02019R0779 — ET — 16.06.2020 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2019/779, 16. mai 2019, millega kehtestatakse veeremiüksuste hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimise üksikasjalikud eeskirjad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile (EL) 2016/798 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EL) nr 445/2011 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 139I 27.5.2019, lk 360)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2019/779,

16. mai 2019,

millega kehtestatakse veeremiüksuste hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimise üksikasjalikud eeskirjad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile (EL) 2016/798 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EL) nr 445/2011

(EMPs kohaldatav tekst)







Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse sertifitseerimissüsteem („ECM-sertifikaat“), mida kohaldatakse hoolduse eest vastutavate üksuste suhtes, sh direktiivi (EL) 2016/798 artikli 14 lõikes 3 kirjeldatud hooldusfunktsioonide suhtes.

2. Käesolevat määrust kohaldatakse kõigi veeremiüksuste suhtes ja sellega luuakse võimalus sertifitseerida allhangitud hooldusfunktsioone.

3. Käesoleva määrusega kehtestatakse nõuded, mida hoolduse eest vastutavad üksused peavad täitma ohutuse seisukohast oluliste komponentide haldamisel.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „akrediteerimine“ – määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punktis 10 määratletud akrediteerimine;

b) „sertifitseerimisasutus“ – asutus, kelle ülesanne on hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimine või selliste üksuste või organisatsioonide sertifitseerimine, kes täidavad direktiivi (EL) 2016/798 artikli 14 lõike 3 punktides b, c või d osutatud hooldusfunktsioone või nende funktsioonide osi;

c) „hooldustõend“ – hoolduse eest vastutava üksuse poolt vagunipargi hoolduse juhile antav põhjendatud ja dokumenteeritud kinnitus, millele vajaduse korral on lisatud asjakohased dokumendid, selle kohta, et hooldus on teostatud vastavalt hooldustellimustele;

d) „uuesti käikuandmine“ – kasutajale, nt raudteeveo-ettevõtjale või valdajale hoolduse eest vastutava üksuse poolt hooldustõendi alusel antav kinnitus, et kõik asjakohased hooldustööd on tehtud ja eelnevalt käigust mahavõetud veeremiüksus on seisukorras, kus seda võib ohutult käitada; vajaduse korral kohaldatakse ajutisi kasutuspiiranguid.

Kohaldatakse ohutuse seisukohast olulise osa määratlust, mis on esitatud komisjoni määruse (EL) nr 1302/2014 ( 1 ) lisa punktis 4.2.12.1.

Artikkel 3

Sertifitseerimissüsteem

1. Ilma et see piiraks direktiivi (EL) 2016/798 artikli 15 lõike 1 kohaldamist, peavad kõik hoolduse eest vastutavad üksused direktiivi (EL) 2016/798 kohaldamisalasse kuuluvate veeremiüksuste puhul vastama II lisa nõuetele.

2. II lisa nõuetele vastavust tõendav ECM-sertifikaat peab olema kõikidel hoolduse eest vastutavatel üksustel,

a) kes vastutavad kaubavagunite hoolduse eest või

b) kes ei ole raudteeveo-ettevõtjad ega taristuettevõtjad, kes hooldavad veeremeid ainult enda tarbeks.

3. ECM-sertifikaati võivad taotleda kõik veeremiüksuste hoolduse eest vastutavad üksused, v.a punktis 2 nimetatud üksused.

4. Vastavust II lisa nõuetele tõendatakse kas ECM-sertifikaadiga või (ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist) raudteeveo-ettevõtjate puhul ohutussertifitseerimisprotsessi ja taristuettevõtja puhul ohutusloa taotlemise protsessi kaudu.

5. Raudteeveo-ettevõtjale või taristuettevõtjale antud ECM-sertifikaati käsitatakse tõendina, et selle omanik vastab veeremiüksuste hoolduse osas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2018/762 ( 2 ) nii I kui ka II lisa punktides 5.2.4 ja 5.2.5 esitatud nõuetele.

Artikkel 4

Ohutuse seisukohast olulised komponendid

1. Ohutuse seisukohast oluliste komponentide haldamisel võtab hoolduse eest vastutav üksus arvesse ohutuse seisukohast oluliste komponentide esialgset kindlaksmääramist veeremiüksuse tootja poolt ning kõiki konkreetseid hooldusjuhiseid, mis on esitatud direktiivi (EL) 2016/797 artikli 15 lõikes 4 osutatud allsüsteemide tehnilistes toimikutes.

2. Hoolduse eest vastutav üksus edastab kas otse või valdaja kaudu teavet veeremiüksusi käitavatele raudteeveo-ettevõtjatele ja taristuettevõtjatele, valdajatele, tootjatele, veeremiüksuse loa omanikele ning veeremiüksuste, allsüsteemide või komponentide tüübiloa omanikele (vastavalt vajadusele), eelkõige teavitades neid sellistest hooldustööde käigus kindlaks tehtud erakorralistest puudustest, mis ületavad tavapärase kulumise piirid.

3. Kui veeremiüksuse hoolduse eest vastutav üksus leiab hoolduse käigus tõendeid, mis näitavad, et mõnda varem ohutuse seisukohast mitteoluliseks peetud komponenti tuleks käsitada ohutuse seisukohast olulise komponendina, teatab ta sellest viivitamata tootjale, tüübiloa omanikule ja veeremiüksuse loa omanikule.

4. Selle kinnitamiseks, kas komponent on ohutuse seisukohast oluline või mitte, peab tootja (kui see on võimalik välja selgitada) tegema riskianalüüsi. Riskianalüüsi tegemisel tuleb arvesse võtta, kuidas asjaomast komponenti kavatsetakse kasutada, ja keskkonda, kus seda kavatsetakse teha. Vajaduse korral kohandab hoolduse eest vastutav üksus oma hooldusmenetlusi, et tagada asjaomase komponendi nõuetekohane jälgimine ja ohutud hooldustööd.

5. Ohutuse seisukohast olulised komponendid (sealhulgas eespool lõikes 4 kindlaks määratud komponendid) registreeritakse ja neid hallatakse asjakohase veeremiüksusega seotud dokumentide kaudu järgmiselt:

a) tootjad haldavad ohutuse seisukohast olulisi komponente käsitlevat teavet ja asjakohaseid hooldusjuhendeid, tuginedes direktiivi (EL) 2016/797 artikli 15 lõikes 4 osutatud allsüsteemide tehnilisele dokumentatsioonile ning

b) hoolduse eest vastutavad üksused haldavad ohutuse seisukohast olulisi komponente ja asjakohaseid hooldusjuhendeid ning asjaomaseid hooldustöid direktiivi (EL) 2016/798 artiklis 14 osutatud hooldusraamatu või -dokumentide kaudu.

6. Hoolduse eest vastutav üksus teavitab raudtee- ja raudteetööstussektorit veeremiüksuse, allsüsteemide või muude komponentidega seotud ohutusalastest puudustest, kaasa arvatud hooldustööde käigus kindlaks tehtud erakorralistest puudustest, mis ületavad tavapärase kulumise piirid, kui asjaomased ohutusriskid hõlmavad ka teisi osalisi ja tõenäoliselt ei kontrollita neid riske piisavalt. Hoolduse eest vastutav üksus kasutab selliseks teavitamiseks ohutusalast hoiatusvahendit või mõnda muud IT-vahendit, mille amet on selleks ette näinud.

7. Hoolduse eest vastutava üksuse või veeremiüksuse valdaja taotluse korral pakuvad tootjad ohutuse seisukohast oluliste komponentide puhul tehnilist ja insenertehnilist tuge ning tagavad nende ohutu integreerimise.

