02014XC0701(01) — ET — 20.04.2018 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

Euroopa Liidu suunised riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades aastateks 2014–2020

2014/C 204/01

SISUKORD I OSA ÜLDSÄTTED 1. peatükk. Sissejuhatus 2. peatükk. Reguleerimisala ja mõisted 2.1. ÜPP ja maaelu arengu poliitika mõju reguleerimisalale 2.2. Kohaldamisala 2.3. Põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades kohaldatavad horisontaaleeskirjad ja abivahendid 2.4. Mõisted 2.5. Teatamisele kuuluv abi 3. peatükk. Ühised hindamispõhimõtted 3.1. Panus ühise eesmärgi saavutamisse 3.2. Vajadus riigi sekkumise järele 3.3. Abi asjakohasus 3.4. Abi ergutav mõju ja vajalikkus 3.5. Abi proportsionaalsus 3.6. Konkurentsile ja kaubandusele avalduva põhjendamatu negatiivse mõju vältimine 3.7. Läbipaistvus II OSA ABI LIIGID 1. peatükk. Abi põllumajandustoodete esmatootmise, töötlemise ja turustamisega tegelevatele ettevõtjatele 1.1. Maaelu arengu meetmed 1.1.1. Investeerimisabi 1.1.1.1. Abi põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslikes majapidamistes materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks 1.1.1.2. Investeerimisabi põllumajandusliku majapidamise territooriumil asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks 1.1.1.3. Investeerimisabi põllumajanduslike tootmishoonete ümberpaigutamiseks 1.1.1.4. Põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega seotud investeerimisabi 1.1.2. Stardiabi noortele põllumajandustootjatele ja väikeste põllumajandusettevõtete arendamiseks 1.1.3. Põllumajanduslike majapidamiste üleandmiseks antav abi 1.1.4. Stardiabi põllumajandussektori tootjarühmadele ja -organisatsioonidele 1.1.5. Põllumajanduse keskkonna- ja kliimavaldkonna ning loomade heaolu valdkonna kohustuste täitmiseks antav abi 1.1.5.1. Põllumajanduse keskkonna- ja kliimakohustuste täitmiseks antav abi 1.1.5.2. Abi seoses loomade heaolu valdkonnas võetud kohustustega 1.1.6. Abi Natura 2000 aladega seotud ja vee raampoliitika direktiivist tulenevate ebasoodsate tingimuste hüvitamiseks 1.1.7. Looduslikust või muust eripärast tingitud piirangutega aladele antav abi 1.1.8. Mahepõllumajandusele antav abi 1.1.9. Abi põllumajandustoodete tootjate osalemiseks kvaliteedikavades 1.1.10. Abi tehnilise abi osutamiseks põllumajandussektoris 1.1.10.1. Abi teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks 1.1.10.2. Abi nõustamisteenuste kasutamiseks 1.1.10.3. Abi põllumajandusettevõtjate asendusteenuste jaoks 1.1.11. Abi põllumajanduskoostööks 1.2. Riskijuhtimine ja kriisiohjamine 1.2.1. Põllumajandustootmisele või põllumajanduslikele tootmisvahenditele tekkinud kahju hüvitamiseks ja vältimiseks antav abi 1.2.1.1. Loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi 1.2.1.2. Abi loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest tingitud kahju hüvitamiseks 1.2.1.3. Abi loomahaiguste ja taimekahjurite ennetamise, kontrolli ja tõrje kulude ning loomahaiguste ja taimekahjurite tekitatud kahjude hüvitamiseks 1.2.1.4. Hukkunud loomadega seotud abi 1.2.1.5. Kaitsealuste loomade tekitatud kahju korvamiseks antav abi 1.2.1.6. Abi kindlustusmaksete tasumiseks 1.2.1.7. Ühisfondidele rahalise toetusena antav abi 1.2.2. Tootmistegevuse peatamiseks antav abi 1.2.2.1. Tootmistegevuse peatamine looma-, taime- või inimeste tervise huvides, tervishoiu-, eetilistel või keskkonnakaalutlustel 1.2.2.2. Tootmistegevuse peatamine muudel põhjustel 1.3. Muud põllumajandussektori abiliigid 1.3.1. Abi loomakasvatussektorile 1.3.2. Abi põllumajandustoodete müügiedendusmeetmete jaoks 1.3.3. Äärepoolseimatele piirkondadele ja Egeuse mere väikesaartele antav abi 1.3.4. Abi maapiirkondade maakorraldusele 1.3.5. Raskustes olevate ettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antav abi 1.3.6. Põllumajandussektori teadus- ja arendustegevuseks antav abi 2. peatükk. EAFRDst või täiendava riikliku rahastamisena kaasrahastatud meetmetena või üksnes riigiabina antav abi metsandussektorile 2.1. Investeeringud metsaala arengusse ja metsade elujõulisuse parandamisse 2.1.1. Abi metsastamiseks ja metsamaa loomiseks 2.1.2. Abi agrometsandussüsteemide rajamiseks, uuendamiseks ja taastamiseks 2.1.3. Abi metsapõlengutest, loodusõnnetustest, loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, muudest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, taimekahjuritest ja katastroofidest tingitud metsakahjustuste ennetamiseks ja kõrvaldamiseks 2.1.4. Investeerimisabi metsa ökosüsteemide vastupanuvõime ja keskkonnaväärtuse parandamiseks 2.1.5. Uute metsandustehnoloogiate ning metsasaaduste töötlemise, varumise ja turustamisega seotud investeeringuteks antav abi 2.1.6. Abi investeerimiseks metsanduse arendamise, moderniseerimise või kohandamisega seotud taristusse 2.2. Abi Natura 2000 metsaaladega seotud ebasoodsate tingimuste hüvitamiseks 2.3. Metsakeskkonna- ja kliimateenuste ning metsakaitse eesmärgil antav abi 2.4. Abi teadmussiirdele ja teabemeetmetele metsandussektoris 2.5. Nõustamisteenuste jaoks antav abi metsandussektoris 2.6. Abi koostööks metsandussektoris 2.7. Stardiabi metsandussektori tootjarühmadele ja -organisatsioonidele 2.8. Metsandussektorile muu abi andmine ökoloogilise, kaitse- ja vabaajategevuse eesmärkidel 2.8.1. Abi konkreetseteks metsandusmeetmeteks ja sekkumisteks, mille esmaeesmärk on aidata kaasa metsaökosüsteemi ja elurikkuse või traditsioonilise maastiku säilimisele või taastamisele 2.8.2. Abi mullastiku kvaliteedi hoidmiseks ja parandamiseks ning puude tasakaalustatud ja elujõulise kasvu tagamiseks metsandussektoris 2.8.3. Looduslike teeradade, maastikuelementide, maastikule iseloomulike vormide ja loomade looduslike elupaikade taastamine ja hooldamine metsandussektoris 2.8.4. Abi teede hooldamiseks metsatulekahjude ärahoidmise eesmärgil 2.8.5. Õigusaktides reguleeritud loomade metsades tekitatud kahju korvamiseks antav abi 2.8.6. Abi metsamajandamiskavade koostamiseks 2.9. Põllumajanduse abimeetmetega ühtlustatud abi andmine metsandussektorile 2.9.1. Abi metsandussektori teadus- ja arendustegevuseks 2.9.2. Abi metsamaa korraldusele 3. peatükk. Maapiirkondadele antav abi, mida kaasrahastab EAFRD või mida kaasrahastatakse täiendava riikliku rahastamise vormis 3.1. Abi investeerimiseks põllumajandustoodete mittepõllumajandustoodeteks ümbertöötlemisse või puuvilla tootmisesse või mittepõllumajandusliku tegevuse loomisesse ja arendamisse 3.2. Abi põhiteenuste ja külauuenduse edendamiseks maapiirkondades 3.3. Stardiabi põllumajandusega mitteseotud ettevõtlustegevuseks maapiirkondades 3.4. Põllumajanduse keskkonna- ja kliimakohustuste täitmiseks muudele maahaldajatele ja põllumajandussektoris mittetegutsevatele maapiirkondade ettevõtjatele antav abi 3.5. Natura 2000 aladega seotud ebasoodsate tingimuste hüvitamiseks muudele maahaldajatele antav abi 3.6. Abi teadmussiirde ja teabemeetmete edendamiseks maapiirkondades 3.7. Abi maapiirkondade nõustamisteenustele 3.8. Abi aktiivsetele põllumajandustootjatele puuvilla või toiduainete kvaliteedikavadega liitumiseks 3.9. Abi kvaliteedikavaga hõlmatud puuvilla ja toiduainete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete jaoks 3.10. Abi koostöö tegemiseks maapiirkondades 3.11. Abi ühisfondide moodustamiseks III OSA MENETLUSKÜSIMUSED 1. Abikavade kestus ja hindamine 2. Läbivaatamisklausel 3. Aruandlus ja järelevalve 4. Suuniste kohaldamine 5. Ettepanekud asjakohaste meetmete kohta 6. Kehtivuse kaotamine

