1993R3118 — ET — 19.03.2003 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 3118/93,

25. oktoober 1993,

millega kehtestatakse tingimused, mille kohaselt mitteresidendist vedajad võivad osutada liikmesriigis riigisisese autoveo teenuseid







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 75, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: asutamislepingu artikli 75 lõike 1 punkti b kohaselt tähendab ühise transpordipoliitika kehtestamine muuhulgas seda, et nähakse ette tingimused, mille alusel mitteresidendist vedajad võivad liikmesriigis veoteenuseid osutada; see säte eeldab, et kõrvaldatakse kõik asjaomaseid teenuseid osutavale isikule kehtestatud piirangud, mis põhinevad tema kodakondsusel või asjaolul, et ta on asutatud mõnes muus liikmesriigis kui selles, kus teenust kavatsetakse osutada; selle sätte tõrgeteta ja paindlikuks kohaldamiseks tuleks enne lõpliku kabotaažisüsteemi rakendamist ette näha ajutine kabotaažisüsteem; kabotaažiloa võivad saada ainult vedajad, kellel on nõukogu 26. märtsi 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 881/92 (turulepääsu kohta sellise ühenduses toimuva kaupade autoveo puhul, mille algus- või lõpp-punkt asub liikmesriigi territooriumil või mis läbib ühe või mitme liikmesriigi territooriumi) ( 4 ) ettenähtud ühenduse luba, või vedajad, kellel on luba osutada teatavat liiki rahvusvahelisi veoteenuseid; selline ajutine süsteem eeldab ühenduse kabotaažilubadele astmeliste kvootide kehtestamist; tuleks määrata kõnealuste kabotaažilubade väljaandmise ja kasutamise tingimused; tuleks ette nähta kabotaaži suhtes kohaldatavad vastuvõtva liikmesriigi sätted; tuleks vastu võtta sätted, mille alusel saaks võtta meetmeid transporditurgude tõsiste häirete korral; selleks tuleb ette näha asjakohane otsustamismenetlus ja vajalike statistiliste andmete kogumine; on soovitatav, et liikmesriigid osutaksid ettenähtud süsteemi nõuetekohaseks kohaldamiseks vastastikust abi, eelkõige süsteemi rikkumisest tulenevate sanktsioonide korral; sanktsioonid ei tohiks olla diskrimineerivad ja need peaksid olema rikkumise raskusastmega proportsionaalsed; tuleb ette näha kaebuse esitamise võimalus; komisjon peaks käesoleva määruse kohaldamise kohta regulaarselt aruandeid esitama; nõukogule tekkivate kohustuste täitmiseks tuleb kindlaks määrata kuupäev sellise lõpliku süsteemi jõustumiseks, mis võimaldab teha kabotaažvedu ilma koguseliste piiranguteta, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

▼M2

1. Iga rendi või tasu eest kaupade autoveoga tegeleval sõidukil, millel on määruses (EMÜ) nr 881/92 ettenähtud ühenduse luba ja mille juhil, kui ta on mitteliikmesriigi kodanik, on nimetatud määruses sätestatud tingimustele vastav juhitunnistus, on käesolevas määruses sätestatud tingimustel õigus ajutisel alusel rendi või tasu eest tegelda teise liikmesriigi riigisisese autoveoga, edaspidi vastavalt “vastuvõtjaliikmesriik” ja “kabotaaž”, omamata seal registrijärgset või muud asukohta.

▼B

2. Lisaks on igal vedajal, kellele on asukohaliikmesriigi õigusaktide kohaselt antud õigus osutada selles liikmesriigis rendi või tasu eest esimese direktiivi ( 5 ) lisa punktides 1, 2 ja 3 nimetatud autoveoteenuseid, lubatud teha sama liiki kabotaažvedu või kabotaažvedu samasse kategooriasse kuuluvate sõidukitega.

▼M2

Kui juht on mitteliikmesriigi kodanik, peab tal olema juhitunnistus vastavalt määruses (EMÜ) nr 881/92 sätestatud tingimustele.

▼B

3. Luba teha esimese direktiivi lisa punktis 5 nimetatud veoliikide raames kabotaažvedu on piiranguteta.

4. Ettevõtjal, kellele on asukohaliikmesriigi õigusaktide kohaselt antud õigus osutada selles liikmesriigis omal kulul autoveoteenust, on lubatud teha omal kulul kabotaažvedu, nagu on määratletud esimeses direktiivi lisa punktis 4.

Komisjon võtab vastu käesoleva lõike üksikasjalikud rakenduseeskirjad.

Artikkel 2

1. Artiklis 12 määratletud lõpliku süsteemi järkjärguliseks kehtestamiseks tehakse ajavahemikus 1. jaanuar 1994 - 30. juuni 1998 kabotaažvedu ühenduse kabotaažikvootide raames, ilma et see piiraks artikli 1 lõike 3 kohaldamist.