Artikkel 5

Hooldusprotsessis osalevate isikute kohustused

1. Veeremiüksuse hoolduse eest vastutav üksus esitab raudteeveo-ettevõtjale või taristuettevõtjale taotluse korral kas otse või valdaja kaudu teavet veeremiüksuse hoolduse kohta ja vajaduse korral käitamisega seotud aspektide kohta.

2. Raudteeveo-ettevõtja või taristuettevõtja esitab hoolduse eest vastutava üksuse taotluse korral kas otse või veeremiüksuse valdaja kaudu teavet veeremiüksuse käitamise kohta.

3. Kõik hooldusprotsessis osalevad isikud, näiteks raudteeveo-ettevõtjad, taristuettevõtjad, valdajad, hoolduse eest vastutavad üksused ning veeremiüksuste, allsüsteemide või komponentide tootjad vahetavad hooldusega seotud asjakohast teavet vastavalt II lisa punktides I.7 ja I.8 loetletud kriteeriumidele.

4. Kui kaasatud isikul, eelkõige raudteeveo-ettevõtjal või taristuettevõtjal on tõendeid selle kohta, et hoolduse eest vastutav üksus ei vasta direktiivi (EL) 2016/798 artiklile 14 või käesolevas määruses sätestatud nõuetele, teavitab ta sellest viivitamata sertifitseerimisasutust ja asjaomast riiklikku ohutusasutust. Sertifitseerimisasutus või juhul, kui hoolduse eest vastutav üksus ei ole sertifitseeritud, siis asjaomane riiklik ohutusasutus võtab asjakohaseid meetmeid, et kontrollida, kas väide nõuetele mittevastavuse kohta on põhjendatud.

5. Hoolduse eest vastutava üksuse muutumise korral teavitab valdaja vastavalt direktiivi (EL) 2016/797 artikli 47 lõikele 6 viivitamata komisjoni otsuse 2007/756/EÜ ( 3 ) artikli 4 lõikes 1 osutatud registreerimisüksust ja esitab taotluse raudteeveeremi registri ajakohastamiseks. Sel juhul toimitakse järgmiselt:

i) endine hoolduse eest vastutav üksus annab hooldusdokumendid viivitamata üle valdajale;

ii) endine hoolduse eest vastutav üksus vabaneb oma kohustustest pärast seda, kui ta kustutatakse raudteeveeremiregistrist;

iii) hoolduse eest vastutava uue üksuse puudumise korral veeremiüksuse registreering peatatakse.

Artikkel 6

Sertifitseerimisasutused

1. Liikmesriigid esitavad ametile sertifitseerimisasutuste kohta järgmise teabe:

— nimi;

— aadress;

— kontaktandmed;

— nende volituste laad vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artiklile 14 (akrediteerimine, tunnustamine või olukord, kus asjaomane sertifitseerimisasutus on võtnud endale kohustuse täita riikliku ohutusasutuse ülesandeid).

2. Liikmesriigid teatavad ametile olukorra muutumisest ühe kuu jooksul pärast kõnealuse muudatuse toimumist.

3. Liikmesriigid tagavad, et sertifitseerimisasutused vastavad I lisas sätestatud üldkriteeriumidele ja põhimõtetele ning asjaomastes liidu õigusaktides sätestatud valdkondlikele akrediteerimiskavadele.

4. Liikmesriigid tagavad, et sertifitseerimisasutuse otsused on võimalik kohtus läbi vaadata.

5. Selleks et ühtlustada taotluste hindamist, teevad sertifitseerimisasutused omavahel koostööd nii liikmesriikide kui ka liidu tasandil.

6. Amet korraldab ja hõlbustab sertifitseerimisasutuste koostööd.

7. Sertifitseerimisasutused esitavad iga kolme aasta järel ametile elektroonilisel kujul tegevusaruande. Aruanne, mille sisu määrab kindlaks amet (koostöös sertifitseerimisasutustega), tehakse kättesaadavaks 16. detsembril 2020 ning see on kooskõlas kõikide konkreetsete valdkondlike akrediteerimiskavadega, mis on sätestatud asjaomastes liidu õigusaktides. Amet avaldab kõnealused aruanded oma veebisaidil.

8. Riiklik ohutusasutus, riiklik ohutusjuurdlusasutus või amet võivad nõuda kõigilt sertifitseerimisasutustelt teavet konkreetse ECM-sertifikaadi olukorra kohta. Sertifitseerimisasutus vastab hiljemalt kahe nädala jooksul.

Artikkel 7

Hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimine

1. Hoolduse eest vastutav üksus esitab sertifitseerimisasutusele taotluse ECM-sertifikaadi saamiseks. Selleks kasutatakse III lisas esitatud asjakohast vormi, millele lisatakse kirjalikud tõendid II lisas loetletud nõuete ja menetluste kohta. Taotluses kirjeldatakse ka strateegiat, millega tagatakse, et II lisas esitatud nõuded, sealhulgas komisjoni määruses (EL) nr 1078/2012 ( 4 ) sätestatud nõuded oleksid pärast ECM-sertifikaadi väljaandmist jätkuvalt täidetud.

2. ECM-sertifikaadi taotlus võib hõlmata üksnes konkreetset veeremiüksuse kategooriat.

3. Sertifitseerimisasutuse nõudmise korral peab taotleja esitama lisateabe ja dokumendid. Lisateabe esitamise tähtaeg peab olema nõutava teabe hankimise keerukuse seisukohalt mõistlik ja proportsionaalne ning see tuleb taotleja asjakohase taotluse korral temaga kokku leppida.

4. Sertifitseerimisasutus peab kontrollima II lisas esitatud nõuete täitmist. Selleks võib ta korraldada hoolduse eest vastutava üksuse kohapealseid kontrolle.

5. Sertifitseerimisasutus teeb otsuse ECM-sertifikaadi väljaandmise või sellest keeldumise kohta hiljemalt nelja kuu jooksul pärast seda, kui kogu teave ja dokumendid on kätte saadud.

6. Sertifitseerimisasutus põhjendab oma otsuseid. Ta teatab oma otsusest hoolduse eest vastutavale üksusele, näidates ära apellatsioonimenetluse, kaebuse esitamise tähtaja ja kaebusi menetleva asutuse kontaktandmed.

7. ECM-sertifikaadi väljaandmise otsusest teatamiseks kasutatakse IV lisas esitatud asjakohast vormi.

8. ECM-sertifikaat kehtib kuni viis aastat. Hoolduse eest vastutav sertifitseeritud üksus teatab sertifitseerimisasutusele viivitamata igast muudatusest, mis võib mõjutada tema väljaantud sertifikaatide kehtivust.

Artikkel 8

Hoolduse eest vastutavate üksuste nõuetelevastavus

1. Sertifitseerimisasutus teostab hoolduse eest vastutava üksuse üle järelevalvet, et kontrollida tema jätkuvat vastavust II lisas esitatud nõuetele. Sertifitseerimisasutus korraldab vähemalt üks kord 12 kuu jooksul kohapealse kontrollkäigu. Järelevalvetegevuse laadi ja külastatavate tegevuskohtade valikul võetakse arvesse vajadust tagada nõuete üldine ning pidev järgmine, lähtudes geograafilisest ja funktsionaalsest tasakaalust. Sertifitseerimisasutus peab järelevalve teostamisel arvesse võtma ka asjaomase hoolduse eest vastutava üksusega seotud varasemat järelevalvetegevust.

2. Kui sertifitseerimisasutus leiab, et hoolduse eest vastutav üksus ei vasta enam nõuetele, mille alusel ta ECM-sertifikaadi väljastas, võib ta kohaldada üht järgmistest meetmetest:

— leppida asjaomase hoolduse eest vastutava üksusega kokku paranduskavas;

— võtta vastu otsuse, et hoolduse eest vastutava üksuse sertifikaadi kohaldamisala tuleb piirata;

— peatada või tühistada sertifikaadi sõltuvalt nõuetele mittevastavuse ulatusest .