I OSA. ÜLDSÄTTED

1. peatükk. Sissejuhatus

1) Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artikli 107 lõikes 1 on sätestatud järgmine: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.

2) Siiski võib nimetatud üldkeelust hoolimata olla riigiabi vajalik turutõrgete kaotamiseks, et tagada hästi toimiv ja tasakaalustatud majandus. Seepärast jäetakse aluslepingus võimalus anda riigiabi seoses mitme poliitikaeesmärgiga. Põllumajandus- ja metsandussektoris on siseturuga kooskõlas eelkõige aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi. Teiseks võib komisjon pidada aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks abi põllumajandus- ja metsandussektori või maapiirkondade arengu soodustamiseks, kui see ei avalda halba mõju kauplemistingimustele.

3) Põllumajandussektori eripära arvestades on aluslepingu artiklis 42 siiski sätestatud, et konkurentsieeskirju kohaldatakse põllumajandustoodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määratud ulatuses.

4) Käesolevates suunistes sätestab komisjon tingimused ja kriteeriumid, mille alusel võib põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antavat abi pidada siseturuga kokkusobivaks, ning kehtestab kriteeriumid aluslepingu artikli 107 lõikes 3 esitatud tingimustele vastavate piirkondade kindlakstegemiseks. Artikli 107 lõike 2 punkti b alusel antava abi puhul kehtestab komisjon käesolevaga tingimused, et teha kindlaks, kas meede kujutab abi loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks ning kas see tõepoolest kuulub kõnealuse artikli alla.

5) Riigiabi andmine põllumajandus- ja metsandussektori ning maapiirkondade majandusliku arengu edendamiseks on sätestatud laiaulatuslikuma ühise põllumajanduspoliitika (edaspidi „ÜPP”) raames. ÜPP raames näeb Euroopa Liit ette põllumajandus- ja metsandussektori ning maapiirkondade toetamist. Kuna abi majanduslik mõju ei sõltu sellest, kas seda rahastab (kas või osaliselt) liit või rahastab liikmesriik üksi, peab komisjon tähtsaks, et oleks olemas põhimõtteline järjepidevus ja ühtsus komisjoni riigiabi järelevalve poliitika ning ELi ÜPP alusel antava abi vahel. Sellest tulenevalt on riigiabi kasutamine põhjendatud ainult juhul, kui see on kooskõlas asjaomase poliitika eesmärkidega ja eriti nende aluseks olevate ühise põllumajanduspoliitika reformi eesmärkidega 2020. aastaks ( 1 ). Seega võtab komisjon käesolevate suuniste eeskirjade kohaldamisel ja tõlgendamisel kindlate abikavade raames arvesse ÜPP eeskirju ja põhimõtteid.

6) Riigiabi andmist ÜPP raames käsitletakse eeskätt järgmistes Euroopa Liidu õigusaktides:

▼M1

a) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1144/2014, 22. oktoober 2014, siseturul ja kolmandates riikides võetavate põllumajandustoodete teavitus- ja müügiedendusmeetmete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 3/2008 ( 2 );

▼B

b) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 228/2013, 13. märts 2013, millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 247/2006 ( 3 ), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 229/2013, 13. märts 2013, millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed Egeuse mere väikesaarte jaoks ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1405/2006 ( 4 ). Nimetatud määruste raames võib kehtestada toetuskavasid, et võtta arvesse asjaomaste piirkondade ebasoodsaid geograafilisi tingimusi ja majanduslikke puudujääke;

c) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1303/2013, 17. detsember 2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 ( 5 );

d) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1305/2013, 17. detsember 2013, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 ( 6 ), mille eesmärk on edendada jätkusuutlikku maaelu arengut kogu liidus täiendava meetmena ÜPP muudele vahenditele (otsetoetused ja turumeetmed). Sellega aidatakse kaasa territoriaalselt ja keskkonnaalaselt tasakaalustatuma, kliimasäästlikuma ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisema, konkurentsivõimelisema ja uuenduslikuma liidu põllumajandussektori kujundamisele ning maapiirkondade arendamisele;

e) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1306/2013, 17. detsember 2013, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 ( 7 );

f) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1307/2013, 17. detsember 2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009 ( 8 ), millega reguleeritakse põllumajandustootjatele teatavate abikavade raames antavaid otsetoetusi baassissetulekutoetuse näol;

g) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1308/2013, 17. detsember 2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 ( 9 ), millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus. Kõnealustes eeskirjades käsitletakse eelkõige riiklikku sekkumist turgudel ning kvoodisüsteeme ja abikavasid, turundus- ja tootmisstandardeid, samuti kauplemist kolmandate riikidega.

7) ►M1 ÜPP toetub kahele sambale: esimene sammas sisaldab õigusakte, millega reguleeritakse põllumajandusturgude ja toiduahela toimimist (määrus (EL) nr 228/2013, määrus (EL) nr 229/2013, määrus (EL) nr 1308/2013 ja määrus (EL) nr 1144/2014) ning otsetoetusi (määrus (EL) nr 1307/2013), mille suhtes kehtivad kohustuslikud majandamistingimused ning head põllumajandus- ja keskkonnatingimused. ◄ Koos moodustavad kõnealused vundamendi liidu põllumajandustootjate toetamiseks, kujutades tugevat alust säästva põllumajanduse alalhoidmiseks kogu ELis. Esimese samba meetmed on liikmesriikidele kohustuslikud ning kuigi on väga väheseid erandeid, ei toimu nende puhul kaasrahastamist. See tagab ühise poliitika kohaldamise siseturul. ÜPP teine sammas kujutab endast maaelu arengu poliitikat, mida reguleeritakse määrusega (EL) nr 1305/2013 ja mille eesmärk on tagada põllumajanduse konkurentsivõime tõstmine, loodusvarade säästev majandamine, kliimameetmed ning maapiirkondade tasakaalustatud territoriaalne areng. Maaelu arengu meetmed on valdavalt vabatahtlikud, kuigi iseenesest lepingulised, neid kaasrahastatakse ja võetakse strateegilise raamistiku alusel ning rakendatakse maaelu arengu programmide näol, mis on kooskõlas ELi maaelu arengu prioriteetidega riigi, piirkonna ja kohalikul tasandil.

