1996R0385 — ET — 20.02.2014 — 001.003

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 385/96, 29. jaanuar 1996, kaitse kohta kahjustava hinnakujunduse eest laevaehituses (ELT L 056 6.3.1996, lk 21)

Muudetud:





Parandatud:







Käesolev konsolideeritud versioon sisaldab viiteid Euroopa arveldusühikule ja/või eküüle, mida alates 1. jaanuarist 1999 peaks käsitlema viitena eurole – nõukogu määrus (EMÜ) nr 3308/80 (EÜT L 345, 20.12.1980, lk 1) ja nõukogu määrus (EMÜ) nr 1103/97 (EÜT L 162, 19.6.1997, lk 1).









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 385/96,

29. jaanuar 1996,

kaitse kohta kahjustava hinnakujunduse eest laevaehituses







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 113, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ( 1 ), võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust ( 2 ), ning arvestades, et: (1) Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni egiidi all toimunud mitmepoolsete läbirääkimiste tulemusena sõlmiti 21. detsembril 1994. aastal kokkulepe tavapärastest konkurentsitingimustest kinnipidamise kohta kaubanduslikus laevaehitus- ja laevaremonditööstuses (edaspidi laevaehitusleping); (2) laevaehituslepingu raames on tõdetud, et laevaostutehingute eripära tõttu on ebaotstarbekas rakendada tasakaalustavaid ja dumpinguvastaseid tollimakse, nagu on ette nähtud 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkulepe (GATT) VI artikli, subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu ning Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) asutamislepingule lisatud GATT 1994 VI artikli rakendamise lepingu kohaselt; vajaduse tõttu tõhusate kaitsemeetmete järele laevade kahjuliku, normaalväärtusest madalama hinnaga müügi vastu on laevaehituses vastu võetud kahjustava hinnakujunduse koodeks, mis koos selle juurde kuuluvate põhiseisukohtadega esitatakse laevaehituslepingu III lisas (edaspidi IPI-koodeks); (3) kõnealuse IPI-koodeksi tekst põhineb peamiselt GATT 1994 VI artikli rakendamise lepingul ning erineb kõnealusest lepingust ainult niivõrd, kui see on õigustatud laevaostutehingute erijoonte tõttu; seetõttu on vaja ühenduse õigusaktid viia vastavusse IPI-koodeksiga niipalju, kui see on võimalik nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) ( 3 ) alusel; (4) laevaehitusleping ja sellest tulenevad õigusaktid on olulised ühenduse õiguse seisukohalt; (5) õiguste ja kohustuste tasakaalu säilitamiseks laevaehituslepingu kohaselt peaks ühendus võtma meetmed iga kahjustavalt hinnatud laeva puhul, mille müük alla normaalväärtuse tekitab kahju ühenduse tööstusele; (6) laevaehituslepingus osalevate laevaehitajate puhul võib ühendus laeva müüki uurida ainult juhul, kui laeva ostja on ühenduse ostja ning kui laev ei ole sõjalaev; (7) on vaja kehtestada selged ja üksikasjalikud eeskirjad normaalväärtuse arvutamiseks; eelkõige peaks selline väärtus võimaluse korral põhinema samalaadse laeva tüüpilisel müügitehingul ekspordimaa tavakaubanduses; otstarbekas on määratleda, millistel asjaoludel saab omamaise müügi lugeda kahjumiga sooritatuks ja arvestamata jätta ning müügi aluseks võtta samalaadse laeva müügi kolmandale riigile või arvestusliku normaalväärtuse; ühtlasi on soovitatav ette näha kulude nõuetekohane paigutus, k.a käivitamisjärgus; normaalväärtuse arvutamiseks on vaja esitada ka meetodid, mille abil määratakse kindlaks müügikogused, üld- ja halduskulud ning kasumimarginaal, mis peaks kõnealuses väärtuses sisalduma; (8) uue õigusdokumendi korrektseks kohaldamiseks peab komisjon võtma kõik vajalikud meetmed, et kindlaks teha kolmandate riikide suurte kontsernide ja valdusühingute arvestuslike maksete seaduslikkus kui on tarvis hinnata omahinna struktuuri; (9) normaalväärtuse määramiseks muude kui turumajandusmaade puhul oleks mõistlik kindlaks määrata eeskirjad, mille alusel valitakse turumajandusmaade hulgast kõnealusel eesmärgil kasutamiseks sobiv asjakohane kolmas riik, ning juhul, kui sobivat kolmandat riiki ei ole võimalik leida, siis ette näha normaalväärtuse kindlaksmääramine mis tahes muul põhjendatud alusel; (10) otstarbekas on määratleda ekspordihind ning loetleda, millised kohandused tuleb teha juhtudel, kui kõnealune hind on vaja esimese avatud turuhinna alusel arvutada; (11) õiglase võrdluse tagamiseks ekspordihinna ja normaalväärtuse vahel on soovitatav loetleda tegurid, k.a leppetrahvid, mis võivad mõjutada hindu ja hindade võrreldavust; (12) on soovitatav ette näha selged ja üksikasjalikud suunised seoses teguritega, mis võivad olla vajalikud kahjustava hinnakujundusega müügi tekitatud märgatava kahju või sellise kahju tekkimise ohu kindlakstegemisel; tõestades, et ühenduse tööstusele tekitatud kahju tuleneb asjaomase müügihinnatasemest, tuleks arvestada muude tegurite mõju ning eelkõige ühenduses valitsevaid turutingimusi; (13) soovitatav on mõiste „ühenduse tööstus” määratlemisel viidata samalaadse laeva ehitamise suutlikkusele ning ette näha, et eksportijatega seotud osapooled võivad sellest majandusharust välja jääda, ning määratleda mõiste „seotud”; (14) tuleb ette näha kahjustavat hinnakujundust käsitleva kaebuse esitamise kord ja olulised tingimused, kaasa arvatud kaebusele osaks saav ühenduse tööstuse toetuse ulatus, ning andmed, mida selline kaebus peaks sisaldama laeva ostja, kahjustava hinnakujunduse, sellest tekkiva kahju ja põhjuslike seoste kohta; otstarbekas on kindlaks määrata ka kaebuste tagasilükkamise ja menetluse algatamise kord; (15) kui kahjustava hinnakujundusega laeva ostja registrijärgne asukoht on laevaehituslepingu teise osalise territooriumil, võib kaebuses sisalduda ka taotlus uurimise algatamise kohta kõnealuse lepinguosalise ametiasutuste poolt; nõudmise korral saadetakse selline taotlus lepinguosaliste ametiasutustele; (16) uurimise võib vajaduse korral algatada ka laevaehituslepingu osalise ametiasutuste kirjaliku kaebuse alusel käesolevas määruses ja laevaehituslepingus ettenähtud tingimuste kohaselt; (17) tuleb ette näha viis, kuidas huvitatud isikutele teatada ametiasutuste nõutavaid andmeid ning luua nendele piisavad võimalused kõigi asjakohaste tõendite esitamiseks ja oma huvide kaitsmiseks; soovitatav on ette näha ka uurimise selged eeskirjad ja kord, eelkõige eeskirjad huvitatud isikute endast teatamise, oma seisukohtade esitamise ning andmete esitamise kohta kindlaksmääratud tähtja jooksul, kõnealuseid seisukohti ja andmeid arvesse võtta; asjakohane on ette näha ka tingimused, mis võimaldavad huvitatud isikutel saada teiste huvitatud isikute esitatud infot ning avaldada selle kohta oma arvamust; liikmesriigid ja komisjon peaksid tegema koostööd ka andmete kogumisel; (18) tuleks ette näha, et kohtuasjad, olenemata sellest, kas kahjustava hinnakujunduse maks on määratud või mitte, lõpetatakse hiljemalt üks aasta pärast menetluse algatamise kuupäeva või laeva tarnekuupäeva, olenevalt sellest, kumb aeg on varasem; uurimine või menetlus tuleks lõpetada, kui kahjustava hinnakujunduse marginaal on miinimumtasemel; (19) uurimise võib lõpetada kahjustava hinnakujunduse maksu kehtestamata, kui kahjustavalt hinnatud laeva müük lõplikult ja tingimusteta tühistatakse või võetakse vastu muu võrdväärne õiguskaitsevahend; erilist tähelepanu tuleks siiski pöörata vajadusele vältida käesolevas määruses seatud eesmärgi ohustamist; (20) kui kõik käesolevas määruses ettenähtud tingimused on täidetud, siis tuleb laevaehitajale, kelle kahjustavalt hinnatud laeva müük on tekitanud kahju ühenduse tööstusele, otsuse alusel määrata kahjustava hinnakujunduse maks, mis võrdub kahjustava hinnakujunduse marginaali summaga; tuleks ette näha nimetatud otsuse täpsed ja üksikasjalikud rakenduseeskirjad, kaasa arvatud kõik otsuse tegelikuks täitmiseks vajalikud meetmed ning eelkõige vastumeetmed juhuks, kui laevaehitaja ei maksa kahjustava hinnakujunduse maksu ettenähtud tähtaja jooksul; (21) tuleb ette näha täpsed eeskirjad, mille kohaselt nende laevaehitajate ehitatud laevad, kelle suhtes rakendatakse vastumeetmeid, jäetakse ilma lastimis- ja lossimisõigusest ühenduse sadamates; (22) kahjustava hinnakujunduse maksu kohustus lõpeb üksnes pärast maksu täielikku tasumist või siis, kui vastumeetmete kohaldamisaeg lõpeb; (23) käesoleva määruse alusel võetud meetmed ei tohi olla vastuolus ühenduse huvidega; (24) ühendus peab käesoleva määruse kohaldamisel juhinduma vajadusest kiiresti ja tõhusalt tegutseda; (25) tuleb ette näha uurimise konkreetsetel etappidel korrapärased konsultatsioonid nõuandekomiteega; komitee koosneb liikmesriikide esindajatest, komitee eesistujaks on komisjoni esindaja; (26) otstarbekohane on ette näha kahjustava hinnakujunduse ja kahju kohta esitatud andmete kontrollimiseks mõeldud kontrollkäigud, kusjuures kõnealused kontrollkäigud seatakse sõltuvusse saadud küsimustike nõuetekohasest täitmisest; (27) tuleb ette näha, et juhul kui lepinguosalised ei tee rahuldavat koostööd, võib uurimisega seotud otsused teha muu info alusel, mis võib osapooltele põhjustada ebasoodsama olukorra kui koostöö puhul; (28) tuleks ette näha konfidentsiaalse teabe kasutamise kord, et ära hoida ärisaladuste avaldamine; (29) hädavajalik on ette näha, et oluliste faktide ja seisukohtade avalikustamine selleks õigust omavatele osapooltele toimuks nõuetekohaselt ning ühenduse otsuste tegemise korda arvesse võttes sellise ajavahemiku jooksul, mis jätab osapooltele võimaluse kaitsta oma huvisid, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Põhimõtted ja mõisted