3. Kui hoolduse eest vastutav üksus ei järgi paranduskava või jätkab II lisas sätestatud nõuete rikkumist, võtab sertifitseerimisasutus vastu otsuse ECM-sertifikaadi kohaldamisala piiramise või sertifikaadi tühistamise kohta, sõltuvalt nõuetele mittevastavuse ulatusest.

4. ECM-sertifikaadi tühistamise korral tagab riikliku või Euroopa raudteeveeremi registri eest vastutav üksus, et kehtetuks tunnistamisest mõjutatud veeremiüksuste registreerimine peatatakse seniks, kuni asjaomaste veeremiüksuste jaoks registreeritakse uus hoolduse eest vastutav üksus.

5. Hoolduse eest vastutav üksus esitab asjakohasele sertifitseerimisasutusele oma tegevuse aastaaruande ning teeb selle taotluse korral riiklikule ohutusasutusele ja ametile kättesaadavaks. Aruande suhtes kohaldatavad nõuded on esitatud V lisas.

Artikkel 9

Hooldusfunktsioonide allhange

1. Ühe või mitme direktiivi (EL) 2016/798 artikli 14 lõike 3 punktides b, c ja d osutatud funktsiooni või selle osa võib tellida allhanke korras, teavitades sellest sertifitseerimisasutust.

2. Hoolduse eest vastutav üksus tõendab sertifitseerimisasutusele, et ta vastab allhangitud funktsioonide osas kõikidele II lisas sätestatud nõuetele ja hindamiskriteeriumidele.

3. Hoolduse eest vastutav üksus vastutab allhangitud hooldustööde tulemuse eest ning kehtestab nende teostamise jälgimiseks järelevalvesüsteemi.

Artikkel 10

Allhangitud hooldusfunktsioonide sertifitseerimine

1. Sertifikaati võib taotleda iga üksus või organisatsioon, kes täidab üht või mitut artikli 14 lõike 3 punktides b, c ja d osutatud hooldusfunktsiooni. Sellise sertifitseerimisega kinnitatakse, et üht või mitut asjaomast funktsiooni täitva üksuse või organisatsiooni hooldustoimingud vastavad II lisas esitatud asjakohastele nõuetele.

2. Sertifitseerimisasutused kohaldavad artiklites 6, 7 ja 8 ning artikli 13 lõikes 2 sätestatud menetlusi, mida on kohandatud vastavalt taotlejaga seotud konkreetsetele asjaoludele.

Allhangitud hooldusfunktsioonide või nende osade sertifitseerimistaotluste hindamisel kohaldavad sertifitseerimisasutused järgmist:

a) II lisa I jaos esitatud nõuded ja hindamiskriteeriumid, mida on kohandatud vastavalt organisatsiooni tüübile ja teenuse ulatusele;

b) konkreetset hooldusfunktsiooni või konkreetseid hooldusfunktsioone kirjeldavad nõuded ja hindamiskriteeriumid.

Artikkel 11

Riiklike ohutusasutuste roll

Kui riiklik ohutusasutus saab teada, et hoolduse eest vastutav üksus ei vasta direktiivi (EL) 2016/798 III lisa nõuetele või käesolevas määruses sätestatud sertifitseerimisnõuetele, teavitab ta sellest vastavalt vajadusele akrediteerimise või tunnustamise eest vastutavaid riiklikke organisatsioone või ametiasutusi, ametit, asjaomast sertifitseerimisasutust ja teisi huvitatud isikuid.

Artikkel 12

Sertifitseerimisasutustega tehtav koostöö

Amet toetab ühtlustatud sertifitseerimissüsteemi,

a) abistades riiklikke akrediteerimisasutusi ja asjaomaseid riiklikke ametiasutusi sertifitseerimisasutuste tunnustamisel;

b) tehes koostööd asjakohaste akrediteerimis- ja sertifitseerimiskavadega seotud küsimustes. Kõnealustes kavades sätestatakse hindamiskriteeriumid ja -menetlused, et hinnata sertifitseerimisasutuste vastavust I lisas esitatud nõuetele (määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 14 kohaselt loodud Euroopa akrediteerimistaristu kaudu).

Artikkel 13

Teabe esitamine

1. Amet kogub, dokumenteerib ja avaldab põhiteavet sertifitseerimisasutuste ja hoolduse eest vastutavate sertifitseeritud üksuste kohta. Amet loob selle ülesande täitmiseks IT-rakenduse.

2. Sertifitseerimisasutused teavitavad ametit kõigist ECM-sertifikaatidest või direktiivi (EL) 2016/798 artikli 14 lõike 3 punktides b, c ja d osutatud funktsioonidega seotud sertifikaatidest, mis on välja antud, peatatud või tühistatud või mida on muudetud, ühe nädala jooksul pärast asjakohase otsuse vastuvõtmist, kasutades selleks IV lisas esitatud vorme.

Artikkel 14

Aruandlus

Amet esitab komisjonile esimese aruande käesoleva määruse rakendamise kohta viie aasta möödumisel selle jõustumisest. Amet esitab edasised aruanded käesoleva määruse rakendamise kohta iga kolme aasta järel pärast esimese aruande esitamist.

Artikkel 15

Üleminekusätted

1. Määruse (EL) nr 445/2011 kohaselt akrediteeritud või tunnustatud sertifitseerimisasutusi käsitatakse käesoleva määruse kohaselt akrediteeritud või tunnustatud sertifitseerimisasutustena samadel tingimustel, mille alusel kõnealused sertifitseerimisasutused on akrediteeritud või tunnustatud.

2. Muude veeremiüksuste kui kaubavagunite hoolduse eest vastutava üksuse sertifikaati, mille sertifitseerimisasutus on välja andnud käesoleva määrusega reguleeritavas valdkonnas kohaldatavate siseriiklike õigusaktide alusel enne 16. juunit 2020, loetakse samaväärseks ECM-sertifikaadiga selle esialgsel kehtivusaja jooksul või hiljemalt kuni 16. juunini 2023.

3. Määruse (EL) nr 445/2011 III lisas sätestatud põhimõtete ja kriteeriumide kohaseid vastavustunnistusi, mille muude veeremiüksuste kui kaubavagunite hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimisasutus on välja andnud hiljemalt 16. juunil 2019, loetakse samaväärseks käesoleva määruse kohaselt välja antud ECM-sertifikaatidega nende esialgsel kehtivusajal või hiljemalt kuni 16. juunini 2023.

4. Muude veeremiüksuste kui kaubavagunite allhangitud hooldusfunktsioonide kohta välja antud sertifikaati, mille sertifitseerimisasutus on välja andnud hiljemalt 16. juunil 2022 käesoleva määrusega reguleeritavas valdkonnas enne käesoleva määruse jõustumist kohaldatavate siseriiklike õigusaktide alusel, loetakse samaväärseks allhangitud hooldusfunktsioonide kohta käesoleva määruse alusel välja antud ECM-sertifikaatidega nende esialgsel kehtivusajal või hiljemalt kuni 16. juunini 2025.

▼M1

5. Kõik üksused, kes vastutavad muude kui kaubavagunite ja direktiivi (EL) 2016/798 artikli 15 lõikes 1 loetletud veeremiüksuste hoolduse eest ja kelle suhtes ei kohaldata lõikeid 2–4, peavad täitma käesoleva määruse nõuded hiljemalt 16. juuniks 2022.