8) Aluslepingu artikli 39 lõike 1 kohaselt on ÜPP eesmärgid põllumajandustoodangu suurendamine, et tagada põllumajandussektoris õiglane elatustase, stabiliseerida turge, kindlustada tarnete olemasolu ja tarnete jõudmine tarbijateni mõistlike hindadega. Aluslepingu artikli 39 lõike 2 kohaselt tuleb ÜPP ja selle rakendamise erimeetodite väljatöötamisel arvesse võtta põllumajandustegevuse erilist laadi, mis tuleneb põllumajanduse sotsiaalsest struktuurist ning maapiirkondade struktuurilistest ja looduslikest erinevustest, vajadust viia asjakohaseid kohandamisi ellu järk-järgult ning tõsiasja, et põllumajandus kujutab endast kogu rahvamajandusega tihedalt seotud sektorit.

9) Põllumajanduses tuleb kohaneda uue olukorraga ning tulla toime probleemidega toiduga kindlustatuse, keskkonna, kliimamuutuse ning maapiirkondade majandusliku elujõulisuse tagamise valdkonnas. Selleks on komisjon tõstnud oma teatises „Ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid 2020. aastaks” ( 10 ) esile järgmised tulevase ühise põllumajanduspoliitika 2014–2020 eesmärgid: 1) elujõuline toidutööstus; 2) loodusvarade jätkusuutliku majandamise ja kliimameetmete tagamine ning 3) tasakaalustatud territoriaalne areng.

10) ÜPP lahutamatu osana aitab maaelu arengu poliitika 2014–2020 saavutada järgmisi eesmärke: 1) põllumajanduse konkurentsivõime parandamine; 2) loodusvarade jätkusuutliku majandamise ja kliimameetmete tagamine ning 3) maapiirkondade majanduse ja maakogukondade tasakaalustatud territoriaalse arengu saavutamine töökohtade loomiseks ja säilitamiseks. Loetletud maaelu arengu eesmärke püütakse saavutada järgmist liidu maaelu arengu prioriteediga: 1) teadmussiirde ja innovatsiooni tugevdamine põllumajanduses, metsanduses ja maapiirkondades; 2) põllumajandusettevõtete elujõulisuse ja kõigi põllumajandusvormide konkurentsivõime parandamine kõigis piirkondades ning uuenduslike põllumajandustehnoloogiate ja metsade säästva majandamise edendamine; 3) toiduahela korraldamise, sealhulgas põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise, loomade heaolu ja riskijuhtimise edendamine põllumajanduses; 4) põllumajanduse ja metsandusega seotud ökosüsteemide taastamine, kaitse ja edendamine; 5) loodusvarade tõhusama kasutamise edendamine ning vähese CO2-heitega ja kliimamuutuste suhtes vastupidavale majandusele ülemineku toetamine põllumajandus-, toidu- ja metsandussektoris; ning 6) sotsiaalse kaasatuse, vaesuse vähendamise ja majanduse arendamise edendamine maapiirkondades ( 11 ).

11) Ühtlasi kuuluvad ÜPP eesmärgid komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatise „Euroopa 2020. aastal – aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” ( 12 ) ja ressursitõhusa Euroopa juhtalgatuse ( 13 ) eesmärkide hulka, mis hõlmavad selliseid valdkondi nagu kliima, energeetika ja elurikkus.

12) Põllumajandus- ja metsandussektori ning maapiirkondade riigiabipoliitika tuleb lülitada ühtlasi komisjoni riigiabi ajakohastamise üldalgatusse. Riigiabi ajakohastamist käsitlevas teatises ( 14 ) tõstis komisjon esile kolm järgmist riigiabi ajakohastamise eesmärki: 1) edendada jätkusuutlikku, arukat ja kaasavat majanduskasvu konkurentsivõimelisel siseturul; 2) keskendada komisjoni eelkontroll nendele juhtumitele, millel on suurim mõju siseturule, tugevdades samal ajal koostööd liikmesriikidega riigiabi eeskirjade järgimise tagamisel; ning 3) ühtlustada eeskirju ja võimaldada kiiremat otsustamist. Eelkõige sooviti teatisega luua ühine lähenemisviis eri suuniste ja raamistike läbivaatamisel, eesmärgiga tugevdada siseturgu ning tõhustada avaliku sektori kulutusi tänu riigiabi suuremale panusele ühist huvi pakkuvate eesmärkide saavutamisel, uurida põhjalikumalt ergutavat mõju, piirata abi miinimumini ning kaaluda abi võimalikke negatiivseid mõjusid konkurentsile ja kaubandusele. Käesolevates suunistes esitatud kokkusobivustingimused põhinevad ühistel hindamispõhimõtetel ning neid kohaldatakse teatamisele kuuluvate abikavade ja üksikabi suhtes.

2. peatükk. Reguleerimisala ja mõisted

2.1. ÜPP ja maaelu arengu poliitika mõju reguleerimisalale

13) Aluslepingu artikli 42 kohaselt kohaldatakse kõnealuse lepingu artiklites 107–109 kehtestatud riigiabieeskirju aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete suhtes ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu sätestatud ulatuses.

14) Reeglina kohaldatakse riigiabi eeskirju määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 211 lõike 1 kohaselt põllumajandustoodete tootmisele ja nendega kauplemisele. ►M1 Siiski esineb mitmesuguseid erandeid üldpõhimõttest ning need on sätestatud muu hulgas määruse (EL) nr 228/2013 artiklis 23, määruse (EL) nr 229/2013 artiklis 17, määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 13, määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 211 lõikes 2 ja määruse (EL) nr 1144/2014 artiklis 27. ◄

15) Maaelu arengu toetuste valdkonnas on riigiabi eeskirjade kohaldamise üldpõhimõte kehtestatud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 81 lõikes 1. Asjaomase määruse artikli 81 lõike 2 ja artikli 82 kohaselt ei kohaldata riigiabieeskirju siiski liikmesriikide maksete suhtes, mida tehakse vastavalt määrusele (EL) nr 1305/2013 ja sellega kooskõlas, ega aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse kuuluva täiendava riikliku rahastamise suhtes.

16) Seega ei ole riigiabieeskirjad kohaldatavad ei maaelu arengu toetuse (nii EAFRD osa kui ka riigi osa) suhtes ega sellele lisanduva täiendava riikliku rahastamise suhtes, tingimusel et asjaomane meede on seotud aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse kuuluva põllumajandustegevusega ning on osa riigi/piirkonna maaelu arengu programmist.