1. Kahjustava hinnakujunduse maksu võib kehtestada kahjustavalt hinnatud laeva ehitajale, kes müüb laeva muule kui laeva päritolumaa ostjale ning tekitab sellega kahju.

2. Laev tuleb lugeda kahjustava hinnakujundusega laevaks, kui müüdud laeva ekspordihind on väiksem kui samalaadse laeva võrreldav hind tavakaubanduses müügi puhul ekspordimaa ostjale.

3. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) laev – iseliikuv merelaev kogumahutavusega vähemalt 100 brutoregistertonni, mida kasutatakse kauba või inimeste transportimisel või eriülesanneteks (näiteks jäämurdjad ja põhjasüvendi), ning vedurlaevad võimsusega vähemalt 365 KW;

b) samalaadne laev – vaadeldava laevaga sama liiki, sama otstarbega ning ligikaudu samade mõõtmetega laev, mille omadused on väga sarnased vaadeldava laeva omadustega;

c) sama üldkategooria laev – sama liiki ja samal otstarbel kasutatav, kuid märkimisväärselt teistsuguste mõõtmetega laev;

d) müük – laeva omandiõiguse tekitamine või üleandmine, v.a tavapärase kaubandusliku laenu tagatisena tekitatud või omandatud omandiõigus;

e) omandiõigus – lepingul või omandil põhinev õigus, mis võimaldab kõnealuse õigusega isikul või isikutel laeva tegevusest kasu saada viisil, mis on arvestataval määral võrreldav omaniku viisiga saada kasu laeva tegevusest. Sellise arvestatava võrreldavuse määramisel võetakse muu hulgas arvesse järgmisi tegureid: i) tehingu tingimused ja asjaolud; ii) tööstusharu kaubandustavad; iii) kas tehingu objektiks olev laev on seotud kasu saava isiku või kasu saavate isikute tegevusega; iv) kas tegelikult on tõenäoline, et sellistest õigustest kasu saav või kasu saavad isikud saavad laeva tegevusest kasu ja võtavad vastutuse laeva eest olulises ulatuses laeva kasutusajast;

f) ostja – isik või äriühing, kes otse või kaudselt omandab omandiõiguse, k.a rendilepingu või pikaajalise laevapereta prahilepingu alusel, laevaehitajalt esimest korda, kusjuures see võib olla isik või äriühing, kes on ostja omanik või kontrollib ostja tegevust või juhendab ostjat. Isik või äriühing on ostja omanik juhul, kui tema osalus ostjas on üle 50 %. Isik või äriühing kontrollib ostja tegevust, kui isik või äriühing on juriidiliselt või praktiliselt võimeline ostja tegevust piirama või juhtima, kui talle kuulub 25 % ostja osadest või aktsiatest. Ostja omandikuuluvuse tõendatuse korral ei eeldata eraldi kontrollimist, kui ei ole ette nähtud teisiti. Igal laeval võib olla rohkem kui üks ostja;

g) äriühing – mis tahes tsiviil- või kaubandusõiguslik äriühing või ettevõtja, k.a ühistud ja muud avalik-õiguslikud või eraõiguslikud juriidilised isikud, kaasa arvatud kasumitaotluseta ettevõtjad;

h) lepinguosaline – laevaehituslepingus kolmas riik.

Artikkel 2

Kahjustava hinnakujunduse tuvastamine

A. Normaalväärtus

1. Normaalväärtuse aluseks võetakse tavaliselt ekspordimaa sõltumatu ostja poolt samalaadse laeva eest tavakaubanduses makstud või makstav hind.

2. Hindu lepinguosaliste vahel, kes teevad ilmset koostööd või on tõenäoliselt sõlminud kompensatsioonilepingu, ei või lugeda tavakaubanduslikeks ning neid võib normaalväärtuse määramisel kasutada ainult juhul, kui on vastatud nende sõltumatus.

3. Kui tavakaubanduses ei müüda samalaadseid laevu või kui konkreetne olukord turul ei võimalda nõuetekohast võrdlust, siis arvutatakse samalaadse laeva normaalväärtus samalaadse laeva asjaomasele kolmandale riigile müügi puhul kehtiva tavakaubanduses kehtiva ekspordihinna alusel, kui kõnealune hind on tüüpiline. Kui sellised müügid asjakohasele kolmandale riigile puuduvad või kui need ei võimalda nõuetekohast võrdlust, siis võetakse samalaadsete laevade normaalväärtuse arvutamisel aluseks toodangu maksumus päritolumaal, millele on liidetud asjakohane summa, mis sisaldab müügi-, üld- ja halduskulusid ning kasumit.

4. Samalaadsete laevade müüki ekspordimaa siseturul või ekspordiks kolmandasse riiki madalama hinnaga kui toote ühikumaksumus (püsi- ja muutuvkulud), millele on lisatud müügi-, üld- ja halduskulud, võib pidada hinna poolest tavakaubanduse raamidest väljaspool olevaks ning seda võib normaalväärtuse arvutamisel võtta arvesse ainult juhul, kui tuvastatakse, et müügihinnad ei kata kõiki kulusid mõistliku tähtaja jooksul, mis tavaliselt on viis aastat.