▼M1

6. Ilma et see piiraks menetlust, mida sertifitseerimisasutus võib kasutada vastavalt määruse (EL) nr 445/2011 artikli 7 lõikele 7, pikendatakse kõnealuse määruse kohaselt välja antud hoolduse eest vastutava üksuse sertifikaatide ja allhangitud hooldusfunktsioonide sertifikaatide kehtivusaega, mis lõpeb ajavahemikul 1. märtsist 2020 kuni 31. augustini 2020, veel kuue kuu võrra.

▼B

Artikkel 16

Kehtetuks tunnistamine

Määrus (EL) nr 445/2011 tunnistatakse kehtetuks alates 16. juunist 2020.

Sertifitseerimisasutuse poolt määruse (EL) nr 445/2011 alusel välja antud sertifikaadid loetakse nende esialgse kehtivusaja jooksul samaväärseks käesoleva määruse kohaselt välja antud sertifikaatidega.

Artikkel 17

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

▼M1

Seda kohaldatakse alates 16. juunist 2020. Artiklit 4 kohaldatakse siiski alates 16. juunist 2021 ja artikli 15 lõiget 6 kohaldatakse alates 1. märtsist 2020.

▼B

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

ECM-sertifikaatide hindamise ja väljaandmisega tegelevate sertifitseerimisasutuste akrediteerimise ja tunnustamise tingimused

1. KORRALDUS

Sertifitseerimisasutus peab dokumenteerima oma organisatsiooni struktuuri, näidates juhtkonna ja muu sertifitseerimispersonali ning võimalike komiteede ülesanded, kohustused ja õigused. Kui sertifitseerimisasutus on juriidilise üksuse kindlaksmääratud osa, peab struktuur näitama juhtimisliini ja suhteid sama juriidilise isiku teiste osadega.

2. SÕLTUMATUS

Sertifitseerimisasutus peab oma otsuste tegemisel olema organisatsiooniliselt ja funktsionaalselt sõltumatu raudteeveo-ettevõtjatest, taristuettevõtjatest, valdajatest, tootjatest ja hoolduse eest vastutavatest üksustest ning ta ei tohi osutada sarnaseid teenuseid.

Sertifitseerimise kontrolli eest vastutavate töötajate sõltumatus peab olema tagatud. Ühtki ametnikku ei tohi tasustada tehtud kontrollide arvu ega kontrollitulemuste alusel.

3. PÄDEVUS

Sertifitseerimisasutusel ja selle töötajatel peab olema nõutav kutsealane pädevus eelkõige veeremiüksuste hoolduse ja asjaomase hooldussüsteemi korraldamise valdkonnas. Hindamise haldamise ja läbiviimisega ning sertifitseerimisega seotud töötajate suhtes kohaldatavaid erinõudeid peab kirjeldama akrediteerimiskavas.

4. ERAPOOLETUS

Sertifitseerimisasutuse otsused peavad põhinema sertifitseerimisasutuse saadud objektiivsetel tõenditel vastavuse või mittevastavuse kohta ning tema otsuseid ei tohi mõjutada muud huvid ega muud isikud.

5. VASTUTUS

Sertifitseerimisasutus ei vastuta jätkuva sertifitseerimisnõuetele vastavuse tagamise eest.

Sertifitseerimisasutus on kohustatud hindama piisavaid objektiivseid tõendeid, mille alusel ta teeb sertifitseerimisotsuse.

6. AVATUS

Sertifitseerimisasutus peab võimaldama avalikkusele juurdepääsu asjakohasele ja õigeaegsele teabele tema auditi- ja sertifitseerimisprotsessi kohta või avalikustama selle teabe. Sertifitseerimisasutus peab andma teavet ka organisatsioonide sertifitseerimisstaatuse (sh sertifikaadi väljaandmise, pikendamise, säilitamise, uuendamise, peatamise, tühistamise või ulatuse vähendamise) kohta, et tagada sertifitseerimise terviklikkus ja usaldusväärsus. Avatus on asjakohasele teabele juurdepääsu või selle teabe avalikustamise põhimõte.

7. KONFIDENTSIAALSUS

Selleks et saada eelisjuurdepääs teabele, mida on vaja sertifitseerimisnõuetele vastavuse piisavaks hindamiseks, peab sertifitseerimisasutus tagama kliendi äriteabe konfidentsiaalsuse.

8. KAEBUSTELE REAGEERIMINE

Sertifitseerimisasutus peab kehtestama menetluse, et käsitleda otsuste ja muude sertifitseerimisega seotud toimingute kohta esitatud kaebusi.

9. KOHUSTUSED JA RAHASTAMINE

Sertifitseerimisasutus peab suutma tõendada, et ta on hinnanud oma sertifitseerimistegevusest tulenevaid riske ja tal on piisavad vahendid (sh kindlustus või reservid), et täita igas oma tegevusvaldkonnas ja geograafilises piirkonnas tekkivad kohustused.









II LISA

Nõuded ja hindamiskriteeriumid, mida kohaldatakse organisatsioonide suhtes, kes taotlevad ECM-sertifikaati või sertifikaati hoolduse eest vastutava üksuse allhangitud hooldusfunktsioonide jaoks

I. Juhtimisfunktsiooni nõuded ja hindamiskriteeriumid

1. Juhtimine – pühendumine organisatsiooni hooldussüsteemi arendamisele ja rakendamisele ning selle tulemuslikkuse pidevale täiustamisele

Organisatsioonil peab olema menetlus, millega:

a) kehtestatakse hoolduspoliitika, mis sobib kokku organisatsiooni tüübi ja teenuse ulatusega ning mille on kinnitanud organisatsiooni tegevjuht või tema esindaja;

b) tagatakse ohutuseesmärkide seadmine kooskõlas õigusraamistikuga ning vastavalt organisatsiooni tüübile, ulatusele ja asjakohastele riskidele;

c) hinnatakse organisatsiooni üldiseid ohutustulemusi seoses organisatsiooni ohutuseesmärkidega;

d) töötatakse välja ohutuseesmärkide saavutamise kavad ja kord;

e) tagatakse selliste ressursside kättesaadavus, mis on vajalikud kõikide käesoleva lisa nõuete täitmiseks vajalike protsesside teostamiseks;

f) tehakse kindlaks muu juhtimistegevuse mõju hooldussüsteemile ja juhitakse seda mõju;

g) tagatakse, et tippjuhtkond on teadlik tulemuslikkuse seire ja auditite tulemustest ning et tal lasub üldine vastutus hooldussüsteemi muutuste rakendamise eest;

h) tagatakse, et töötajad ja nende esindajad on piisavalt esindatud ja nendega konsulteeritakse küsimustes, mis käsitlevad kõikide asjakohaste töötajaid hõlmata võivate protsesside ohutusaspektide kindlaksmääramist, arendamist, seiret ja läbivaatamist.

2. Riskijuhtimine – struktureeritud lähenemisviis veeremiüksuse hooldusega kaasnevate riskide hindamiseks, sh selliste riskide hindamiseks, mis tulenevad otseselt tööprotsessidest ning muude organisatsioonide või isikute tegevusest, ning asjakohaste riskikontrollimeetmete kindlaksmääramine.

2.1. Organisatsioonil peab olema menetlus ja kord selleks, et tunnistada vajadust ja kohustust teha koostööd valdajate, raudteeveo-ettevõtjate, taristuettevõtjate, veeremiüksuste ja komponentide projekteerijate ning tootjate või muude huvitatud isikutega.

2.2. Organisatsioonil peavad olema riskijuhtimismenetlused, et hallata hooldusraamatus tehtavaid muudatusi, sealhulgas hoolduskavad, seadmed, protseduurid, korraldus, personal või liidesed, ja kohaldada riskihindamismeetoditega seotud ühiseid ohutusmeetodeid, mis on vastu võetud kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punktiga a.