17) See-eest on riigiabieeskirjad täielikult kohaldatavad kõigi kaasrahastatavate abimeetmete (nii EAFRD kui ka riigi osa) ning täiendava riikliku rahastamise suhtes, mis ei kuulu aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse ning mis on määruses (EL) nr 1305/2013 sätestatud järgmisel kujul: a) maapiirkondade tegevustoetuse meetmed ja b) metsandusmeetmed.

18) Kui liikmesriik kavatseb rahastada ainuüksi riigi vahenditest (st ilma EAFRD kaasrahastamiseta) meedet, mis on töötatud välja peamiselt kindla maaelu arengu meetme tingimustel (maaelu arengu meetmega sarnane meede), on riigiabi eeskirjad täielikult kohaldatavad, vaatamata sellele, kas meede kuulub aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse või mitte.

2.2. Kohaldamisala

19) Komisjon kohaldab käesolevaid suuniseid abikavade ja üksikabi suhtes.

20) Käesolevaid suuniseid kohaldatakse põllumajandustoodete esmatootmisega seotud riigiabi suhtes ja põllumajandustoote valmimisega lõppeva põllumajandustoodete töötlemise ning põllumajandustoodete turustamise suhtes.

21) Võttes aluseks käesolevate suuniste I osa jaos 2.1 kirjeldatud üldised kaalutlused, eesmärgiga tagada sidusus maaelu arengu poliitikaga ja lihtsustada nende kokkusobivust riigiabieeskirjadega, on asjakohane lisada käesolevatesse suunistesse teatavad aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävad maaelu arengu meetmed, olgu nendeks kaasrahastamine EAFRD raames, täiendav riiklik rahastamine või maaelu arengu rahastamise meetmetega sarnased meetmed, mida rahastatakse üksnes riigiabi kaudu. Seega on käesolevates suunistes lisaks põllumajandussektorile kehtestatud kokkusobivuse kriteeriumid riigiabi andmiseks metsandussektorile ning maapiirkondades tegutsevatele ettevõtjatele, kes muul juhul jäävad aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja.

22) Riigiabi ja selles kokkusobivust üldpõhimõtetega analüüsides peab komisjon niipalju kui võimalik võtma arvesse määruses (EL) nr 1305/2013 sätestatud tingimusi ja selle rakendussätteid ning delegeeritud õigusakti.

23) Eespool kirjeldatud asjaoludest lähtuvalt hõlmavad käesolevad suunised järgmisi abiliike:

a) järgmised põllumajandussektori meetmed, mida rahastatakse üksnes riigi vahenditest:

i) maaelu arengu meetmetega sarnased meetmed, mis ei kuulu maaelu arengu programmi (käesolevate suuniste II osa jagu 1.1);

ii) muud kui punktis i osutatud meetmed, mis ei kuulu määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalasse, nagu teatavad riski- ja kriisijuhtimise meetmed, abi loomakasvatussektorile ja teatavad müügiedendusmeetmed (käesolevate suuniste II osa jaod 1.2 ja 1.3);

b) abi metsandussektorile, mida võib eraldada:

i) osana maaelu arengu programmist või maaelu arengu meetme täiendava riikliku rahastamisena (käesolevate suuniste II osa jaod 2.1–2.7);

ii) üksnes riigi vahenditest rahastatava meetmena,

— maaelu arengu meetme vormis, mis on sarnane määrusega (EL) nr 1305/2013 ette nähtud metsandusmeetmega ja mida antakse kooskõlas käesolevate suuniste tingimustega (käesolevate suuniste II osa jaod 2.1–2.7);

— metsandussektorile muu abi andmine keskkonna-, kaitse- ja vabaajategevuse eesmärkidel (käesolevate suuniste II osa jagu 2.8);

— põllumajanduse abimeetmetega ühtlustatud abi andmine metsandussektorile (käesolevate suuniste II osa jagu 2.9);

c) abi maapiirkondades tegutsevatele ettevõtjatele, mida võib eraldada järgmiselt:

i) maaelu arengu programmis sisalduv abimeede, mida kaasrahastatakse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist määruse (EL) nr 1305/2013 alusel ning selle nõuetele vastavalt, tingimusel et teatamisele kuuluv riigiabimeede on identne maaelu arengu programmi meetmega (käesolevate suuniste II osa 3. peatükk); või

ii) maaelu arengu programmi meetmega seotud täiendav riiklik rahastamine (käesolevate suuniste II osa 3. peatükk).

24) Määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 35 ja määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 42–45 osutatud abi LEADERi kohalikule arengule, mis sisaldab iseseisvaid projekte, mis on töötatud välja ja mida viiakse ellu kohaliku tasandi partnerlusena ning mille eesmärk on tegeleda konkreetsete kohalike probleemidega, võib kuuluda käesolevate suuniste kohaldamisalasse, kuid seda määral, mil see vastab käesolevates suunistes kehtestatud vastavate maaelu arengu meetmete tingimustele.

25) Põhimõtteliselt on suunised kohaldatavad VKEdele ja suurettevõtjatele antava abi suhtes. Suurettevõtjad on üldiselt turutõrgetest vähem mõjutatud kui VKEd. Lisaks on põllumajandus- ja metsandussektori ning maapiirkondade suurettevõtjad tõenäoliselt kaalukad turuosalised ning seepärast võib neile eraldatud abi moonutada teatavatel juhtudel väga olulisel määral konkurentsi ja kaubandust siseturul. Kuna põllumajandus- ja metsandussektori ning maapiirkondade suurettevõtjatele ning muudele suurettevõtjatele abi andmine võib tekitada sarnaseid konkurentsimoonutusi, tuleks käesolevates suunistes sisalduvad suurettevõtjatele riigiabi eraldamise eeskirjad ühtlustada üldiste riigiabieeskirjadega ja nende suhtes tuleks kohaldada käesolevate suuniste I osa 3. peatükis kehtestatud ühiseid hindamispõhimõtteid. Ilma et see piiraks kõnealuseid ühiseid hindamispõhimõtteid, tuleks maaelu arengu meetmete puhul ühtlustada suurettevõtjatele riigiabi eraldamise eeskirjad vastavate määruse (EL) nr 1305/2013 eeskirjadega, et tagada ühtlus ja sidusus maaelu arengu poliitikaga. Mis puutub loomakasvatussektorile eraldatavasse abisse, mis ei kuulu määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalasse, siis siin jääb komisjon oma praeguse poliitika juurde, mis lähtub põhimõttest, et suurettevõtjad peavad suutma rahastada asjaomaste meetmete kulusid ise. Seega peaks loomakasvatussektorile eraldatav abi piirduma VKEdega.