5. Kulud arvutatakse tavaliselt uurimisega seotud laevaehitaja dokumentide alusel, kui kõnealused dokumendid on kooskõlas asjaomase riigi üldtunnustatud majandusarvestuspõhimõtetega ning nendes esitatakse asjakohasel viisil vaadeldava laeva tootmis- ja müügikulud.

Tähelepanu pööratakse tõenditele, mis on esitatud kulude nõuetekohase jaotuse kohta, kui näidatakse, et selliseid jaotusi on tavapäraselt kasutatud. Sobivamate meetodite puudumise korral eelistatakse käibest lähtuvat kulude jaotust. Kulud kohandatakse asjakohaselt nende ühekordsete kulude alusel, mis on kasulikud tulevikus toimuva ja/või jooksva tootmise seisukohalt või olukorras, kui kulusid mõjutavad käivitustoimingud, kui kõnealused kulud ei ole juba arvesse võetud käesoleva lõigu kohases kulude jaotuses.

6. Müügi-, üld- ja halduskulud ning kasumisummad põhinevad tegelikel andmetel, mis uurimisega seotud laevaehitaja esitab samalaadsete laevade tootmise ja tavakaubanduses müügi kohta. Kui nimetatud summasid ei saa kindlaks määrata nimetatud alusel, siis määratakse need kindlaks, võttes aluseks:

a) tegelike summade kaalutud keskmise, mis päritolumaa teistele laevaehitajatele on samalaadsete laevade tootmisel ja müügil kõnealuse riigi siseturul kindlaks määratud;

b) tegelikud summad, mis kehtivad kõnealuse laevaehitaja puhul tavakaubanduses sama üldkategooria laevade tootmisel ja müügil päritolumaa siseturul;

c) mis tahes muu põhjendatud meetodi tingimusel, et sellisel viisil kindlaksmääratud kasum ei ületa kasumit, mis teised laevaehitajad tavaliselt saavad sama üldkategooria laevade müügist päritolumaa siseturul.

Arvestusliku väärtuse sisse arvatava kasumi aluseks on igal juhul keskmine kasum, mis on saadud asjakohase ajavahemiku jooksul, mis tavaliselt on kuus kuud enne ja pärast uuritavat müüki, ning mis kajastab sellise müügi ajal laekuvat põhjendatud kasumit. Sellisel arvutamisel ei võeta arvesse moonutusi, mis viitavad müügi ajal laekuvale põhjendamata kasumile.

7. Võttes arvesse pikka teostusaega lepingu sõlmimise ja laevade üleandmise vahel, jäetakse normaalväärtusest välja tegelikud kulud, mis laevaehitaja andmete kohaselt tulenevad vääramatust jõust ning on olulisel määral suuremad kui kulude tõus, mida laevaehitaja võis põhjendatult ette näha ja arvesse võtta tegelike müügitingimuste kindlaksmääramisel.

8. Muust kui turumajandusmaadest toimuva müügi puhul ning eelkõige müügi puhul riikidest, mille suhtes kohaldatakse nõukogu 7. märtsi 1994. aasta määrust (EÜ) nr 519/94 ühiseeskirjade kohta, mis käsitlevad importi teatavatest kolmandatest riikidest ning millega tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 1765/82, (EMÜ) nr 1766/82 ja (EMÜ) nr 3420/83 ( 4 ), määratakse normaalväärtus kolmandas turumajandusriigis kehtiva hinna või arvestuslikul väärtusaluse või hinna järgi, mis kehtib müügi puhul kolmandast turumajandusriigist teistesse riikidesse, k.a ühendusse, või kui see ei ole võimalik, siis mis tahes muul põhjendatud alusel, sealhulgas samalaadse laeva eest ühenduses tegelikult makstud või makstaval hinnal, mis on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, et sisse arvata põhjendatud kasumimarginaal.

Sobiv kolmas turumajandusriik valitakse põhjendatud viisil, võttes nõuetekohaselt arvesse valimise ajal kättesaadavaid usaldusväärseid andmeid. Arvesse võetakse ka tähtajad.

Uurimise osapooltele antakse varsti pärast uurimise alustamist teada valitud kolmas turumajandusriik ning 10 päeva märkuste tegemiseks.

B. Ekspordihind

9. Ekspordihind on vaadeldava laeva eest tegelikult makstud või makstav hind.

10. Kui ekspordihind puudub või kui ekspordihind ei tundu laevaehitaja ning ostja või kolmanda isiku vahelise koostöö- või kompensatsioonilepingu põhjal usaldusväärne, siis võib ekspordihinna arvutamisel tugineda hinnale, millega laev esimest korda sõltumatule ostjale edasi müüakse, või mis tahes põhjendatud alusele juhul, kui laeva ei müüda sõltumatule ostjale või kui see ei ole müügi ajal samasuguses korras nagu esmamüügi ajal.

Kõnealustel juhtudel korrigeeritakse kõiki tekkinud kulusid, kaasa arvatud tolli- ja muud maksud ning kasum, et kindlaks määrata usaldusväärne ekspordihind.

Korrigeeritavate summade hulka kuuluvad need, mis on tavaliselt ostja kanda, kuid mille maksja on kas ühenduses või väljaspool ühendust asuv osapool, kes tõenäoliselt on liitunud või kellel on kompensatsioonileping laevaehitaja või ostjaga, kaasa arvatud: tavapärased transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulud; tollimaksud ja muud importivas riigis laevaostu puhul makstavad maksud; müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi põhjendatud marginaal.

C. Võrdlus

11. Ekspordihinna ja normaalväärtuse vahel tehakse õiglane võrdlus. Kõnealune võrdlus tehakse samal kaubandustasandil ning võimalikult ühel ja samal ajal toimunud müükide põhjal, tavaliselt kolme kuu jooksul enne või pärast uuritavat müüki toimunud müüke, või selliste müükide puudumise korral muu sobiva ajavahemiku jooksul. Iga juhtumi puhul võetakse nõuetekohaselt eraldi arvesse hinna võrreldavust mõjutavad erisused, kaasa arvatud need, mis on seotud müügitingimuste ja -tähtaegadega, leppetrahvidega, maksustamisega, kaubandustasandiga, kogustega, füüsiliste omadustega, ning kõik muud erisused, mis samuti võivad mõjutada hinna võrreldavust. Kui lõikes 10 nimetatud juhtudel on hinna võrreldavust mõjutatud, siis määratakse normaalväärtus kindlaks arvestusliku ekspordihinna kaubandustasandiga võrdväärsel kaubandustasandil või tehakse nõuetekohane korrigeerimine käesoleva lõike alusel. Korrigeerimisel välditakse dubleerimist, eelkõige seoses allahindluste ja leppetrahvidega. Kui hinnavõrdlus nõuab valuuta konverteerimist, siis kasutatakse konverteerimisel müügi kuupäeva konverteerimiskurssi, v.a juhul, kui välisvaluuta müük ennakturgudel on vahetult seotud asjaomase eksportmüügiga, siis kasutatakse tähtpäevamüügi kurssi. Käesoleva sätte kohaldamisel loetakse müügikuupäevaks oluliste müügitingimuste kindlaksmääramise kuupäev, mis tavaliselt on lepingu allakirjutamise kuupäev. Kui olulistes müügitingimustes tehakse märkimisväärseid muudatusi, siis tuleks kasutada muudatuste tegemise kuupäeval kehtivat konverteerimiskurssi. Sellisel juhul tehakse vajalikud korrigeerimised, et kõrvaldada igasugune ebaratsionaalne toime kahjustava hinnakujunduse marginaalile, mis tuleneb üksnes konverteerimiskursi kõikumistest esialgse müügikuupäeva ja kõnealuse muudatuse tegemise kuupäeva vahel.