2.3. Riski hindamiseks peab organisatsioonile olema menetlus, millega võetakse arvesse vajadust määrata kindlaks, tagada ja säilitada asjakohane töökeskkond, mis vastab ELi ja riigi õigusaktidele, eriti nõukogu direktiivile 89/391/EMÜ ( 5 ).

3. Seire – struktureeritud lähenemisviis, mille abil tagatakse, et riskikontrollimeetmed on kehtestatud, toimivad ja sobivad organisatsiooni eesmärkide saavutamiseks.

3.1. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega korrapäraselt kogutakse, seiratakse ja analüüsitakse asjakohaseid ohutusandmeid, sealhulgas: a) asjaomaste protsesside toimimist; b) protsesside (sh kõigi allhangitud teenuste ja toodete) tulemusi; c) riskikontrollimeetmete tulemuslikkust; d) kogemusi, talitlushäireid, defekte ja remonti hõlmavad andmed, mis on saadud igapäevase töö ja hoolduse käigus.

3.2. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega tagatakse õnnetus- ja vahejuhtumitest, ohuolukordadest ning muudest ohtlikest juhtumitest teatamine ning nende registreerimine, uurimine ja analüüsimine.

3.3. Kõikide protsesside perioodiliseks läbivaatamiseks peab organisatsioonil olema siseauditi süsteem, mis on sõltumatu, erapooletu ja toimib läbipaistvalt. Kõnealune süsteem peab hõlmama menetlust, millega: a) koostatakse siseauditi kava, mida saab läbi vaadata olenevalt varasemate auditite ja tulemuslikkuse seire tulemustest; b) analüüsitakse ja hinnatakse auditite tulemusi; c) tehakse ettepanekud konkreetsete parandusmeetmete kohta ja rakendatakse need meetmed; d) kontrollitakse varasemate meetmete tulemuslikkust.

3.4. Käesoleva jao punktides 3.1, 3.2 ja 3.3 nimetatud menetlused peavad olema kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskihindamismeetoditega seotud selliste ühiste ohutusmeetoditega ning ohutustaseme ja raudtee-ettevõtja ohutustaseme hindamise meetoditega siseriiklikul ja liidu tasandil, mis on vastu võetud kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punktiga d.

4. Pidev täiustamine – struktureeritud lähenemisviis, mille abil analüüsitakse korrapärase seire ja auditeerimise käigus või muudest asjakohastest allikatest kogutud teavet ning kasutatakse analüüsitulemusi õppimiseks ja ennetus- või parandusmeetmete võtmiseks eesmärgiga ohutustaset säilitada või seda parandada.

Organisatsioonil peavad olema menetlused, millega tagatakse järgmine:

a) avastatud puuduste kõrvaldamine;

b) ohutuse uute arengusuundade rakendamine;

c) siseauditi tulemuste kasutamine süsteemi täiustamiseks;

d) vajaduse korral ennetus- või parandusmeetmete rakendamine, et tagada raudteesüsteemi vastavus standarditele ja muudele nõuetele seadmete kogu kasutusea ja käitustsükli jooksul;

e) õnnetus- ja vahejuhtumite, ohuolukordade ja muude ohtlike juhtumitega seotud asjakohase teabe kasutamine õppimiseks ning vajaduse korral meetmete võtmine ohutustaseme tõstmiseks;

f) riikliku ohutusasutuse, riikliku uurimisasutuse ja tööstusharu või sisemiste uurimiste tulemusena tehtud soovituste hindamine ja vajaduse korral rakendamine;

g) raudteeveo-ettevõtjate/taristuettevõtjate ja valdajate ning muude asjakohaste allikate aruannete või teabe kaalumine ja arvessevõtmine.

5. Struktuur ja vastutus – struktureeritud lähenemisviis, mille abil määratakse kindlaks üksikisikute ja rühmade vastutus organisatsiooni ohutuseesmärkide saavutamise eest

5.1. Organisatsioonil peab olema menetlus vastutuse jaotamiseks kõikide asjaomaste protsesside eest kogu organisatsioonis.

5.2. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega määratakse selgelt kindlaks ohutusega seotud vastutusalad ning vastutuse jagunemine seoses konkreetsete funktsioonide ja nende liidestega. Need hõlmavad eespool punktis 2.1 osutatud menetlusi organisatsiooni ja valdajate ning asjakohasel juhul raudteeveo-ettevõtjate ja taristuettevõtjate vahel.

5.3. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega tagatakse, et töötajatel, kellele on organisatsioonis delegeeritud vastutus, on oma töö tegemiseks vajalikud õigused, pädevus ja ressursid. Vastutus ja pädevus peaksid olema kooskõlas ja vastavuses konkreetse rolliga ning delegeerimine peab olema kirjalik.

5.4. Organisatsioonil peab olema menetlus asjaomaste protsessidega seotud tegevuse koordineerimiseks kogu organisatsioonis.

5.5. Organisatsioonil peab olema menetlus, mille kohaselt ohutuse juhtimisega tegelevatel töötajatel on oma töötulemustega seoses aruandekohustus.

6. Pädevuse juhtimine – struktureeritud lähenemisviis, mille abil tagatakse, et töötajatel on vajalik pädevus organisatsiooni eesmärkide kindlaks, tulemuslikuks ja tõhusaks saavutamiseks igas olukorras

6.1. Organisatsioon peab looma pädevuse juhtimise süsteemi, mis hõlmab järgmist: a) selliste ametikohtade kindlakstegemine, mille täitjad vastutavad süsteemis kõigi käesoleva lisa nõuete täitmiseks vajalike protsesside teostamise eest; b) ohutusülesannete täitmist hõlmavate ametikohtade kindlakstegemine; c) töötajate määramine täitma neid ülesandeid, milleks nad on pädevad.

6.2. Organisatsiooni pädevuse juhtimise süsteem peab sisaldama töötajate pädevuse juhtimise menetlust, mis hõlmab vähemalt järgmist: a) töötajate ohutusalaste ülesannete täitmiseks vajalike teadmiste, oskuste ja kogemuste kindlaksmääramine; b) valikupõhimõtted, sh nõutav minimaalne haridustase, vaimsed võimed ja füüsiline vorm; c) esialgne väljaõpe ja kvalifikatsioon või omandatud pädevuste ja oskuste sertifitseerimine; d) tagatis, et kõik töötajad on teadlikud oma tegevuse asjakohasusest ja tähtsusest ning sellest, kuidas nad aitavad kaasa ohutuseesmärkide saavutamisele; e) pidev koolitus ning olemasolevate teadmiste ja oskuste korrapärane värskendamine; f) vajaduse korral pädevuse, vaimsete võimete ja füüsilise vormi korrapärane kontrollimine; g) vastavalt vajadusele erimeetmed õnnetus-/vahejuhtumite või pikaajalise töölt puudumise korral.

7. Teavitamine – struktureeritud lähenemisviis, mille abil tagatakse tähtsa teabe kättesaadavus hinnangute andjatele ja otsuste tegijatele organisatsiooni kõigil tasanditel

7.1. Organisatsioonil peab olema menetlus, et määrata kindlaks aruandlusvahendid, mille abil tagatakse, et üksusesiseselt ja suhetes teiste osalistega, sh taristuettevõtjate, raudteeveo-ettevõtjate ning veeremiüksuste või komponentide valdajate või projekteerijatega (või vajaduse korral mõlemaga) vahetatakse nõuetekohaselt teavet kõigi asjakohaste protsesside kohta ning see esitatakse kohe ja arusaadavalt õigele isikule oma organisatsioonis ja teistes organisatsioonides.