26) Raskustes olevatele ettevõtjatele ( 15 ) antav abi on põhimõtteliselt käesolevate suuniste reguleerimisalast välja jäetud. Komisjon leiab, et raskustes olevaid ettevõtjaid, kui ohus on nende olemasolu, ei saa käsitada sobivate vahenditena avaliku poliitika muude eesmärkide edendamiseks enne, kui on tagatud nende elujõulisus. Seepärast kui abisaaja on punkti 35 alapunkti 15 tähenduses raskustes olev ettevõtja, hinnatakse abi vastavalt ühenduse suunistele raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta ( 16 ) (muudetud või asendatud). See põhimõte ei kehti abi puhul, mis on ette nähtud käesolevate suuniste II osa jagudes 1.2.1.1 ja 2.1.3 osutatud loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks, mis on aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt siseturuga kokkusobiv. ►M1 Kui põllumajandus- ja metsandussektori ettevõtja finantsraskused on põhjustatud käesolevate suuniste II osa jagudes 1.2.1.2, 1.2.1.3, 1.2.1.5, 2.1.3, 2.8.1 või 2.8.5 osutatud ohust, võib sellisest ohust põhjustatud kahju korvamiseks ja taimekahjurite likvideerimisega seotud kulude katmiseks anda abi kooskõlas käesolevate suunistega ja pidada seda siiski aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks. Lisaks ei tuleks käesolevate suuniste II osa jaos 1.2.1.4 osutatud hukkunud loomade hävitamiseks ja kõrvaldamiseks antava abi puhul ning jao 1.2.1.3 punktis 375 osutatud loomahaiguste tõrjemeetmeteks antava abi korral teatavatel tingimustel teha ettevõtjate vahel vahet nende majandusliku seisundi põhjal, pidades silmas rahvatervise kaitset ja hädaolukorda. ◄

27) Hinnates abi ettevõtjale, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks, võtab komisjon arvesse tagasimaksmata abisummat ( 17 ). ►M1 See ei kehti loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste põhjustatud kahju hüvitamiseks aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel antava abi puhul. ◄

28) Komisjon ei luba anda abi kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse suunatud ekspordiga seotud tegevusele, mis on vahetult seotud eksporditavate kogustega, ega abi, mille andmise tingimus on kodumaiste kaupade eelistamine imporditud kaupadele; samuti ei luba komisjon anda abi jaotusvõrgu loomiseks ja toimimiseks ega muudele eksporditegevusega seotud jooksvatele kuludele. Abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue või juba olemasoleva toote uuele turule viimiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud, ei loeta üldjuhul ekspordiabiks.

29) Liikmesriikidele tuletatakse meelde, et rahastamissüsteemist, sealhulgas parafiskaalsetest maksetest, tuleb anda teada, kui süsteem on abimeetme lahutamatu osa (vt kohtuasi T-275/11, punktid 41–44) ( 18 ).

30) Käesolevates suunistes või mõnes muus asjaomastes riigiabieeskirjades käsitlemata abimeetmeid hindab komisjon iga juhtumi puhul eraldi vahetult aluslepingu artikli 107 lõike 3 valguses, võttes arvesse aluslepingu artiklite 107, 108 ja 109 ning ÜPP ja võimaluse korral käesolevate suuniste analoogseid eeskirju. Liikmesriigid, kes teatavad abist, mida käesolevad suunised ei hõlma, peavad tõendama asjaomase riigiabi vastavust käesolevate suuniste I osa 3. peatükis sätestatud ühistele hindamispõhimõtetele. Komisjon kiidab sellised meetmed heaks ainult juhul, kui kasulik panus sektori arengusse on selgelt suurem kui oht moonutada konkurentsi siseturul ja kahjustada liikmesriikide vahelist kaubandust.

2.3. Põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades kohaldatavad horisontaaleeskirjad ja abivahendid

31) Põhimõtteliselt selleks et ühtlustada riigiabieeskirju ja võttes arvesse, et põllumajandus- ja metsandussektoris tegutsevad ettevõtjad ning muud ettevõtjad on sarnased, kohaldatakse üldisi riigiabi eeskirju, milles kehtestatakse abi kokkusobivuse kriteeriumid, käesolevate suunistega hõlmatud sektorite suhtes. See kehtib eelkõige järgmiste suuniste kohta: ühenduse suunised raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta, ühenduse raamistik teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta ( 19 ), muudetud või asendatud, keskkonna- ja energiaalase riigiabi suunised aastateks 2014–2020 ( 20 ), muudetud või asendatud, „ELi suunised riigiabieeskirjade kohaldamiseks seoses lairibavõrkude kiire kasutuselevõtuga” ( 21 ), muudetud või asendatud, suunised riskifinantseerimisinvesteeringute edendamiseks antava riigiabi kohta ( 22 ), muudetud või asendatud, komisjoni teatis – koolituseks antava ja eraldi teatamise kohustusega riigiabi ühisturuga kokkusobivuse analüüsi kriteeriumid ( 23 ), muudetud või asendatud, komisjoni teatis – ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate tööhõive jaoks antava ja eraldi teatamise kohustusega riigiabi ühisturuga kokkusobivuse analüüsi kriteeriumid ( 24 ), muudetud või asendatud ja üldist majandushuvi pakkuvad vahendid ( 25 ).

32) Eespool nimetatud horisontaalsed vahendeid kohaldatakse põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamise suhtes, kui käesolevates suunistes ei ole ette nähtud erieeskirju. Kõnealustes suunistes on kehtestatud konkreetsed keskkonnaabimeetmed, nagu põllumajanduse keskkonna- ja kliimavaldkonna ning loomade heaolu valdkonna kohustuste täitmiseks antav abi (II osa jagu 1.1.5), abi Natura 2000 metsaaladega seotud ebasoodsate tingimuste hüvitamiseks ja abi seoses vee raamdirektiivi ( 26 ) nõuetega (II osa jagu 1.1.6) ning mahepõllumajandusele antav abi (II osa jagu 1.1.8). Keskkonnaeesmärkide saavutamiseks antavat investeerimisabi põllumajandustoodete esmatootmise valdkonnale hinnatakse kooskõlas käesolevate suuniste II osa jaos 1.1.1.1. kehtestatud eeskirjadega. Keskkonnakaitsetoetus põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega tegelevatele ettevõtjatele tunnistatakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks, kui see vastab tingimustele, mis on kehtestatud keskkonna- ja energeetikaalase riigiabi suunistes 2014–2020 (muudetud või asendatud). Energiasäästu, biokütuse ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia valdkonnale antav investeerimisabi ei kuulu käesolevate suuniste II osa 2. ja 3. peatüki reguleerimisalasse, kuna selline abi peaks olema kooskõlas keskkonna- ja energeetikaalase riigiabi suunistega 2014–2020, välja arvatud juhul, kui selline abi on teavitamiskohustusest vabastatud. Põllumajandustoodete esmatootmise valdkonnale antav investeerimisabi, mis on seotud põllumajandusettevõttes taastuvatest energiaallikatest energia tootmisega või biokütuste tootmisega, võib kuuluda käesolevate suuniste reguleerimisalasse, kui selline toodangumaht ei ületa asjaomase põllumajandusettevõtte aasta keskmist kütuse- või energiatarbimist (jagu 1.1.1.1).

33) Sektori eripärade tõttu ei kehti regionaalabi suunised aastateks 2014–2020 ( 27 ) põllumajanduslike esmatoodete suhtes. Neid kohaldatakse siiski põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise suhtes kõnealustes suunistes sätestatud ulatuses.