D. Kahjustava hinnakujunduse marginaal

12. Kui õiglast võrdlust reguleerivatest asjakohastest sätetest ei tulene teisiti, siis määratakse kahjustava hinnakujunduse marginaalide olemasolu tavaliselt kindlaks kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kõigi müügitehingute hindade kaalutud keskmise võrdlemise alusel või üksiknormaalväärtuste ja üksikekspordihindade võrdlemise alusel tehingult tehingule põhimõttel. Kaalutud keskmise põhjal määratud normaalväärtust võib siiski võrrelda kõigi üksikmüükide hindadega, kui ekspordihindade struktuuris esinevad olulised erinevused seoses eri ostjate, piirkondade või ajavahemikega ning kui käesoleva lõike esimeses lauses märgitud meetodid ei kajasta täiel määral kasutatava kahjustava hinnakujunduse tegelikku astet.

13. Kahjustava hinnakujunduse marginaal on summa, mille võrra normaalväärtus ületab ekspordihinna. Varieeruvate kahjustava hinnakujunduse marginaalide puhul võib kindlaks määrata kaalutud keskmise kahjustava hinnakujunduse marginaali.

Artikkel 3

Kahju kindlaksmääramine

1. Kui ei ole kindlaks määratud teisiti, siis tähendab mõiste „kahju” käesoleva määruse kohaselt ühenduse tööstusele tekitatud olulist kahju, ühenduse tööstusele olulise kahju tekitamise ohtu või ühenduse tööstusharu rajamise olulist pidurdamist ning seda tõlgendatakse käesolevas artiklis ettenähtud korras.

2. Kahju määratakse kindlaks kindlate tõendite alusel ning selle juurde kuulub ka objektiivne uurimine, mis hõlmab a) normaalväärtusest väiksemate hindadega müügi mõju samalaadsete laevade hindadele ühenduse turul ning b) kõnealusest müügist tulenevat mõju ühenduse tööstusele.

3. Seoses normaalväärtusest väiksemate hindadega müügi toimega hindadele tuleb kaaluda, kas alla normaalväärtust müügi puhul on esinenud olulist hinna allalöömist võrreldes üheduse tööstuse samalaadsete laevade hinnaga või kas selline müük on muul viisil märkimisväärselt mõjutanud hindade allalöömist või on olulisel määral takistanud hinnatõuse, mis vastasel juhul oleks toimunud. Tingimata otsustava tähtsusega ei ole ei üks ega mitu kõnealustest teguritest.

4. Kui seoses kahjustava hinnakujundusega uuritakse samal ajal rohkem kui ühe riigi laevade müüki, siis võib selliste müükide toimet kumulatiivselt hinnata ainult juhul, kui tehakse kindlaks, et a) iga riigi ostudega seotud kahjustava hinnakujunduse marginaal on suurem kui artikli 7 lõikes 3 määratletud miinimumtase ja b) kui müügi toime kumulatiivne hindamine on vajalik, võttes arvesse muude kui ühendusse kuuluvate laevaehitajate poolt ostjale müüdud laevade vahelisi konkurentsitingimusi ning selliste laevade ja samalaadsete ühenduse laevade vahelisi konkurentsitingimusi.

5. Uurides normaalväärtusest madalama hinnaga müügi toimet asjaomasele ühenduse tööstusharule, antakse hinnang kõigile asjakohastele majandusteguritele ja näitajatele, mis mõjutavad tööstuse seisundit, kaasa arvatud: asjaolu, et tööstusharu on toibumas varasema dumpingu, kahjustava hinnakujunduse või subsideerimise mõjudest, kahjustava hinnakujunduse marginaali tegelik ulatus, müügi, kasumi, toodangu, turuosa, tootlikkuse, investeeringutasuvuse, tootmisvõimsuse tegelik ja võimalik vähenemine; ühenduse hindu mõjutavad tegurid; tegelik ja võimalik negatiivne mõju rahavoole, varudele, tööhõivel, palkadele, kasvule, kapitali või investeeringute suurendamise võimalustele. Käesolev loetelu ei ole ammendav ning tingimata otsustava tähtsusega ei ole ei üks ega mitu kõnealust tegurit.

6. Kõigi lõike 2 kohaselt esitatud asjaomaste tõendite varal peab selguma, et normaalväärtusest madalama hinnaga müük tekitab või on tekitanud kahju käesoleva määruse tähenduses. Eelkõige tähendab see tõendamist, et lõike 3 kohaselt kindlaks tehtud hinnad põhjustavad lõikes 5 käsitletud mõju ühenduse tööstusele ning kõnealuse mõju ulatus on nii suur, et seda tuleb pidada oluliseks.

7. Peale normaalväärtusest madalama hinnaga müügi tuleb uurida ka teisi tuntud tegureid, mis samal ajal tekitavad kahju ühenduse tööstusele, tagamaks, et kõnealuste muude tegurite põhjustatud kahju ei arvataks normaalväärtusest madalama hinnaga müügist tuleneva kahju hulka lõike 6 tähenduses. Sellega seoses võib arvesse võtta järgmisi tegureid: muude kui ekspordimaa laevaehitajate müügimaht ja -hinnad, kui müük ei toimu normaalväärtusest madalama hinnaga, nõudluse langemine ning tarbimisharjumuste muutumine, kolmanda riigi ja ühenduse tootjate piiravad kaubandustavad ning nendevaheline konkurents, tehnika areng ning ühenduse tööstuse ekspordisuutlikkus ja tootlikkus.

8. Normaalväärtusest madalama hinnaga müügi toimet hinnatakse ühenduse samalaadsete laevade toodanguga võrreldes, kui kasutamiseks kättesaadavad andmed võimaldavad kõnealust toodangut identifitseerida niisuguste kriteeriumide alusel nagu tootmisprotsess, müük ja kasum. Kui kõnealust toodangut ei ole võimalik eraldi identifitseerida, siis hinnatakse normaalväärtusest madalama hinnaga müüki, võrreldes seda kõige väiksema samalaadset laeva sisaldava laevarühma toodanguga, mille kohta on võimalik saada vajalikku infot.

9. Olulise kahju tekitamise ohu kindlaksmääramisel tuginetakse faktidele, mitte vihjetele, oletustele ega kaudsetele võimalustele. Asjaolude muutumine, mis võib esile kutsuda olukorra, mille puhul normaalväärtusest madalama hinnaga müük tekitab kahju, peab olema selgesti prognoositav lähituleviku kohta.

Olulise kahju tekkimise ohu kindlaksmääramisel tuleks muu hulgas arvesse võtta järgmisi tegureid:

a) laevaehitaja vabalt kasutatav piisav tootmisvõimsus või sellise võimsuse oluline kasv lähiajal, mis osutab võimalikule märgatavalt suuremale müügile normaalväärtusest madalama hinnaga, kusjuures tuleb arvesse võtta muude eksporditurgude suutlikkust tarbida igasugust täiendavat eksporti;

b) laevade eksport hindadega, mis võiksid olulisel määral hindu alandada või takistada hinnatõuse, mis vastasel juhul oleksid tekkinud, ning tõenäoliselt suurendavad nõudlust edasiste ostude järele teistest riikidest.

Ükski loetletud teguritest ei ole üksikuna tingimata otsustava tähtsusega, kuid kõik vaadeldavad tegurid koos sunnivad järeldama, et normaalväärtusest madalama hinnaga müük ohustab vahetult ning tekitab olulist kahju, kui kaitsemeetmeid ei võeta.

Artikkel 4

Ühenduse tööstuse määratlemine

1. Käesolevas määruses tähendab „ühenduse tööstus” ühenduse tootjaid kui tervikut, kuhu kuuluvad tootjad, kes olemasolevate seadmetega on võimelised ehitama samalaadse laeva või suudavad seadmed õigel ajal kohandada samalaadse laeva ehitamiseks, või seda osa laevaehitajatest, kelle ühine suutlikkus ehitada samalaadne laev moodustab artikli 5 lõike 6 määratluse kohaselt olulise osa ühenduse samalaadse laeva ehitamise kogusuutlikkusest. Kui tootjad on seotud laevaehitaja, eksportija või ostjaga või kui nad ise on väidetavalt kahjustava hinnakujundusega laeva ostjad, siis võib mõistet „ühenduse tööstus” tõlgendada ülejäänud tootjaid hõlmavana.