7.2. Piisava teabevahetuse tagamiseks peab organisatsioonil olema menetlus: a) konkreetse teabe vastuvõtmiseks ja töötlemiseks; b) konkreetse teabe leidmiseks, loomiseks ja levitamiseks; c) usaldusväärse ja ajakohase teabe kättesaadavaks tegemiseks.

7.3. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega tagatakse, et peamine operatiivteave on: a) asjakohane ja kehtiv; b) täpne; c) täielik; d) vastavalt vajadusele ajakohastatud; e) tõendatud; f) järjekindel ja lihtsasti mõistetav (sh kasutatava keele poolest); g) enne kasutamist töötajatele nende ülesandeid silmas pidades teatavaks tehtud; h) töötajatele kättesaadav ning vajaduse korral antakse neile koopiad.

7.4. Punktides 7.1, 7.2 ja 7.3 sätestatud nõudeid kohaldatakse eelkõige järgmise operatiivteabe suhtes: a) riiklike raudteeveeremi registrite õigsuse ja täielikkuse kontroll seoses organisatsiooni hooldatavate veeremiüksuste identifitseerimise (sh identifitseerimisvahendite) ja registreerimisega; b) hooldusdokumendid; c) teave valdajatele ja asjakohasel juhul muudele isikutele, sh raudteeveo-ettevõtjatele/taristuettevõtjatele osutatud abi kohta; d) teave töötajate kvalifikatsiooni kohta ja edasine järelevalve hoolduse arendamisel; e) teave käitamise (sh läbisõidu, tegevuse liigi ja ulatuse, vahe- või õnnetusjuhtumite) ning raudteeveo-ettevõtjate, valdajate ja taristuettevõtjate taotluste kohta; f) andmed tehtud hoolduse kohta, sh kontrolli käigus avastatud puuduste ja raudteeveo-ettevõtjate või taristuettevõtjate võetud parandusmeetmete, nt enne rongi väljumist ja teekonnal tehtava kontrolli ning seire kohta; g) hooldustõend ja uuesti käikuandmise teade; h) hooldustellimused; i) raudteeveo-ettevõtjatele/taristuettevõtjatele ja valdajatele hooldusjuhisteks antav tehniline teave; j) selliste olukordadega seotud hädaolukorrateave, kus ohutu töökord on häiritud, mis võib koosneda järgmisest: i) kasutuspiirangute või käitamise eritingimuste kehtestamine organisatsiooni hooldatavate veeremiüksuste või muu sama seeria veeremi suhtes, isegi kui neid hooldavad teised hoolduse eest vastutavad üksused; kõnealust teavet tuleks jagada ka kõikide osalistega; ii) kiireloomuline teave hoolduse käigus avastatud ohutusega seotud küsimuste kohta, nt mitme kategooria või mitme seeria veeremite ühises komponendis avastatud puudused; k) kogu asjakohane teave või kõik asjakohased andmed, mis on vajalikud iga-aastase hooldusaruande esitamiseks sertifitseerimisasutusele ja asjaomastele klientidele (sh valdajatele); aruanne tuleb nõudmise korral teha kättesaadavaks ka riiklikele ohutusasutustele.

8. Dokumenteerimine – struktureeritud lähenemisviis, mille abil tagatakse kogu asjakohase teabe jälgitavus

8.1. Organisatsioonil peab olema nõuetekohane menetlus, et tagada kõikide asjaomaste protsesside nõuetekohane dokumenteerimine.

8.2. Organisatsioonil peab olema nõuetekohane menetlus: a) kõikide asjakohaste dokumentide korrapäraseks seireks ja ajakohastamiseks; b) kõikide asjakohaste dokumentide vormindamiseks, koostamiseks, levitamiseks ja neisse tehtavate muudatuste kontrollimiseks; c) kõikide asjakohaste dokumentide vastuvõtmiseks, kogumiseks ja arhiveerimiseks.

9. Allhanketegevus – struktureeritud lähenemisviis, mille abil tagatakse kogu allhanketegevuse asjakohane korraldamine organisatsiooni eesmärkide saavutamiseks

9.1. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega tagatakse ohutusega seotud toodete ja teenuste kindlakstegemine.

9.2. Kui töövõtjaid või tarnijaid (või mõlemaid) kasutatakse seoses ohutusega seotud toodete ja teenustega, peab organisatsioon kehtestama menetluse, millega valiku tegemise ajal kontrollitakse, kas: a) töövõtjad, alltöövõtjad ja tarnijad on pädevad; b) töövõtjatel, alltöövõtjatel ja tarnijatel on nõuetekohane ning dokumenteeritud hooldus- ja juhtimissüsteem.

9.3. Organisatsioonil peab olema menetlus, et määrata kindlaks nõuded, millele töövõtjad ja tarnijad peavad vastama.

9.4. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega jälgitakse tarnijate ja/või töövõtjate teadlikkust riskidest, mida nad organisatsiooni tegevusele põhjustavad.

9.5. Kui töövõtja või tarnija hooldus-/juhtimissüsteem on sertifitseeritud, võib punktis 3 kirjeldatud seireprotsess piirduda punkti 3.1 alapunktis b osutatud allhangitavate tegevusprotsesside tulemustega.

9.6. Järgmiste protsesside puhul peavad vähemalt aluspõhimõtted olema selgelt kindlaks määratud, teada ja lepinguosaliste vahelise lepinguga jagatud: a) raudteeohutuse küsimustega seotud kohustused ja ülesanded; b) kohustused, mis on seotud asjakohase teabe edastamisega lepinguosaliste vahel; c) ohutusega seotud dokumentide jälgitavus.

II. Hoolduse arendamise funktsiooni nõuded ja hindamiskriteeriumid

1. Organisatsioonil peab olema menetlus, mille eesmärk on teha kindlaks ja hallata: a) kõiki ohutust mõjutavad hooldustoimingud; b) kõiki ohutuse seisukohast olulisi komponente.

2. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega tagatakse koostalitluse põhinõuete järgimine (sealhulgas ajakohastamised kasutusea jooksul) järgmisel viisil: a) tagades vastavuse asjakohastes koostalitluse tehnilistes kirjeldustes sätestatud koostalitluse põhiparameetritega seotud spetsifikatsioonidele; b) kontrollides kõigis olukordades hooldusraamatu vastavust veeremiüksusega seotud loale (sealhulgas riikliku ohutusasutuse nõuetele) ning vastavust tehnilisele toimikule ja lubatud sõidukitüüpide Euroopa registris (European Register of Authorised Types of Vehicles, ERATV) ette nähtud andmetetüübile; c) hallates kõiki hoolduse käigus tehtud asendamisi; d) tehes kindlaks, kas asjaomase muudatuse võimaliku mõju kohta raudteesüsteemi ohutusele on vaja teha riskihindamine, kohaldades ühiseid ohutusmeetodeid, mis on seotud direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskihindamise meetoditega; e) hallates kõikide veeremi süsteemset terviklikkust mõjutavate tehniliste muutuste konfiguratsiooni.

3. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega kavandatakse ja toetatakse konkreetselt hoolduse teostamiseks vajalike rajatiste, seadmete ja töövahendite kasutamist. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega kontrollitakse, et kõnealuseid rajatisi, seadmeid ja töövahendeid kasutatakse, hoitakse ja hooldatakse vastavalt nende hooldusgraafikule ja kooskõlas nende hooldusnõuetega.

4. Kui algab veeremiüksuste käitamine, peab organisatsioonil olema menetlus seoses järgmisega: a) algdokumentatsioonis sisalduvatele hooldusalastele soovitustele juurdepääsu tagamine ja kavandatud käitamise kohta piisava teabe kogumine; b) algdokumentatsioonis sisalduvate hooldusalaste soovituste analüüsimine ja esimese hooldusraamatu esitamine, kohaldades direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskihindamismeetoditega seotud ühiseid ohutusmeetodeid, võttes muu hulgas arvesse ka võimalikes garantiides sisalduvat teavet; c) esimese hooldusraamatu nõuetekohase rakendamise tagamine.