34) Nii üldised riigiabieeskirjad kui ka käesolevate suuniste sihtotstarbelisemad sätted võivad käsitleda metsandussektoris või maapiirkondades tegutsevaid ettevõtjaid. Vajaduse korral võib metsandussektoris või maapiirkondades tegutsevate ettevõtjate abi pidada kokkusobivaks liidu üldiste riigiabieeskirjade tingimustel ja kohaselt (eelkõige regionaalabi suunised aastateks 2014–2020, ühenduse raamistik teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta, keskkonna- ja energiaalase riigiabi suunised 2014–2020).

2.4. Mõisted

35) Käesolevates suunistes kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. „abi” – igasugune meede, mis vastab kõigile aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele;

2. „põllumajandussektor” – kõik põllumajandustoodete esmatootmise ning põllumajandustoodete töötlemise või turustamisega tegelevad ettevõtjad;

3. „põllumajandustoode” – aluslepingu I lisas loetletud tooted, välja arvatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 ( 28 ) I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted;

4. „abikava” – mis tahes dokument, mille alusel võidakse ilma edasisi rakendusmeetmeid nõudmata anda üksikabi kõnealuses dokumendis üldiselt ja abstraktselt määratletud ettevõtjatele, ja mis tahes dokument, mille alusel võidakse anda konkreetse projektiga mitteseotud abi ühele või mitmele ettevõtjale määramata ajaks ja/või määramata ulatuses;

5. „äärepoolseimad piirkonnad” – aluslepingu artikli 349 esimeses lõigus nimetatud piirkonnad;

6. „Egeuse mere väikesaared” – määruse (EL) nr 229/2013 ( 29 ) artikli 1 lõikes 2 nimetatud väikesaared;

7. „maaelu arengu programm” – maaelu arengu programm, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 6 lõikes 1;

8. „põllumajandustegevus” – põllumajandustoodete tootmine, töötlemine ja turustamine;

9. „mets” – üle 0,5 hektari suurune maa-ala, millel on üle viie meetri kõrgused puud, mille võrade liitus on suurem kui 10 %, või puud, mis suudavad in situ kõnealuste künnisteni jõuda, ning mis ei sisalda maad, mis on peamiselt kasutuses põllumajanduses või linnamaana. Liikmesriik või piirkond võib otsustada kohaldada muud metsa mõistet, võttes aluseks olemasolevad riigisisesed õigusaktid või inventuurisüsteemi. Liikmesriik või piirkond peab esitama määratluse teatises ning kui see on seotud maaelu arengu meetmega, tuleks see esitada maaelu arengu programmis;

10. „põllumajandustoodete esmatootmine” – aluslepingu I lisas loetletud põllundus- ja loomakasvatussaaduste tootmine ilma kõnealuste toodete olemust muutva täiendava töötlemiseta;

11. „põllumajandustoodete töötlemine” – põllumajandustoodete töötlemine, mille puhul töötlemise saadus on samuti põllumajandustoode, välja arvatud põllumajandusettevõttes toimuv tegevus, mis on vajalik loomse või taimse toote ettevalmistamiseks esmamüügiks;

12. „põllumajandustoodete turustamine” – toodete omamine või väljapanek, mille eesmärk on müük, müügiks pakkumine, tarnimine või mis tahes muu turustamise viis, välja arvatud esmatootja esmamüük edasimüüjatele või töötlejatele ja mis tahes tegevus, millega toodet esmamüügiks ette valmistatakse. Kui esmatootja müüb toodet lõpptarbijale selleks ettenähtud kohas, käsitatakse seda tegevust turustamisena;

13. „VKEd” ehk „mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad” – ettevõtjad, kes vastavad komisjoni määruse (EL) nr 702/2014 ( 30 ) I lisas sätestatud kriteeriumidele;

14. „suurettevõtjad” – ettevõtjad, kes ei vasta komisjoni määruse (EL) nr 702/2014 I lisas sätestatud kriteeriumidele;

15. „raskustes olev ettevõtja” – ettevõtja, kes vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest:

a) kui on tegemist piiratud vastutusega äriühinguga (v.a alla kolme aasta tegutsenud VKE), kes on akumuleeritud kahjumi tõttu kaotanud üle poole oma märgitud osa- või aktsiakapitalist Nii on see juhul, kui akumuleeritud kahjumi mahaarvamine reservidest (ning kõikidest muudest elementidest, mida üldiselt peetakse äriühingu omavahendite osaks) annab negatiivse tulemuse, mis ületab poolt märgitud osa- või aktsiakapitalist. Selle sätte kohaldamisel mõistetakse termini „piiratud vastutusega äriühing” all eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL ( 31 ) I lisas mainitud äriühinguliike ning „osa- ja aktsiakapital” hõlmab mis tahes ülekurssi;

b) kui on tegemist äriühinguga (v.a alla kolme aasta tegutsenud VKE), kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus äriühingu võlgade eest ja kes on kaotanud kogunenud kahjumi tõttu üle poole oma arvetel olevast kapitalist. Selle sätte kohaldamisel mõistetakse termini „äriühing, kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus äriühingu võlgade eest” all eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL II lisas mainitud äriühinguliike;

c) kui asjaomase ettevõtja suhtes on võlausaldajate soovil algatatud kõiki võlakohustusi hõlmav maksejõuetusmenetlus või ettevõtja vastab siseriikliku õiguse kohaselt kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamise kriteeriumidele;

d) kui ettevõtja on saanud päästmisabi ning ei ole veel laenu tagasi maksnud või garantiid lõpetanud või on saanud ümberkorraldusabi ning tema suhtes kohaldatakse endiselt ümberkorraldamiskava;

e) ettevõtja puhul, kes ei ole VKE, kui viimase kahe aasta jooksul:

i) on ettevõtja arvestuslik finantsvõimendus olnud suurem kui 7,5 ja

ii) on ettevõtte EBITDA suhe intressimaksete kattevarasse olnud alla 1,0 ;

16. „põllumajanduslik majapidamine” – põllumajandustoodete esmatootmiseks kasutatav üksus, mis koosneb maast, ruumidest ja rajatistest;

17. „abi osakaal” – abi kogusumma, mis on väljendatud protsendina rahastamiskõlblikest kuludest enne maksude või muude tasude mahaarvamist;

18. „üksikabi” – sihtotstarbeline üksikabi ja abikava raames üksikutele abisaajatele antav abi;

19. „sihtotstarbeline üksikabi” – abi, mida ei anta abikava alusel;

20. „brutotoetusekvivalent” – abi summa, kui see on antud toetusena abisaajale, enne maksude või muude tasude mahaarvamist;

21. „abi andmise kuupäev” – kuupäev, mil abisaajal tekib kohaldatavate riigi õigusaktide alusel seaduslik õigus abi saada;

22. „tootjarühm ja -organisatsioon” – rühm või organisatsioon, mis on moodustatud järgmistel eesmärkidel:

a) kohandada kõnealustesse tootjarühmadesse või -organisatsioonidesse kuuluvate tootjate tootmisprotsessi ja toodangut turunõuetele või

b) lasta kaupa ühiselt turule, sealhulgas kaupa müügiks ette valmistada, müüki tsentraliseerida ja hulgiostjaid varustada; või

c) töötada välja ühised eeskirjad toodangut käsitleva teabe kohta, esmajoones seoses saagikoristuse ja kättesaadavusega; või

d) edendada tootjarühmade või -organisatsioonide muid tegevusi nagu äri- ja turustusoskuste arendamine ning uuendusprotsesside korraldamine ja lihtsustamine;