2. Lõike 1 tähenduses loetakse tootjad seotuks laevaehitaja, eksportija või ostjaga ainult juhul, kui a) üks nendest kontrollib otse või kaudselt teist, b) kolmas isik kontrollib otse või kaudselt mõlemaid või c) nad koos kontrollivad otse või kaudselt kolmandat isikut, ning on alust uskuda või kahtlustada, et seotus sunnib asjaomast tootjat käituma teisiti kui sõltumatud tootjad. Käesoleva lõike tähenduses loetakse teist isikut kontrollivaks isikuks see isik, kellel on seaduse alusel või tegelikult õigus kontrollitavale isikule piiranguid seada või käske anda.

3. Käesoleva artikli suhtes kohaldatakse artikli 3 lõike 8 sätteid.

Artikkel 5

Menetluse algatamine

1. Kui lõikes 8 ei sätestata teisiti, siis algatatakse uurimine igasuguse väidetava kahjustava hinnakujunduse olemasolu, ulatuse ja toime kindlaksmääramiseks kirjaliku kaebuse alusel, mille esitab füüsiline või juriidiline isik või ühenduse tööstuse nimel tegutsev iseseisva õigusvõimeta ühendus.

Kaebuse võib esitada komisjonile või liikmesriigile, kes edastab selle komisjonile. Komisjon saadab liikmesriikidele koopia kõikidest komisjonile saabunud kaebustest. Kaebuse esitamise päevaks loetakse komisjoni poolt kaebuse tähitud kirjaga kättesaamisele järgnev esimene tööpäev või esimene tööpäev, mis järgneb vastuvõtuteatise väljaandmisele komisjoni poolt.

Kui kaebust ei ole esitatud, kuid liikmesriigi käsutuses on piisavalt tõendeid nii kahjustava hinnakujunduse kui ka sellest ühenduse tööstusele tuleneva kahju kohta, edastab liikmesriik sellised tõendid viivitamata komisjonile.

2. Lõike 1 kohane kaebus peab olema esitatud hiljemalt:

a) kuus kuud pärast seda, kui kaebuse esitaja sai teada või oleks pidanud teadma laeva müügist, — kui kaebuse esitaja sai pakkumiskutse avatud pakkumise või mõne muu pakkumismenetluse kaudu, — kui kaebuse esitaja tõepoolest tegi pakkumise ja — kui kaebuse esitaja pakkumine vastas oluliselt pakkumistingimustele;

b) üheksa kuud pärast seda, kui kaebuse esitaja, kes pakkumiskutset ei saanud, sai teada või oleks pidanud teadma laeva müügist, tingimusel et taotlemiskavatsuse teade koos kaebuse esitajale nõuetekohaselt kättesaadava, asjaomast tehingut identifitseerida võimaldava infoga on komisjonile või liikmesriigile esitatud hiljemalt kuus kuud pärast kõnealust aega.

Kaebus tuleb igal juhul esitada hiljemalt kuus kuud pärast laeva tarnekuupäeva.

Kaebuse esitaja võidakse lugeda teadlikuks laeva müügist alates ajast, mil lepingu sõlmimisest on teatatud ja laevaga seotud üldine teave avaldatud rahvusvahelises kaubandusajakirjanduses.

Käesolevas artiklis tähendab avatud pakkumine pakkumist, mille puhul arvatav ostja esitab pakkumiskutse vähemalt kõigile laevaehitajatele, kes temale teadaolevatel andmetel on suutelised ehitama kõnealust laeva.

3. Lõike 1 kohases kaebuses esitatakse tõendid järgmiste asjaolude kohta:

a) kahjustav hinnakujundus;

b) kahju;

c) põhjuslik seos kahjustava hinnaga müügi ja väidetava kahju vahel;

d) i) selle kohta, et laeva müügi korral avatud pakkumisel sai kaebuse esitaja asjakohase pakkumiskutse seoses kõnealuse lepinguga ning tõepoolest tegi pakkumise ja kaebuse esitaja pakkumine vastas olulisel määral pakkumistingimustele (nt tarnekuupäev ja tehnilised nõuded); ii) laeva müügi korral mõnel muul pakkumismenetlusel sai kaebuse esitaja kõnealuse lepinguga seotud pakkumiskutse ning tegi pakkumise, mis olulisel määral vastas pakkumistingimustele või iii) kutse korral muul kui avatud pakkumisele tuleb tõendada, et kaebuse esitaja oli suuteline ehitama asjaomast laeva ning kui ta oleks teadnud või oleks pidanud teadma kavandatavast müügist, oleks ta teinud märgatavaid jõupingutusi, et müügi suhtes asjaomase ostjaga kokku leppida kõnealuse pakkumise tingimuste kohaselt. Kaebuse esitajat võidakse pidada kavandatavast ostust teadlikuks, kui tõendatakse, et enamik asjaomastest tootjatest on teinud jõupingutusi, et kõnealuse ostjaga laeva müügi suhtes kokku leppida, või kui tõendatakse, et üldine info kavandatava ostu kohta on olnud kättesaadav vahendajate, rahastajate, klassifikatsiooniühingute, tellijate, kutseühingute või laevaehitustehingutega tavaliselt seotud muude üksuste kaudu, kellega kaebuse esitajal on olnud korrapärane side või ärisuhted.

4. Kaebuses tuleb esitada järgmine teave, mis on kaebuse esitajale tavaliselt kättesaadav:

a) kaebuse esitaja isikuandmed ning kaebuse esitaja kirjeldus ühenduse samalaadsete laevade toodangu mahu ja maksumuse kohta. Kirjaliku kaebuse esitamise korral ühenduse tööstuse nimel täpsustab kaebuse esitaja tööstuse, mille nimel kaebus esitatakse, lisades kõigi teadaolevate samalaadse laeva ehitamiseks suuteliste ühenduse tootjate loetelu ning võimalikult põhjaliku kirjelduse ühenduse kõnealuste tootjate samalaadsete laevade toodangu mahu ja maksumuse kohta;

b) väidete kohaselt kahjustavalt hinnatud laeva täielik kirjeldus, päritolumaa või päritolumaade või kõnealuse ekspordimaa nimi, kõigi teadaolevate eksportijate või välismaiste tootjate isikuandmed ning kõnealuse laeva ostja isikuandmed;

c) hinnad, millega selliseid laevu müüakse laevade päritolumaa või päritolumaade või ekspordimaa siseturgudel (või vajaduse korral hinnad selliste laevade päritolumaa või päritolumaade või ekspordimaa siseturult väljamüümise korral) ning teave ekspordihindade kohta või vajaduse korral hindade kohta, millega kõnealune laev esimest korda on sõltumatule ostjale edasi müüdud;

d) kahjustava hinnaga müügi toime samalaadsete laevade hinnale ühenduse turul ning kõnealusest müügist tulenev mõju ühenduse tööstusele, mida kajastavad sellised ühenduse tööstuse seisukohast olulised tegurid ja näitajad nagu on loetletud artikli 3 lõikes 3 ja 5.

5. Komisjon uurib võimalikult põhjalikult kaebuses esitatud tõendite täpsust ja adekvaatsust, et kindlaks määrata, kas uurimise algatamiseks on piisavalt tõendeid.

6. Uurimine algatatakse lõike 1 kohaselt ainult juhul, kui samalaadsete laevade valmistamiseks suutlike ühenduse tootjate poolt kaebusele avaldatud toetuse või vastuseisu alusel on kindlaks tehtud, et kaebuse on esitanud ühenduse tööstus või see on esitatud ühenduse tööstuse nimel. Kaebus loetakse ühenduse tööstuse esitatuks või ühenduse tööstuse nimel esitatuks, kui seda toetavad need ühenduse tootjad, kelle ühene suutlikkus ehitada samalaadne laev moodustab üle 50 % kaebusele toetust või vastuseisu avaldavast ühenduse tööstuse osast. Uurimist ei algatata juhul, kui kaebusele selget toetust avaldavad ühenduse tootjad esindavad alla 25 % kõigist samalaadse laeva valmistamiseks suutelistest ühenduse tootjatest.