5. Hooldusraamatu ajakohastamiseks veeremiüksuse kogu kasutusea jooksul peab organisatsioonil olema menetlus: a) asjakohaste andmete kogumiseks vähemalt seoses järgmisega: i) tegelikult teostatud toimingute liigid ja ulatus, sealhulgas, kuid mitte ainult, õnnetusjuhtumid, rasked õnnetusjuhtumid ja intsidendid, nagu on määratletud direktiivis (EL) 2016/798; ii) komponentide puhul kindlaks tehtud rikked; iii) kavandatud käitamise liigid ja ulatus; iv) tegelikult teostatud hooldus; b) ajakohastamise vajaduse kindlakstegemiseks, võttes arvesse koostalitluse piirväärtusi; c) muudatusettepanekute tegemiseks, muudatuste heakskiitmiseks ja rakendamiseks, et teha selgetel kriteeriumidel põhinev otsus, võttes arvesse sellise riskihindamise tulemusi, mille tegemisel on kohaldatud direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskihindamismeetoditega seotud ühiseid ohutusmeetodeid; d) muudatuste asjakohase rakendamise tagamiseks; e) muudatuse tõhususe jälgimiseks protsessi kaudu, mis on kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti d kohaselt vastu võetud meetoditega ohutustaseme ja raudteeveo-ettevõtja ohutustaseme hindamiseks siseriiklikul ja liidu tasandil.

6. Kui pädevuse juhtimise protsessi kohaldatakse hoolduse arendamise funktsiooni suhtes, tuleb arvesse võtta vähemalt järgmisi ohutust mõjutavaid aspekte: a) direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskihindamismeetoditega seotud ühiste ohutusmeetodite kohaldamine hooldusraamatus tehtavate muudatuste hindamise suhtes; b) tehniline pädevus, mis on vajalik selleks, et hallata hooldusraamatu avamise ja muutmise ning hoolduse käigus tehtud asendamiste arendamist, hindamist, valideerimist ja heakskiitmist; c) ohutuse seisukohast oluliste komponentide hooldustööd; d) ühendamistehnoloogiad (sh keevitamine ja kokkuliitmine); e) mittepurustav katsetamine.

7. Kui dokumenteerimisprotsessi kohaldatakse hoolduse arendamise funktsiooni suhtes, tuleb tagada vähemalt järgmiste elementide jälgitavus: a) dokumendid, mis on seotud hoolduse käigus tehtud asendamise arenduse, hindamise, valideerimise ja heakskiitmisega; b) veeremiüksuste konfiguratsioon, sealhulgas, kuid mitte ainult ohutuse seisukohast olulised komponendid ja pardatarkvara muudatused; c) teostatud hoolduse dokumendid; d) kogemusi käsitlevate uuringute tulemused; e) kõik hooldusraamatu järjestikused versioonid koos riskihindamisega; f) hoolduse teostamist ning vagunipargi hoolduse juhtimise pädevust ja järelevalvet käsitlevad aruanded; g) tehniline tugiteave, mida antakse valdajatele, raudteeveo-ettevõtjatele ja taristuettevõtjatele.

III. Vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni nõuded ja hindamiskriteeriumid

1. Organisatsioonil peab olema menetlus hoolduse teostamise eest vastutava üksuse pädevuse, kättesaadavuse ja suutlikkuse kontrollimiseks enne hooldustellimuste esitamist. See eeldab, et hooldustöökojad on nõuetekohaselt kvalifitseeritud, et otsustada hoolduse teostamise funktsiooni tehnilise pädevuse nõuete üle.

2. Organisatsioonil peab olema menetlus tööde nimekirja koostamiseks ning hooldustellimuse koostamiseks ja väljastamiseks.

3. Organisatsioonil peab olema menetlus veeremiüksuste õigeaegselt hooldusse saatmiseks.

4. Organisatsioonil peab olema menetlus veeremiüksuste käigust mahavõtmiseks hoolduse eesmärgil või juhul, kui ohutu käitamine on häiritud, või juhul, kui hooldustööde vajadus mõjutab tavapärast käitamist.

5. Organisatsioonil peab olema menetlus teostatud hoolduse ja veeremiüksuste hooldustõendi suhtes kohaldatud vajalike kontrollimeetmete kindlaksmääramiseks.

6. Organisatsioonil peab olema menetlus uuesti käikuandmise teate väljastamiseks, mis muu hulgas hõlmab kasutuspiirangute kindlaksmääramist, et tagada ohutu töökord, võttes arvesse hooldusdokumente.

7. Kui pädevuse juhtimise protsessi kohaldatakse vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni suhtes, tuleb arvesse võtta vähemalt uuesti käikuandmise teadet, mis muu hulgas hõlmab kasutuspiirangute kindlaksmääramist.

8. Kui teavitamisprotsessi kohaldatakse vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni suhtes, tuleb hoolduse teostamise funktsiooni puhul tagada vähemalt järgmine: a) kehtivad eeskirjad ja tehnilised kirjeldused; b) iga veeremiüksuse hoolduskava; c) varuosade loetelu, sh iga osa piisavalt üksikasjalik tehniline kirjeldus, mis võimaldab varuosa asendamist identse osaga, millel on sama garantii; d) materjalide loetelu, sh nende piisavalt üksikasjalik kasutuskirjeldus ning vajalik tervise- ja ohutusteave; e) ohutust mõjutava tegevuse spetsifikatsioonide kaust, mis sisaldab komponentide sekkumis- ja kasutuspiiranguid; f) selliste komponentide või süsteemide loetelu, mille suhtes kohaldatakse õiguslikke nõudeid, ja kõnealuste nõuete loetelu (sh õhupaagid ja ohtlike kaupade veoks ettenähtud tsisternid); g) direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskihindamismeetoditega seotud ühiste ohutusmeetodite kohaldamine selliste muudatuste hindamiseks, mis mõjutavad vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni.

9. Kui teavitamisprotsessi kohaldatakse vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni suhtes, tuleb huvitatud isikutele edastada vähemalt uuesti käikuandmise teade, millele on lisatud märge kasutajate (raudteeveo-ettevõtjad ja taristuettevõtjad) suhtes kohaldatavate asjakohaste kasutuspiirangute kohta.

10. Kui dokumenteerimisprotsessi kohaldatakse vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni suhtes, tuleb registreerida vähemalt: a) hooldustellimused; b) uuesti käikuandmise teade koos raudteeveo-ettevõtjate ja taristuettevõtjate suhtes asjakohaste kasutuspiirangutega.

IV. Hoolduse teostamise funktsiooni nõuded ja hindamiskriteeriumid

1. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega: a) kontrollitakse vagunipargi hoolduse juhtimise funktsiooni poolt seoses tellitud toimingutega edastatud teabe täielikkust ja asjakohasust; b) kontrollitakse nõutavate asjakohaste hooldusdokumentide ja hooldusteenuste osutamise suhtes kehtivate muude standardite kasutamist vastavalt hooldustellimustele; c) tagatakse, et kõigile asjaomastele töötajatele on kättesaadavad kõik hooldustellimustes sisalduvates kohaldatavates eeskirjades ja osutatud standardites määratletud asjakohased hooldusspetsifikatsioonid (st need sisalduvad sisetöökorraldustes).