Kabotaažiload peavad vastama I lisas toodud näidisele.

▼M1

Ühenduse kabotaažikvoot koosneb kabotaažilubadest, mis kehtivad kaks kuud, vastavalt järgmisele tabelile:







Aasta Lubade arv 1994 30 000 1995 46 296 1996 60 191 1997 83 206 1. jaanuar - 30. juuni 1998 54 091.

▼B

2. Liikmesriigi taotluse korral, mis tuleb esitada enne iga aasta 1. novembrit, võib ühe kabotaažiloa muuta kaheks lühiajaliseks loaks, mille kummagi kehtivusaeg on üks kuu.

Lühiajalised kabotaažiload peavad vastama II lisas toodud näidisele.

3. Kvoodid jaotatakse liikmesriikide vahel järgmiselt:

▼M1







1995 1996 1997 1. jaanuar —30. juuni 1998 Belgia 3 647 4 742 6 223 4 045 Taani 3 538 4 600 6 037 3 925 Saksamaa 5 980 7 774 10 203 6 632 Kreeka 1 612 2 096 2 751 1 789 Hispaania 3 781 4 916 6 452 4 194 Prantsusmaa 4 944 6 428 8 436 5 484 Iirimaa 1 645 2 139 2 808 1 826 Itaalia 4 950 6 435 8 445 5 490 Luksemburg 1 699 2 209 2 899 1 885 Madalmaad 5 150 6 695 8 786 5 711 Austria 0 0 4 208 2 736 Portugal 2 145 2 789 3 661 2 380 Soome 1 774 2 307 3 029 1 969 Rootsi 2 328 3 027 3 973 2 583 Ühendkuningriik 3 103 4 034 5 295 3 442

▼B

Artikkel 3

1. Artiklis 2 nimetatud kabotaažiluba annab selle saajale õiguse kabotaažvedu teha.

2. Komisjon jagab kabotaažiload asukohaliikmesriikidele, kelle pädevad ametiasutused annavad need välja vastava taotluse esitanud ettevõtjatele.

Lubadel peab olema asukohaliikmesriigi tunnusmärk.

3. Kabotaažiluba väljastatakse vedaja nimele. Vedaja ei või seda kolmandale isikule üle anda. Iga kabotaažiluba võib korraga kasutada ainult üks sõiduk.

“Sõiduk” on asukohaliikmesriigis registreeritud mootorsõiduk või ühendatud autorong, millest vähemalt mootorsõiduk on kõnealuses liikmesriigis registreeritud ja mida kasutatakse eranditult kaupade veoks.

Sõiduk on mitteresidendist vedaja käsutuses kas tema omandina või muudel alustel, näiteks järelmaksu-, rendi- või liisingulepingu alusel.

Rentimise korral rendib kabotaažveo tegemiseks sõiduki asukohaliikmesriigi vedaja. Mitteresidendist vedaja võib siiski rikke või avarii tõttu pooleli jäänud kabotaažveo lõpuleviimiseks rentida sõiduki vastuvõtvas liikmesriigis samadel tingimustel kui residendist vedajad.

Kabotaažiluba ja võimalik rendileping peavad mootorsõidukiga kaasas olema.

4. Kontrolliametnike nõudmisel tuleb kabotaažiluba neile esitada.

5. Asukohaliikmesriigi pädev asutus peab enne kabotaažiloa kasutamist märkima sellele loa kehtivusaja alguskuupäeva.

Artikkel 4

Kabotaažiloa alusel tehtud veod kantakse salvestuslehtede vihikusse ning salvestuslehed ja luba tagastatakse loa andnud asukohaliikmesriigi pädevale asutusele kaheksa päeva jooksul alates loa kehtivusaja lõppemisest.

Salvestuslehtede vihik peab vastama III lisas toodud näidisele.

Artikkel 5

1. Iga liikmesriigi pädev asutus edastab iga kvartali lõpus ja kolme kuu jooksul komisjonile andmed kabotaažvedude kohta, mida residendist vedajad on selle kvartali jooksul teinud; artiklis 7 nimetatud juhul võib komisjon kõnealuse ajavahemiku ühele kuule lühendada; andmed esitatakse veetud tonnides ja tonnkilomeetrites.

Edastamine toimub tabeli vormis, mille näidis on toodud IV lisas.

2. Komisjon saadab liikmesriikidele võimalikult kiiresti lõppkokkuvõtted, mis on koostatud lõike 1 kohaselt esitatud andmete põhjal.