7. Ametiasutused hoiduvad avalikustamast uurimise algatamist taotlevat kaebus, kui otsust uurimise algatamise kohta pole tehtud. Uurimismenetluse algatamisest teatatakse eelnevalt ekspordimaa valitsusele.

8. Kui konkreetsetel asjaoludel otsustatakse algatada uurimine ilma uurimise algatamist taotleva ühenduse tööstuse või selle nimel esitatud kirjaliku kaebuseta, siis peab uurimise algatamine põhinema piisavatel tõenditel kahjustava hinnakujunduse, kahju, põhjusliku seose ning selle kohta, et väidetavalt kahju kannatanud ühenduse tööstuse liige vastab käesoleva artikli lõike 3 punktis d esitatud kriteeriumidele, mis õigustavad uurimise algatamist.

Vajaduse korral võib uurimise algatada ka lepinguosalise ametiasutuste kirjaliku kaebuse alusel. Kaebusega koos tuleb esitada piisavalt tõendeid, et laeva hinnatakse või on hinnatud kahjustavalt ning väidetav normaalväärtusest madalama hinnaga müük ühenduse ostjale tekitab või on tekitanud kahju asjaomase lepinguosalise kodumaisele tööstusele.

9. Otsuses uurimise algatamise või algatamata jätmise kohta käsitletakse tõendeid kahjustava hinnakujunduse ja kahju kohta samal ajal. Kaebus lükatakse tagasi, kui ei ole piisavalt tõendeid kahjustava hinnakujunduse ega kahju kohta, mis kõnealusel juhul õigustaksid menetluse alustamist.

10. Kaebuse võib tagasi võtta enne menetluse algatamist ning sellisel juhul ei loeta kaebust esitatuks.

▼M1

11. Kui komisjonile selgub, et menetluse algatamiseks on piisavalt tõendeid, siis algatab ta menetluse 45 päeva jooksul kaebuse esitamise kuupäevast, või juhul kui menetlus algatatakse lõike 8 kohaselt, hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui laeva müük oli teada või oleks pidanud teada olema, ning avaldab teadaande Euroopa Liidu Teatajas, piiramata seejuures artikli 15 lõike 2 kohaldamist. Kui tõendeid ei ole piisavalt, teatatakse sellest kaebuse esitajale 45 päeva jooksul alates kaebuse komisjonile esitamise kuupäevast.

Komisjon annab liikmesriikidele teavet, kui ta on nimetatud menetluses algatamise vajaduse kindlaks teinud.

▼B

12. Teadaandes menetluse algatamise kohta teatatakse uurimise algatamisest, esitatakse laevaehitaja ja ostja (ostjate) nimi ning riigi ja asjaomase laeva kirjeldus, kokkuvõte saadud teabest ning nähakse ette kogu asjaomase teabe edastamine komisjonile; teatatakse tähtajad, mille jooksul huvitatud osapooled saavad endast teatada, oma seisukohti kirjalikult teatavaks teha ja infot esitada, kui kõnealuseid seisukohti ja infot peetakse uurimise seisukohalt vajalikuks; teatatakse ka aeg, mille jooksul huvitatud isikud saavad taotleda komisjonilt ärakuulamist artikli 6 lõike 5 kohaselt.

13. Komisjon teatab eksportijale, laeva ostjale (ostjatele) ja talle teadaolevatel andmetel asjaomastele tootjaid, eksportijaid või ostjaid esindavatele ühingutele ning selle riigi esindajatele, kelle laevaga on uurimine seotud, samuti kaebuse esitajatele menetluse algatamisest ning võttes nõuetekohaselt arvesse konfidentsiaalse info kaitsmise vajadust, esitab lõike 1 kohaselt saadud kirjaliku kaebuse täieliku teksti eksportijale ja ekspordimaa ametiasutustele, tehes selle nõudmise korral kättesaadavaks teistele asjaomastele huvitatud isikutele.

Artikkel 6

Uurimine

1. Pärast menetluse algatamist alustab komisjon uurimist ühenduse tasandil, tehes vajaduse korral koostööd liikmesriikidega ja kolmandate riikide ametiasutustega. See uurimine hõlmab nii kahjustavat hinnakujundust kui ka sellest tulenevat kahju ning neid uuritakse samal ajal.

2. Osapooltele, kes said kahjustava hinnakujunduse uurimisega seotud küsimustikud, antakse vastamiseks aega vähemalt 30 päeva. Eksportijatele mõeldud aega hakatakse arvestama küsimustiku kättesaamise kuupäevast, mis kõnealusel juhul peaks olema üks nädal alates küsimustiku eksportijale väljasaatmise või ekspordimaa asjaomasele diplomaatilisele esindajale üleandmise päevast. 30päevast tähtaega võib pikendada, võttes nõuetekohaselt arvesse uurimise tähtaegu ning tingimusel, et kõnealune lepinguosaline tõendab pikendamise põhjendatust eriliste asjaolude tõttu.

3. Komisjon võib vajaduse korral taotleda infot kolmandate riikide ametiasutustelt ja liikmesriikidelt ning liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed kõnealuse taotluse rahuldamiseks. Nad saadavad komisjonile nõutud info koos kõigi inspekteerimis-, kontrollimis- ja uurimistulemustega. Komisjon saadab kõnealuse info liikmesriikidele, kui see pakub üldist huvi või kui liikmesriik nõuab selle edastamist, ning kui info ei ole konfidentsiaalne. Konfidentsiaalse info puhul edastatakse selle mittekonfidentsiaalne kokkuvõte.

4. Vajaduse korral võib komisjon taotleda kolmandate riikide ametiasutustelt ja liikmesriikidelt vajaliku kontrollimist ja inspekteerimist eelkõige ühenduse tootjate hulgas ning uurimist kolmandates riikides, kui asjaomased ettevõtjad annavad selleks nõusoleku ja kõnealuse riigi valitsust on ametlikult informeeritud ning ta ei esita vastuväidet. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed komisjoni taotluste rahuldamiseks. Komisjoni ametnikud võivad komisjoni või liikmesriigi nõudmisel liikmesriikide ametnikke nende ülesannete täitmisel abistada. Samuti võivad komisjoni ametnikud komisjoni ja kolmandate riikide ametiasutuste kokkuleppel kõnealuste riikide ametnikke nende tööülesannete täitmisel abistada.

5. Huvitatud isikud, kes on endast teatanud artikli 5 lõike 12 kohaselt, kuulatakse ära, kui nad on esitanud Euroopa Ühenduste Teatajas avaldatud teadaandes ettenähtud tähtaja jooksul kirjaliku ärakuulamistaotluse, milles kinnitatakse, et nad on asjast huvitatud isikud, kellele menetluse tulemus tõenäoliselt mõju avaldab, ning esitatakse konkreetsed põhjused, miks nad tuleks ära kuulata.

6. Taotluse korral võimaldatakse laevaehitajal, ostjal (ostjatel), ekspordimaa valitsuse esindajatel, kaebuse esitajatel ja muudel huvitatud isikutele, kes on endast teatanud artikli 5 lõike 12 kohaselt, kohtuda vastandlikke huve esindavate pooltega, et anda neile võimalus esitada oma seisukohti ja vastuväiteid. Kõnealuse võimaluse andmisel tuleb arvestada konfidentsiaalsuse säilitamise vajadust ning võimaluse sobivust osapooltele. Ükski osapool ei ole kohustatud kohtumisel osalema ning kõrvalejäämine ei mõju kõnealust osapoolt kahjustavalt. Käesoleva lõike kohaselt esitatud suuline info võetakse arvesse niivõrd, kuivõrd see hiljem kirjalikult kinnitatakse.

