1.1.

Lammaste katarraalse palaviku järelevalve programmid sisaldavad vähemalt passiivset kliinilist seiret ja aktiivset laboriseiret kooskõlas punktidega 1.1.1 ja 1.1.2. 1.1.1. Passiivne kliiniline seire: — koosneb ametlikust ja nõuetekohaselt dokumenteeritud pidevast süsteemist lammaste katarraalse palaviku esinemiskahtluse tuvastamiseks ja uurimiseks, sealhulgas varajase hoiatamise süsteem kahtlastest juhtumitest teatamiseks. Omanikud või pidajad ning veterinaararstid peavad kahtlusest viivitamata pädevale asutusele teatama. Lammaste katarraalse palaviku esinemise tuvastamiseks peab pädev asutus viivitamatult uurima igasuguseid kahtluseid seoses lammaste katarraalse palaviku serotüüpide ilmnemisega epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas, kus nende serotüüpide esinemist ei osatud oletada; — peab olema vektori aktiivsusperioodi vältel eriti tugevdatud; — peab tagama, et korraldatakse teadlikkust suurendavaid kampaaniaid, mille eesmärk on saavutada eelkõige olukord, kus omanikud või pidajad ja veterinaararstid suudavad lammaste katarraalse palaviku kliinilisi tunnuseid tuvastada. 1.1.2. Aktiivne laboriseire koosneb vähemalt seroloogilisest järelevalvest kontroll-loomadega, seroloogilisest/viroloogilisest uuringust või plaanilisest riskipõhisest järelevalvest või nende kombinatsioonist kooskõlas punktidega 1.1.2.1, 1.1.2.2 ja 1.1.2.3. ▼M7 1.1.2.1. Järelevalve kontroll-loomadega: — järelevalve kontroll-loomadega seisneb aktiivses kontroll-loomade kontrollimise aastaprogrammis eesmärgiga hinnata lammaste katarraalse palaviku viiruse leviku esinemist kitsendustega piirkonnas. Võimaluse korral peavad kontroll-loomad olema veised. Nad peavad asuma kitsendustega tsooni piirkondades, kus entomoloogilisi ja ökoloogilisi hinnanguid arvestav riskianalüüs on kinnitanud vektori olemasolu või on olemas vektori arenguks sobiv kasvupaik; — kontroll-loomi testitakse vähemalt üks kord kuus asjaomase vektori aktiivsusperioodi vältel, kui see periood on teada. Sellise teabe puudumisel kontrollitakse kontroll-loomi vähemalt üks kord kuus terve aasta jooksul; — kontroll-loomade minimaalne arv ühe lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire teostamisel viidatava geograafilise üksuse kohta peab olema representatiivne ja piisav, ( 15 ) et tuvastada igas geograafilises üksuses 95 % kindlusega esinemissagedus 2 % kuus; — laboratoorsed analüüsid teostatakse nii, et pärast positiivse tulemuse andnud teste tehakse eriomase serotüübi seroloogilised/viroloogilised testid, millega uuritakse epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas esinevat asjakohast lammaste katarraalse palaviku serotüüpi või serotüüpe ning mis on vajalikud piirkonnas leviva eriomase serotüübi tuvastamiseks. ▼M8 1.1.2.2. Seroloogiline/viroloogiline uuring — koosneb vähemalt aktiivsest vastuvõtlike liikide populatsiooni seroloogilise/viroloogilise analüüsi aastaprogrammist, mille eesmärk on leida tõendeid lammaste katarraalse palaviku viiruse ülekandumisest pisteliste seroloogiliste ja/või viroloogiliste testide kaudu, mis tehakse kõikides epidemioloogiliselt asjakohastes geograafilistes piirkondades sel perioodil aastas, kui nakkuse või serokonversiooni tuvastamine on tõenäolisem; — peab olema välja töötatud nii, et valimid esindavad epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas uuritavate vastuvõtlike liikide populatsiooni ja on selle populatsiooni struktuurile kohandatud ning valimi suurus on arvutatud viisil, mis võimaldab 95 % kindlusega määrata epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna vastuvõtlike liikide populatsioonis 20 % esinemissagedust. Et piiritleda ohustatud tsooni osa „väiksema ohuga piirkonnana” kooskõlas artikli 7 lõikega 2a, peab uuringu valimi suurus olema arvutatud viisil, mis võimaldab 95 % kindlusega määrata epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna vastuvõtlike liikide populatsioonis ühe kuu jooksul 2 % esinemissagedust; — peab tagama, et vaktsineeritud või immuniseeritud populatsiooni seropositiivsed loomad ei sega seroloogilisi uuringuid; — peab tagama, et laboratoorsed analüüsid tehakse nii, et pärast positiivse tulemuse andnud analüüse tehakse konkreetse serotüübi seroloogilised/viroloogilised testid, millega uuritakse epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas oletatavalt esinevat lammaste katarraalse palaviku serotüüpi või serotüüpe ning mis on vajalikud piirkonnas leviva konkreetse serotüübi tuvastamiseks; — võib olla välja töötatud selleks, et määrata kindlaks vaktsineerituse ulatust ja kitsendustega tsoonis lammaste katarraalse palaviku eri serotüüpide levikut; — võib sisaldada selliste proovide analüüsi, mis on võetud muul otstarbel, näiteks proove tapamajadest või piima hulgiproove. ▼M5 1.1.2.3. Plaaniline riskipõhine järelevalve peab vastama järgmistele tingimustele: — see koosneb ametlikust ja nõuetekohaselt dokumenteeritud pidevast süsteemist lammaste katarraalse palaviku teatavate serotüüpide puudumise tuvastamiseks; — see rakendub kõrge suhtelise riskiga vastuvõtlike loomade sihtpopulatsioonile loomade asupaiga, geograafilise asukoha ning epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas oletatavalt esineva lammaste katarraalse palaviku serotüübi või serotüüpide põhjal; — sellel peab olema valimivõtmise strateegia, mis on kohandatud kindlaksmääratud sihtpopulatsioonile. Valimi suurus on arvutatud viisil, mis võimaldab 95 % kindlusega määrata epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna kontroll-esinemissagedust (sihtpopulatsiooni teadaoleva riski põhjal). Kui proovid ei ole võetud üksikutelt loomadelt, peab valimi suurus olema kohandatud diagnostikameetodite tundlikkusele.