23. „tagasimakstav ettemakse” – projekti jaoks antav laen, mis makstakse ühe või mitme osamaksena ja mille tagasimaksmise tingimused sõltuvad projekti tulemustest;

24. „taimekahjur” – nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ ( 32 ) artikli 2 lõike 1 punktis e määratletud kahjulikud organismid;

25. „projekti või tegevusega seotud tööde algus” – investeeringuga seotud tegevuse või ehitustööde alustamine või esimene kindel kohustus tellida seadmeid või teenuseid või muu kohustus, mis teeb projekti või tegevuse pöördumatuks, olenevalt sellest, kumb on varajasem. Tööde või tegevuse alguseks ei peeta maa ostmist ja ettevalmistustöid, näiteks lubade saamist või teostatavusuuringute teostamist. Projekti või tegevusega seotud tööde alguseks loetakse selline punkti 144 alapunkti a teises lauses, punkti 502 alapunkti a teises lauses ning punkti 635 alapunktis a osutatud maa ost, mille rahastamiskõlblikud maaostukulud moodustavad 100 % rahastamiskõlblikest investeerimiskuludest;

26. „maksumeetme kava järglaskava” – maksusoodustuse vormis kava, mis kujutab endast eelneva maksusoodustuse vormis kava muudetud versiooni ja millega asendatakse eelnev kava;

27. „hukkunud loomad” – loomad, kes on põllumajandusettevõttes või transportimise ajal hädatapu korras konkreetse diagnoosi alusel või ilma kindla diagnoosita tapetud või surnud, sealhulgas surnult sündinud ja sündimata jäänud loomad, kuid mitte tapetud inimtoiduks;

28. „kaitse all olev loom” – liidu või riiklike õigusaktide alusel kaitstud loom;

29. „noor põllumajandustootja” – abitaotluse esitamise kuupäeval kuni 40 aasta vanune ning vastavate ametialaste oskuste ja pädevustega füüsiline isik, kes asutab esimest korda põllumajandusliku majapidamise selle ainujuhina;

30. „suuremahuline investeerimisprojekt” – investeeringud maapiirkondades, nagu osutatud käesolevate suuniste II osa 3. peatükis, mille rahastamiskõlblikud kulud ületavad 50 miljonit eurot, arvutatuna abi andmise kuupäeva hindade ja vahetuskursside alusel;

31. „kohandatud abisumma” – suurtele investeerimisprojektidele lubatud maksimaalne abisumma, mis arvutatakse järgmise valemi alusel: suurim abisumma = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), kus R on abi ülemmäär, mida asjaomases piirkonnas kohaldatakse, välja arvatud suurendatud abi ülemmäär VKEde puhul; B on rahastamiskõlblike kulude see osa, mis jääb vahemikku 50–100 miljonit eurot. C on rahastamiskõlblike kulude see osa, mis ületab 100 miljonit eurot;

32. „materiaalne vara” – maast, hoonetest ja tootmisrajatistest, masinatest ja seadmetest koosnev vara;

33. „immateriaalne vara” – vara, millel ei ole füüsilist või rahalist kehastust, näiteks patendid, litsentsid, oskusteave või muu intellektuaalomand;

34. „loodusõnnetusega võrreldavad ebasoodsad ilmastikutingimused” – sellised ilmastikunähtused nagu külm, tormid ja rahe, jää, raju- või pidev vihm või tugev põud, mille tõttu hävinud kogus ületab 30 % kolme eelneva aasta keskmisest aastatoodangust, mis arvutatakse eelneva kolmeaastase perioodi kolme aasta põhjal või eelnenud viieaastase perioodi kolme aasta keskmisena, milles ei ole arvesse võetud kõige kõrgemat ja kõige madalamat näitajat;

35. „muud ebasoodsad ilmastikutingimused” – ebasoodsad ilmastikutingimused, mis ei vasta käesolevate suuniste punkti 35 alapunkti 34 tingimustele;

36. „keskkonnakahjustus” – konkreetse sündmusega seotud ja piiratud geograafilise ulatusega konkreetne reostus, saastumine või keskkonnakvaliteedi halvenemine, mille tulemusel hävineb rohkem kui 30 % asjaomase põllumajandusettevõtja keskmisest aastatoodangust kolmel eelnenud aastal või eelnenud viieaastase perioodi kolme aasta keskmisest, milles ei ole arvesse võetud kõige kõrgemat ja kõige madalamat näitajat. See ei hõlma üldisi keskkonnaohte, mis ei ole seotud kindla sündmusega, näiteks kliimamuutust või õhusaastet;

37. „katastroof” – inimtegevusest põhjustatud ootamatu biootilist või abiootilist laadi sündmus, millega kaasnevad olulised häired metsandusstruktuurides, põhjustades olulist kahju metsandussektorile;

38. „liidu normatiiv” – liidu õigusaktides sätestatud kohustuslik normatiiv, milles määratakse kindlaks üksikettevõtjatele kohustuslikud eesmärgid, eelkõige seoses keskkonna, hügieeni ja loomade heaoluga; liidu normatiivina ei käsitata siiski liidu tasandil kehtestatud normatiive ega eesmärke, mis on kohustuslikud liikmesriikidele, kuid mitte üksikutele ettevõtjatele;

39. „vähetootlik investeering” – investeering, millega ei kaasne põllumajandusliku majapidamise väärtuse või tasuvuse märkimisväärne kasv;

40. „investeeringud liidu normatiividele vastavuse saavutamiseks” – investeeringud, mis on tehtud liidu normatiivile vastavuse saavutamiseks pärast ELi õigusaktides sätestatud üleminekuperioodi möödumist;

41. „nõustamine” – terviklik nõustamisprotsess ühe ja sama lepingu raames;

42. „tõuraamat” – raamat, register, andmik või andmekandja:

a) mida peab tõuaretajate organisatsioon või ühing, mis on ametlikult tunnustatud liikmesriigis, kus ta on asutatud, ja

b) kuhu kantakse sisse või milles registreeritakse ühte tõugu tõuveised ühes nende eellaste nimetamisega;

43. „aktiivne põllumajandustootja” – aktiivne põllumajandustootja määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 tähenduses;

44. „vähem arenenud piirkonnad” – piirkonnad, mille sisemajanduse koguprodukt (SKP) elaniku kohta moodustab alla 75 % EL 27 keskmisest SKPst;

45. „EL 25” – 25 liikmesriiki, kes olid ELi liikmed 2005. aasta mai seisuga;

46. „EL 27” – 27 liikmesriiki, kes olid ELi liikmed 2007. aasta jaanuari seisuga;

47. „kapitaaltööd” – tööd, mida teeb põllumajandusettevõtja ise või teevad tema töötajad, ning millega luuakse põhivara;

48. „väiketaristu” – taristu, mille rahastamiskõlblikud kulud on kõige rohkem 2 miljonit eurot;

49. „toidukultuuripõhine biokütus” – biokütus, mis on toodetud teraviljast ja muust tärkliserikkast toorainest, suhkru- ja õlitaimedest, nagu on määratletud komisjoni ettepanekus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviks, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta ning direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ( 33 );

50. „põllumajandusmaa” – põllumaa, püsirohumaa ja püsikarjamaa või püsikultuuride all olev maa-ala, nagu see on määratletud määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 4;