7. Kaebuse esitajad, laevaehitaja, ostja (ostjad) ja artikli 5 lõike 12 kohaselt teadaolevad muud huvitatud isikud ning ekspordimaa esindajad võivad kirjaliku taotluse korral tutvuda kogu infoga, mis ükskõik milline uurimise osapool on kättesaadavaks teinud, välja arvatud ühenduse või liikmesriikide asutusesisesed dokumendid, kui see info on nende huvide esitamiseks oluline, ei ole artikli 13 tähenduses konfidentsiaalne ning kui seda kasutatakse uurimise käigus. Kõnealused osapooled võivad nimetatud info kohta esitada oma tähelepanekuid, mis võetakse arvesse niivõrd, kuivõrd need on piisavalt põhjendatud.

8. Muudel kui artiklis 12 märgitud asjaoludel huvitatud isikute esitatud ja otsuste aluseks oleva info paikapidavust kontrollitakse võimalikult põhjalikult.

9. Seoses menetlustega, mis sisaldavad hinna võrdlusi juba tarnitud samalaadse laeva puhul, lõpetatakse uurimine hiljemalt aasta pärast menetluse algatamise kuupäeva.

Ehitamisel oleva samalaadse laevaga seotud menetluste puhul lõpetatakse uurimine hiljemalt aasta pärast kõnealuse samalaadse laeva tarnekuupäeva.

Normaalvääruse kindlaksmääramist sisaldav uurimine lõpetatakse aasta jooksul selle algatamisest arvates või aasta jooksul laeva tarnimisest arvates, olenevalt sellest, kumb aeg on hilisem.

Kõnealuste tähtaegade kulg peatub vastavalt artikli 15 lõike 2 kohaldamisele.

Artikkel 7

Menetluse lõpetamine ilma meetmete võtmise, kahjustava hinnakujunduse maksude kehtestamise ja sissenõudmiseta

1. Kaebuse tagasivõtmise korral võib menetluse lõpetada.

▼M1

2. Kui meetmeid ei ole vaja võtta, siis uurimine või menetlus lõpetatakse. Komisjon lõpetab uurimise kooskõlas artikli 10 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

▼B

3. Menetlus lõpetatakse viivitamata, kui tehakse kindlaks, et kahjustava hinnakujunduse marginaal on protsentidena ekspordihinnast alla 2 %.

▼M1

4. Kui lõplikult tuvastatud faktilised asjaolud kinnitavad kahjustava hinnakujunduse olemasolu ning sellest tekkinud kahju, siis kehtestab komisjon kooskõlas artikli 10 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega laevaehitajale kahjustava hinnakujunduse maksu. Kahjustava hinnakujunduse maksu summa võrdub kindlaksmääratud kahjustava hinnakujunduse marginaaliga. Komisjon võtab pärast liikmesriikide teavitamist vajalikud meetmed oma otsuse rakendamiseks, eelkõige kahjustava hinnakujunduse maksu kogumiseks.

▼B

5. Laevaehitaja maksab kahjustava hinnakujunduse maksu 180 päeva jooksul arvates maksu kehtestamise teate saamisest, mis käesoleval juhul on üks nädal alates teate laevaehitajale väljasaatmise kuupäevast. Komisjon võib laevaehitajale määratud maksetähtaega asjakohasel määral pikendada, kui laevaehitaja tõendab, et 180päevane maksetähtaeg muudab ta maksejõuetuks või ei ole kooskõlas kohtujärelevalve all toimuva ümberkorraldusega, mille puhul maksmata jäävale osale hakkab lisanduma intress, mille suurus võrdub eküüdes noteeritud keskmise tähtajaga võlakirjade järelturu väärtpaberituluga Luxembourgi börsil, millele lisatakse 50 baaspunkti.

Artikkel 8

Alternatiivsed õiguskaitsevahendid

▼M1

Uurimise võib lõpetada kahjustava hinnakujunduse maksu kehtestamata, kui laevaehitaja lõplikult ja tingimusteta tunnistab tühiseks kahjustavalt hinnatud laeva müügi või nõustub komisjoni poolt vastuvõetud võrdväärse alternatiivse õiguskaitsevahendiga.

▼B

Müük loetakse tühiseks juhul, kui kõik kõnealuse müügiga seotud lepingulised suhted asjaomaste lepinguosaliste vahel on lõpetatud, kogu müügiga seoses tasutud summa on tagasi makstud ning kõik asjaomase laeva või selle osadega seotud õigused on laevaehitajale tagastatud.

Artikkel 9

Vastumeetmed – lastimis- ja lossimisõigusest ilma jätmine

▼M1

1. Kui asjaomane laevaehitaja ei maksa artikli 7 alusel määratud kahjustava hinnakujunduse maksu, määrab komisjon vastumeetmed, mille kohaselt jäetakse kõnealuse laevaehitaja ehitatud laev lastimis- ja lossimisõigusest ilma.

Komisjon annab liikmesriikidele teavet, kui tekib alus esimeses lõigus osutatud vastumeetmeteks.

▼B

2. Vastumeetmete määramise otsus jõustub 30 päeva pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas ning see tühistatakse, kui laevaehitaja on kahjustava hinnakujunduse maksu täielikult ära maksnud. Vastumeetmed kehtivad kõigi laevade suhtes, millega seotud lepingud on sõlmitud nelja aasta jooksul alates otsuse jõustumise kuupäevast. Vastumeede kehtib iga laeva suhtes neli aastat pärast laeva tarnimist. Nimetatud ajavahemikke võib lühendada ainult kõnealuste vastumeetmetega seotud rahvusvahelise vaidluste lahendamise korra alusel ning tulemuse kohaselt.

Laadimis- ja lossimisõigusest ilmajäetud laevad määratakse kindlaks komisjoni otsuse põhjal, mis tuleb avaldada Euroopa Ühenduste Teatajas.

3. Liikmesriikide toll ei anna lastimis- või lossimisluba kõnealusest õigusest ilmajäetud laevadele.

▼M1

Artikkel 10

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab komitee, mis on loodud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 ( 5 ) alusel. Nimetatud komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 ( 6 ) tähenduses.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

▼B

Artikkel 11

Kontrollkäigud

1. Komisjon teeb kontrollkäike, kui ta peab seda vajalikuks, et uurida eksportijate, laevaehitajate, kauplejate, vahendajate, tootjate, kutseühingute ja -organisatsioonide dokumente ning kontrollida kahjustava hinnakujunduse ja sellest tuleneva kahju kohta esitatud info õigsust. ►C1 Nõuetekohase ja õigeaegse vastuse puudumise korral võib komisjon kontrollkäigu ära jätta. ◄

2. Komisjon võib vajaduse korral teha uurimisi kolmandates riikides, kui asjaomased ettevõtjad annavad selleks nõusoleku, kui komisjon teatab uurimisest kõnealuse riigi valitsuse esindajatele ning need ei esita uurimise suhtes vastuväiteid. Niipea kui asjaomased ettevõtjad on nõusoleku andnud, peaks komisjon ekspordimaa ametiasutustele teatama kontrollitavate ettevõtjate nimed ja aadressid ning kontrollkäiguks kokkulepitud kuupäevad.

3. Asjaomastele ettevõtjatele tehakse teatavaks, mis laadi infot kontrollkäigu ajal kavatsetakse kontrollida ning mis laadi infot selliste käikude ajal edaspidi vajatakse, kuid see ei tohiks siiski välistada saadud teabega seotud üksikasjalikuma info taotlemist kontrollimise ajal.

4. Lõigete 1, 2 ja 3 alusel toimuvate uurimiste ajal abistavad komisjoni nende liikmesriikide ametnikud, kes seda nõuavad.

Artikkel 12

Koostöö puudumine

1. Kui mõni huvitatud isik ei võimalda juurdepääsu vajalikule infole või ei esita vajalikku infot käesolevas määruses ettenähtud tähtaja jooksul või märkimisväärselt takistab uurimist, siis võib nii negatiivsed kui ka positiivsed eel- või lõppotsused teha kasutada olevate faktide põhjal. Kui selgub, et huvitatud isik on esitanud ebaõiget või eksitavat infot, siis jäetakse selline info arvesse võtmata ning võidakse toetuda kasutamiseks kättesaadavatele faktidele. Huvitatud isikutele tuleks koostöö puudumise tagajärjed teatavaks teha.