Artikkel 6

1. Kui ühenduse määrustes ei ole sätestatud teisiti, peavad kabotaažveod olema kooskõlas vastuvõtvas liikmesriigis kehtivate õigus- ja haldusnormidega, mis käsitlevad järgmisi valdkondi:

a) veolepingut reguleerivad hinnad ja tingimused;

b) maanteesõidukite mass ja mõõtmed; vajaduse korral võivad mass ja mõõtmed olla vedaja asukohaliikmesriigis kohaldatavatest suuremad, kuid mitte mingil juhul ei tohi need ületada tehnilisi standardeid, mis on kehtestatud nõukogu direktiivi 86/364/EMÜ ( 6 ) artikli 1 lõikes 1 nimetatud vastavustunnistusega;

c) teatavate kaubaliikide, eelkõige ohtlike kaupade, kiirestiriknevate toiduainete ja elusloomade veo kohta kehtivad nõuded;

d) sõidu- ja puhkeaeg;

e) veoteenuste käibemaks. Selles valdkonnas kohaldatakse käesoleva määruse artiklis 1 nimetatud teenuste suhtes direktiivi 77/388/EMÜ. ( 7 )

2. Kabotaažveol kasutatavate sõidukite ehituse ja varustuse tehnilised standardid peavad ühtima rahvusvahelisse veondusse lubatud sõidukitele kehtestatud standarditega.

3. Selleks et vältida mis tahes avalikku või varjatud diskrimineerimist kodakondsuse või registrijärgse asukoha alusel, tuleb lõikes 1 nimetatud sätteid kohaldada mitteresidentidest vedajate suhtes samadel tingimustel kui need, mis kõnealune liikmesriik esitab oma kodanikele.

4. Kui kogemuste põhjal ilmneb, et lõikes 1 nimetatud valdkondade loetelu, kus kohaldatakse vastuvõtva liikmesriigi õigusakte, on tarvis kohandada, muudab nõukogu kõnealust loetelu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega.

Artikkel 7

1. Tõsiste häirete korral veonduse siseturul teatavas geograafilises piirkonnas, mis tulenevad kabotaažist või on selle tõttu süvenenud, võivad liikmesriigid ohutusmeetmete vastuvõtmiseks pöörduda kõnealuse küsimusega komisjoni poole, edastades talle vajaliku teabe ja teatades kõikidest meetmetest, mida nad kavatsevad võtta residentidest vedajate suhtes.

2. Lõike 1 kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:

— tõsised häired veonduse siseturul teatavas geograafilises piirkonnas — kõnealusele turule eriomaste probleemide ilmnemine, mis väljendub selles, et pakkumine ületab nõudmist tõsisel määral ning tõenäoliselt jätkuvalt, ohustades finantsstabiilsust ja paljude autoveo-ettevõtjate püsimajäämist;

— geograafiline piirkond — piirkond, mis moodustab kogu liikmesriigi territooriumi või osa sellest või ulatub kogu teise liikmesriigi territooriumile või osale sellest.

3. Komisjon tutvub olukorraga, eelkõige viimaste artiklis 5 nimetatud kvartaliandmete põhjal, ja pärast konsulteerimist määruse (EMÜ) nr 3916/90 ( 8 ) artikliga 5 moodustatud nõuandekomiteega otsustab ühe kuu jooksul alates vastava liikmesriigi taotluse vastuvõtmisest, kas ohutusmeetmed on vajalikud või mitte, ning kui need on vajalikud, võtab need vastu.

Nende meetmete hulka võib kuuluda asjaomase piirkonna ajutine väljajätmine käesoleva määruse reguleerimisalast.

Käesoleva artikli kohaselt kasutusele võetud meetmed kehtivad tähtaja jooksul, mis on kuni kuus kuud ning mida võib üks kord samaks kehtivusajaks pikendada.

Komisjon teatab liikmesriikidele ja nõukogule viivitamata kõikidest käesoleva lõike kohaselt võetud meetmetest.

4. Kui komisjon otsustab võtta ohutusmeetmeid ühe või mitme liikmesriigi suhtes, peavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused võtma samasuguses ulatuses meetmeid residentidest vedajate suhtes ning teatama sellest komisjonile.

Kõnealuseid meetmeid kohaldatakse hiljemalt alates samast kuupäevast, kui komisjoni vastuvõetud ohutusmeetmeid.

5. Kõik liikmesriigid võivad pöörduda lõikes 3 nimetatud komisjoni otsusega nõukogu poole 30 päeva jooksul alates selle teatavakstegemisest.

30 päeva jooksul pärast liikmesriigi pöördumist, või kui pöördumise on esitanud mitu liikmesriiki, siis pärast esimest pöördumist, võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega teha teistsuguse otsuse.

Nõukogu otsuse suhtes kohaldatakse lõike 3 kolmandas lõigus sätestatud kehtivusaega.

Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused peavad võtma samasuguses ulatuses meetmeid residentidest vedajate suhtes ja teavitama sellest komisjoni.

Kui nõukogu ei võta vastu otsust teises lõigus sätestatud tähtaja jooksul, on komisjoni otsus lõplik.

6. Kui komisjoni arvates on lõikes 3 nimetatud meetmeid tarvis pikendada, teeb ta ettepaneku nõukogule, kes teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

Artikkel 8

1. Liikmesriigid abistavad üksteist käesoleva määruse kohaldamisel.

2. Ilma et see piiraks mis tahes kriminaalmenetluse toiminguid, on vastuvõtva liikmesriigi pädevatel asutustel õigus kehtestada sanktsioone mitteresidendist vedaja suhtes, kes on kabotaažveo jooksul rikkunud nende territooriumil käesolevat määrust või ühenduse või siseriiklikke veoeeskirju. Kõnealuseid sanktsioone kohaldatakse diskrimineerimata ja kooskõlas lõikega 3.

3. Lõikes 2 nimetatud sanktsioonide hulka võib muuhulgas kuuluda hoiatus või tõsiste või korduvate rikkumiste korral kabotaažveo ajutine keelamine selle vastuvõtva liikmesriigi territooriumil, kus eeskirju on rikutud.

Võltsitud kabotaažiloa esitamise korral konfiskeeritakse kõnealune võltsitud dokument viivitamata ja saadetakse võimalikult kiiresti vedaja asukohaliikmesriigi pädevale asutusele.

4. Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus teavitab asukohaliikmesriigi pädevat asutust esinenud rikkumistest ja vedaja suhtes kehtestatud sanktsioonidest ning võib tõsiste või korduvate rikkumiste korral samal ajal esitada nõudmise sanktsioonide kohaldamise kohta.

Tõsiste või korduvate rikkumiste korral otsustab asukohaliikmesriigi pädev asutus, kas asjaomase vedaja suhtes on tarvis kohaldada asjakohast sanktsiooni; kõnealune asutus võtab arvesse kõiki vastuvõtvas liikmesriigis kohaldatavaid sanktsioone ja tagab, et asjaomase vedaja suhtes kohaldatavad sanktsioonid tervikuna oleksid proportsionaalses vastavuses rikkumistega, mille põhjal kõnealused sanktsioonid kehtestati.

Sanktsioon, mille asukohaliikmesriigi pädev asutus on kehtestanud pärast konsulteerimist vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutusega, võib ulatuda autoveo-ettevõtjate tegevusloa tühistamiseni.

Samuti võib asukohaliikmesriigi pädev asutus vastavalt oma siseriiklikele õigusaktidele esitada asjaomase vedaja kohta süüdistuse pädevale siseriiklikule kohtule.

Kõnealune pädev asutus teatab vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele eelmiste lõikude kohaselt vastuvõetud otsustest.

Artikkel 9

Liikmesriigid tagavad, et iga loa taotleja või omanik võib esitada kaebuse loa andmisest keeldumist või selle tühistamist käsitleva otsuse ja mis tahes muu halduskaristuse kohta, mille asukohaliikmesriigi või vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus on talle määranud.

Artikkel 10

Liikmesriigid võtavad aegsasti vastu käesoleva määruse rakendamisega seotud õigus- ja haldusnormid ning teatavad nendest komisjonile.

Artikkel 11

Komisjon esitab nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta iga kahe aasta tagant, esimest korda 30. juunil 1996.

Artikkel 12

1. Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 1994.

2. Artiklis 2 sätestatud kabotaažveo suhtes kohaldatava ühenduse loa- ja kvoodisüsteemi kehtivusaeg lõpeb 1. juulil 1998.

3. Sellest kuupäevast on igal artikli 1 tingimustele vastaval mitteresidendist vedajal õigus osutada ajutisel alusel ja ilma koguseliste piiranguteta riigisiseseid autoveoteenuseid mõnes teises liikmesriigis, omamata seal registrijärgset või muud asukohta.

Võttes arvesse saadud kogemusi, transpordituru arengut ja transpordisektori harmoneerimisel tehtud edusamme, esitab komisjon nõukogule vajaduse korral ettepaneku lõpliku süsteemiga kaasnevate üksikasjalike eeskirjade kohta, mis käsitlevad kabotaažveo turu jälgimist ja artiklis 7 sätestatud kaitsemeetmete kohandamist.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

►(3) M1

►(3) M1

►(3) M1

►(1) M1

▼M1 —————

▼B









II LISA

►(3) M1

►(3) M1

►(3) M1

►(1) M1

▼M1 —————

▼B









III LISA

►(2) M1

►(2) M1

►(1) M1

►(1) M1

▼M1









IV LISA