkli koored Mesilasvaha õlitusaine Karnaubavaha õlitusaine

Mikroorganismide preparaadid ja ensüümid:

i) toiduainete töötlemisel tavaliselt abiainetena kasutatavad mikroorganismide preparaadid ja ensüümid, v.a geneetiliselt muundatud mikroorganismid direktiivi 90/220/EMÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses;

ii) direktiivi 90/220/EMÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses geneetiliselt muundatud mikroorganismid: kui need on loetelusse kantud artiklis 14 ettenähtud otsustamismenetluse korras.

C JAGU– MÄÄRUSE (EMÜ) nr 2092/91 ARTIKLI 5 LÕIKES 4 NIMETATUD PÕLLUMAJANDUSEST PÄRINEVAD KOOSTISOSAD, MIS EI OLE MAHEPÕLLUNDUSLIKULT TOODETUD

C.1. Töötlemata taimsed saadused ja nendest punktis 2a nimetatud menetluste abil valmistatud tooted: C.1.1. Toidukõlblikud viljad, pähklid ja seemned Kookospähklid Brasiilia pähklid Kašupähklid Datlid Ananassid Mangod Papaiad Laukaploomid Kakao Maracuja (kannatuslille vili) Koolapähklid Maapähklid Kibuvitsamarjad Astelpaju marjad Mustikad Vahtrasiirup Tšiili hanemalts Rebashein Mädarõika seemned Kõrvitsaseemned Seedermänni seemned Rediseseemned C.1.2. Toidukõlblikud vürtsid ja maitsetaimed Kõik tooted, v.a aed-liivatee C.1.3. Teravili Hirss Vesiriis (Zizania plauspra) C.1.4. Õliseemned ja õliviljad Seesamiseemned C.1.5. Muud Vetikad, k.a merevetikad

C.2. Punktis 2b nimetatud menetluste abil töödeldud taimsed saadused: C.2.1. Seemned ja õlid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata, mis on saadud muudest kui järgmistest taimedest: oliiv päevalill C.2.2. Suhkrud; tärklis; muud teraviljast ja mugulatest saadud tooted Roosuhkur ja peedisuhkur Teraviljast ja mugulatest toodetud tärklised, keemiliselt modifitseerimata Riispaber Gluteen C.2.3. Muud Sidrunimahl Kääritatud jookidest saadud äädikas, v.a vein

C.3. Loomsed saadused Mesi Želatiin Piimapulber ja lõssipulber Toidukõlblikud veeorganismid, mis ei pärine akvakultuurist.”