2. Elektroonilises vormis koostöö puudumist ei loeta koostööst keeldumiseks, kui huvitatud isik selgitab, et nõutav koostöövorm tooks kaasa ebaratsionaalse lisakoormuse või põhjendamatud lisakulud.

3. Huvitatud isiku esitatud info tuleks siiski arvesse võtta ka juhul, kui see ei ole täiuslik, kuid sellega seotud puudused ei tekita ülemääraseid raskusi põhjendatud ja täpsete otsuste tegemisel, kui info on esitatud nõuetekohaselt õigel ajal, on kontrollitav ning kui osapool on tegutsenud oma parimate võimaluste kohaselt.

4. Tõendite või info vastuvõtmata jätmise korral teatatakse selle põhjused viivitamata esitavale osapoolele ning antakse võimalus lisada selgitused kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Kui selgitusi peetakse ebapiisavaks, siis selliste tõendite või info tagasilükkamise põhjused avalikustatakse ja avaldatakse trükitud otsustes.

5. Kui otsused, k.a normaalväärtuse määramisega seotud otsused, tuginevad lõike 1 sätetele, eelkõige kaebuses sisalduvale infole, siis tuleb seda infot asjakohaselt ning uurimise tähtaega arvesse võttes kontrollida muude, võimaluse korral kättesaadavate sõltumatute allikate alusel, nagu näiteks trükitud hinnaloendid, müügi ja tollitulu ametlik statistika, või muudelt huvitatud isikutelt uurimise ajal saadud teabe alusel.

6. Kui huvitatud isik ei tee koostööd või teeb koostööd osaliselt ning kõnealune asjakohane info on seetõttu pärsitud, siis võib see põhjustada kõnealusele isikule ebasoodsama olukorra.

Artikkel 13

Konfidentsiaalsus

1. Ametivõimud käsitlevad asjakohase põhjendatuse korral konfidentsiaalsena igasugust infot, mis on laadilt konfidentsiaalne (näiteks info, mille avalikustamine annaks konkurendile märkimisväärse eelise või millel oleks oluliselt kahjustav mõju infoandjale või isikule, kellelt ta info sai) või mille uurimise osalised on konfidentsiaalsena saanud.

2. Konfidentsiaalset infot edastavad huvitatud isikud on kohustatud esitama sellise info mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte. Nimetatud kokkuvõtted peavad olema piisavalt üksikasjalikud ning võimaldama vajalikul määral aru saada konfidentsiaalsena esitatud info sisust. Erandlike asjaolude korral võivad kõnesolevad pooled asuda seisukohale, et nimetatud info kohta ei saa kokkuvõtet koostada. Selliste erandlikud asjaolude puhul tuleb esitada põhjendused, miks kokkuvõtet ei ole võimalik teha.

3. Kui otsustatakse, et konfidentsiaalsuse taotlus ei ole õigustatud, ning kui infoandja kas ei soovi infot avalikustada või ei luba seda üldises või kokkuvõtlikus vormis avaldada, võib kõnealuse info jätta arvesse võtmata, kui asjakohaste allikate abil ei ole info õigsust võimalik nõuetekohaselt tõestada. Konfidentsiaalsuse taotlusi ei tohi suvaliselt tagasi lükata.

4. Käesolev artikkel ei takista ühenduse asutusi avalikustamast üldist infot ja eriti põhjendusi, millele tuginevad käesoleva määruse alusel vastuvõetud otsused, või tõendusmaterjali, millele ühenduse asutused toetuvad, kui seda on vaja kõnealuste põhjenduste selgitamisel kohtumenetluse käigus. Sellise avaldamise puhul tuleb arvesse võtta asjaomaste isikute õigustatud huvi, et ei avaldataks nende ärisaladusi.

▼M1

5. Komisjon, liikmesriigid ega nende ametnikud ei tohi ilma teabe andja eriloata avaldada mingisugust käesoleva määruse kohaselt saadud teavet, mille käsitlemist konfidentsiaalsena selle andja on nõudnud. Komisjoni ja liikmesriikide vahel vahetatavat teavet ning liidu või selle liikmesriikide asutuste sisedokumente ei tohi avalikustada, kui see ei ole käesolevas määruses sätestatud erijuhtudel ette nähtud.

▼B

6. Käesoleva määruse kohaselt saadud infot kasutatakse ainult sel eesmärgil, milleks seda nõuti.

Artikkel 14

Avalikustamine

1. Kaebuse esitajad, laevaehitaja, eksportija, laeva ostja (ostjad) ja neid esindavad ühingud ning ekspordimaa esindajad võivad nõuda selliste oluliste asjaolude ja seisukohtadega seotud üksikasjalike andmete avalikustamist, mille alusel kavatsetakse teha ettepanek kahjustava hinnakujunduse maksu kehtestamiseks või uurimise või menetluse lõpetamiseks ilma maksu kehtestamata.

2. Lõikes 1 määratletud lõpliku avalikustamise taotlused esitatakse komisjonile kirjalikult komisjoni poolt ettenähtud tähtaja jooksul.

▼M1

3. Avalikustamine toimub kirjalikult. Konfidentsiaalse teabe kaitsmise vajadust nõuetekohaselt arvesse võttes avalikustatakse teave nii kiiresti kui võimalik ning tavaliselt hiljemalt üks kuu enne lõpliku otsuse tegemist. Kui komisjonil ei ole võimalik teatavaid asjaolusid ega seisukohti kõnealusel ajal avalikustada, siis avalikustatakse need esimesel võimalusel. Avalikustamine ei piira komisjoni võimaliku hilisema otsuse kohaldamist, aga kui nimetatud otsus toetub teistsugustele faktidele ja kaalutlustele, siis avalikustatakse need nii kiiresti kui võimalik.

▼B

4. Pärast info avalikustamist tehtud märkust võib arvesse võtta ainul juhul, kui need on esitatud tähtaja jooksul, mille komisjon küsimuse kiireloomulisusest lähtuvalt määrab iga juhtumi puhul eraldi ja mille pikkus on vähemalt 10 päeva, arvesse võetakse küsimuse kiireloomulisust.

▼M1

Artikkel 14a

Aruanne

Komisjon lisab määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 22a kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.

▼B

Artikkel 15

Lõppsätted

1. Käesoleva määruse sätted ei välista:

a) ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kokkulepetes kehtestatud erieeskirjade kohaldamist;

b) erimeetmete kohaldamist juhul, kui need ei ole vastuolus laevaehituslepingus ettenähtud kohustustega.

2. Käesoleva määruse kohast uurimist ei tehta ega meetmeid ei võeta ning rakendata juhul, kui need on vastuolus ühenduse kohustustega, mis tulenevad laevaehituslepingust või mõnest muust asjakohasest rahvusvahelisest kokkuleppest.

Käesoleva määruse sätted ei takista ühendust täitmast laevaehituslepingu kohaselt võetud kohustusi seoses vaidluste lahendamisega.

Artikkel 16

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päevale järgneval päeval.

Seda kohaldatakse alates laevaehituslepingu ( 7 ) jõustumise kuupäevast.

Seda ei kohaldata laevade suhtes, millega seotud kokkulepped on sõlmitud enne laevaehituslepingu jõustumise kuupäeva, v.a laevade suhtes, millega seotud kokkulepped on sõlmitud pärast 21. detsembrit 1994 ning mille kavandatav tarnetähtaeg on üle viie aasta lepingu allakirjutamise kuupäevast arvates. Kõnealuste laevade suhtes ei kohaldata käesolevat määrust juhul, kui laevaehitaja tõestab, et tarnetähtaega pikendati tavapärastel kaubanduslikel põhjustel ning mitte selleks, et hoiduda käesoleva määruse kohaldamisest.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.