2. Organisatsioon peab kehtestama menetlused, millega tagatakse, et a) komponente (sh varuosasid) ja materjale kasutatakse vastavalt hooldustellimustele ja tarnija dokumentatsioonile; b) komponente ja materjale hoitakse, käideldakse ja transporditakse viisil, mis hoiab ära nende kulumise ja kahjustumise ning vastab hooldustellimustes ja tarnija dokumentatsioonis ettenähtule; c) kõik komponendid ja materjalid, sh need, mis on kliendi tarnitud, vastavad asjakohastele riiklikele ja rahvusvahelistele eeskirjadele ning asjaomaste hooldustellimuste nõuetele.

3. Organisatsioonil peab olema menetlus sobivate ja piisavate rajatiste, seadmete ja töövahendite kindlaksmääramiseks, leidmiseks, tagamiseks, registreerimiseks ja kättesaadavaks tegemiseks, et organisatsioon saaks osutada hooldusteenuseid vastavalt hooldustellimustele ja muudele kehtivatele spetsifikatsioonidele, ning millega tagatakse: a) hoolduse ohutu teostamine, sh hooldustöötajate tervis ja ohutus; b) ergonoomika ja tervisekaitse, sh ka kasutajate ja IT-süsteemide või diagnostikaseadmete vahelised liidesed.

4. Kui see on kehtivate tulemuste tagamiseks vajalik, peab organisatsioonil olema menetlus, millega tagatakse mõõtmisseadmete: a) kalibreerimine või kontroll ettenähtud sagedusega või enne kasutamist vastavalt rahvusvahelistele, riiklikele või tööstusharu mõõtmisstandarditele; kui selliseid standardeid ei ole, tuleb kalibreerimise või kontrolli alus registreerida; b) reguleerimine või ümberreguleerimine vastavalt vajadusele; c) identifitseerimine nende kalibreerimisstaatuse kindlakstegemiseks; d) kaitsmine kohanduste eest, mis muudaksid mõõtmistulemuse kehtetuks; e) kaitsmine kahjustumise ja rikkumise eest käsitsemise, hoolduse ja hoiu ajal.

5. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega tagatakse kõigi rajatiste, seadmete ja töövahendite nõuetekohane kasutamine, kalibreerimine, säilitamine ja hooldus vastavalt dokumenteeritud korrale.

6. Organisatsioonil peab olema menetlus, millega kontrollitakse tehtud tööde vastavust hooldustellimustele ja väljastatakse hooldustõend. Hooldustõend peab sisaldama kogu teavet, millest on abi kasutuspiirangute kindlaksmääramisel.

7. Kui riskihindamisprotsessi (eelkõige I jao punktid 2.2 ja 2.3) kohaldatakse hoolduse teostamise funktsiooni suhtes, peab töökeskkond hõlmama lisaks töökodadele, kus hooldus toimub, ka töökohahoonetest väljaspool paiknevaid rööbasteid ja kõiki kohti, kus hooldust tehakse.

8. Kui pädevuse juhtimise protsessi kohaldatakse hoolduse teostamise funktsiooni suhtes, tuleb vajaduse korral arvesse võtta vähemalt järgmisi ohutust mõjutavaid toiminguid: a) ühendamistehnoloogiad (sh keevitamine ja kokkuliitmine); b) mittepurustav katsetamine; c) veeremi lõplik katsetamine ja hooldustõend; d) pidurisüsteemide, rattapaaride ja veoseadmete hooldustoimingud ning ohtlike kaupade veoks ettenähtud kaubavaguni komponentide, nt tsisternide, klappide jm hooldustoimingud; e) ohutuse seisukohast oluliste komponentide hooldustööd; f) kontrollisüsteemi ja signaalimissüsteemi hooldustööd; g) uste juhtimissüsteemi hooldustööd; h) muud ohutust mõjutavad kindlaksmääratud erivaldkonnad.

9. Kui teavitamisprotsessi kohaldatakse hoolduse teostamise funktsiooni suhtes, tuleb vagunipargi hoolduse juhtimise ja hoolduse arendamise funktsioonile anda vähemalt järgmine teave: a) hooldustellimuste kohaselt tehtud tööd; b) kõik organisatsiooni poolt kindlakstehtud võimalikud vead või defektid seoses ohutusega; c) hooldustõend.

10. Kui dokumenteerimisprotsessi kohaldatakse hoolduse teostamise funktsiooni suhtes, tuleb kõikide ohutust mõjutavate hooldustoimingute puhul, millele on osutatud II jaotise punkti 1 alapunktis a, registreerida vähemalt järgmine: a) kõikide asjaomaste rajatiste, seadmete ja töövahendite ühesed identifitseerimisandmed; b) kõik tehtud hooldustööd, sealhulgas nende tegemiseks kasutatud töötajad, töövahendid, seadmed, varuosad ja materjalid ning arvestades järgmist: i) organisatsiooni asutamiskohas kehtivad asjaomased riiklikud eeskirjad; ii) hooldustellimustes esitatud nõuded, sh dokumenteerimisnõuded; iii) lõplik katsetamine ja otsus hooldustõendi kohta; c) hooldustellimustega ja hooldustõenditega nõutavad kontrollimeetmed; d) kalibreerimise ja kontrolli tulemused, kusjuures ettenähtud nõuete seireks ja mõõtmiseks kasutatava arvutitarkvara puhul tuleb enne esmast kasutamist kontrollida ja vajaduse korral uuesti kontrollida tarkvara sobivust asjaomase ülesande täitmiseks; e) varasemate mõõtmistulemuste kehtivus, kui leitakse, et mõõteriist ei vasta nõuetele.









III LISA

Taotlusvormid









IV LISA

Taotluse vormid









V LISA

Hoolduse eest vastutava üksuse aruanne

1. Hoolduse eest vastutav üksus peab esitama aruande ajavahemiku kohta, mis algab kaks kuud enne viimast kontrolli ja lõpeb kaks kuud enne järgmist kavandatavat kontrolli.

2. Aruanne peab sisaldama vähemalt järgmist: — selgitused ja põhjendused selle kohta, kuidas mittevastavused on kõrvaldatud või lahendatud, või mõlemat; — teave asjaomasel ajavahemikul tehtud hoolduse mahu kohta; — tagasiside direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt vastu võetud riskianalüüsi ja hindamisega seotud ühiste ohutusmeetodite kohaldamisel ning raudteeveo-ettevõtjate, taristuettevõtjate ja hoolduse eest vastutavate üksuste poolt kõnealuse direktiivi artikli 6 lõike 1 punkti c kohaselt vastu võetud seiremeetodite kohaldamisel saadud kogemuste kohta; — muudatused, mis on seotud järgmisega: — ettevõtja juriidiline omandiõigus; — korraldus (olemasolevad menetlused); — hoolduse eest vastutava üksuse vastutusalasse kuuluvad veeremiüksused; — tegevuskohad ja töövõtjad, sh protsessid ja seadmed; — tasakaal kolme hooldusfunktsiooniga (hoolduse arendamine, vagunipargi hooldus ja hoolduse teostamine) seotud sise- ja välistegevuse vahel; — lepingupõhised kokkulepped kasutajatega (kaasa arvatud valdajad ja andmevahetus); — hooldussüsteem; — ohutusega seotud komponentide defektid ja rikked, millele on osutatud II lisa II jaos, ning hooldusega seotud asjakohase teabe vahetamine vastavalt artikli 5 lõikele 3; — siseauditi aruanded; — ameti, riiklike ohutusasutuste ja muude ametiasutuste täitemeetmed või uurimised, sealhulgas käesoleva õigusakti artiklite 8 ja 12 kohased nõuded; — pädevuse juhtimine.

3. Hoolduse eest vastutav üksus lisab aruandele kogu teabe, mida ta peab sertifitseerimisasutuse jaoks oluliseks.

4. Hoolduse eest vastutav üksus esitab aruande sertifitseerimisasutusele üks kuu enne järgmist kavandatud auditikontrolli.