51. „muu maahaldaja” – muu kui põllumajandussektoris tegutsev maad haldav ettevõtja;

52. „tehingukulu” kohustuse täitmisega seotud lisakulu, mis ei tulene otseselt kohustuse täitmisest või mida ei lisata otseselt hüvitatavate kulude või saamata jäänud tulude hulka ning mida võib arvutada standardkulu alusel;

53. geneetiliste ressursside säilitamine põllumajanduses ja metsanduses:

a) „in situ säilitamine” põllumajanduses – geneetiliste materjalide säilitamine ökosüsteemides ja looduslikes elupaikades ning liikide või looduslike liikide elujõuliste populatsioonide hoidmine ja taastamine nende looduslikus keskkonnas ning kodustatud loomatõugude või kultuurtaimeliikide puhul põllumajanduskeskkonnas, kus on välja kujunenud nende eriomadused;

b) „in situ säilitamine” metsanduses – geneetiliste materjalide säilitamine ökosüsteemides ja looduslikes elupaikades ning liikide elujõuliste populatsioonide hoidmine ja taastamine nende looduslikus keskkonnas;

c) „säilitamine põllumajandus- või metsamajandusettevõttes” – in situ säilitamine ja arendamine põllumajandus- või metsamajandusettevõtte tasandil;

d) „ex situ säilitamine” – põllumajanduse või metsanduse geneetilise materjali säilitamine väljaspool looduslikku elupaika;

e) „ex situ kogu” – põllumajanduse või metsanduse geneetilise materjali kogu, mida hoitakse väljaspool looduslikku elupaika;

54. „toiduained” – toiduained, mis ei ole põllumajandustooted ja mis on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 ( 34 ) I lisas;

55. „kvaliteedikavas osalemisest tulenevad püsikulud” – kulud, mis on kantud seoses toetatava kvaliteedikavaga liitumise ja kvaliteedikavas osalemise iga-aastaste osamaksudega, sealhulgas vajaduse korral kulutused kontrollidele, mida on vaja kvaliteedikava spetsifikatsioonidele vastavuse tõendamiseks;

56. „lühike tarneahel” – tarneahel, mis hõlmab piiratud arvu ettevõtjaid, kes kohustuvad tegema koostööd, arendama kohalikku majandust ning tihedaid geograafilisi ja sotsiaalseid suhteid tootjate, töötlejate ja tarbijate vahel;

57. „põllumajandusliku majapidamise liige” – füüsiline või juriidiline isik või füüsiliste või juriidiliste isikute rühm, olenemata sellest, milline õiguslik seisund on sellele rühmale ja rühma liikmetele riiklike õigusaktidega antud, välja arvatud põllumajandusettevõtte töötajad. Põllumajandustootja majapidamise liikmena käsitatav juriidiline isik või isikute rühm peab abi taotlemise ajal tegelema põllumajanduslikus majapidamises põllumajandusega;

58. „klaster” – sõltumatute ettevõtjate – idufirmade, väikeste, keskmise suurusega ja suurettevõtjate ning nõuandvate organite ja/või teadusasutuste – rühm, mille eesmärk on stimuleerida majandus- ja uuendustegevust, edendades intensiivset suhtlemist, vahendite jagamist ja teadmiste ja oskusteabe vahetamist ning aidates tulemuslikult kaasa teadmussiirdele, võrgustike loomisele ja teabe levitamisele klastri ettevõtjate vahel;

59. „väikeettevõtja” – komisjoni soovituses 2003/361 ( 35 ) määratletud mikroettevõte või füüsiline isik, kes ei tegele abi taotlemise hetkel majandustegevusega;

60. „kohalik turg” –

a) turg, mille puhul turu ja toote päritoluettevõtte vaheline vahemaa on 75 km, mille raadiuses peab toimuma toote töötlemine ja müük lõpptarbijale, või

b) turg, mille puhul vastavas maaelu programmis on kehtestatud turu ja toote päritoluettevõtte vaheline vahemaa, mille raadiuses peab toimuma toote töötlemine ja müük lõpptarbijale; või

c) turg, mille puhul on vastavas maaelu arengu programmis kehtestatud veenev alternatiivmääratlus;

61. „TSE (transmissiivse spongioosse entsefalopaatia) ja BSE (veiste spongioosse entsefalopaatia) testide kulud” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 999/2001 ( 36 ) X lisa C peatüki kohaselt tehtavatest testidest tulenevad kulud, sealhulgas testikomplektide soetamise, proovide võtmise, transportimise, analüüsimise, säilitamise ja hävitamisega seotud kulud;

62. „teadus- ja teadmiste levitamise organisatsioon” – üksus (nt ülikool või uurimisinstituut, tehnosiirde agentuur, innovatsioonivahendaja, teadusuuringutele pühendunud füüsiline ja/või virtuaalne koostööüksus) hoolimata oma õiguslikust staatusest (avalik-õiguslik või eraõiguslik) või rahastamise viisist, mille peamine eesmärk on sõltumatult teostada alusuuringuid, rakendusuuringuid või tootearendust, nagu on kindlaks määratud teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi raamistikus, või laialdaselt levitada sellise tegevuse tulemusi mittediskrimineerivalt ja ainuõigusteta, kasutades selleks õpetamist, avaldamist või teadmussiiret. Kui selline üksus tegeleb majandustegevusega, tuleb majandustegevuse rahastamine, kulud ja tulud arvestada eraldi. Ettevõtjatel, kes avaldavad mõju sellisele üksusele, nt aktsionäridel või liikmetel, ei tohi olla eelisjuurdepääsu sellise üksuse teaduspotentsiaalile ja tema saavutatud teadustulemustele;

63. „reaalturutingimuste põhimõte” – põhimõte, mille kohaselt ei tohi lepinguosaliste vahelise investeerimistehingu tingimused erineda sõltumatute ettevõtjate vahel sõlmitud tehingu tingimustest ning need tingimused ei tohi sisaldada salalepete elemente. Iga tehing, mis tuleneb avatud, läbipaistvast ja mittetingimuslikust pakkumismenetlusest, loetakse reaalturutingimuste põhimõttele vastavaks;

64. „metsa säästev majandamine” – metsade ja metsamaade kasutamine niisugusel viisil ja määral, et need säilitavad oma elurikkuse, tootlikkuse, uuenemisvõime, elujõulisuse ja võime täita praegu ja tulevikus vastavaid ökoloogilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid funktsioone kohalikul, siseriiklikul ja üleilmsel tasandil muudele ökosüsteemidele kahju tekitamata;

65. „agrometsandussüsteemid” – maakasutussüsteemid, mille puhul puid kasvatatakse samal maal kombinatsioonis põllumajandusega;

66. „kiirekasvulised puud” – lühikese raieringiga mets, kus lühim aeg enne langetamist on vähemalt 8 aastat ja pikim aeg enne langetamist ei ületa 20 aastat;

67. „lühikese raieringiga madalmetsa puud” – CN-koodi 0602 90 41 alla kuuluvad puuliigid, mille määratlevad liikmesriigid ja mis hõlmavad puittaimi, mitmeaastaseid taimi, pookealuseid või pärast koristamist mulda jäävaid juuremugulaid, mis järgmisel hooajal ajavad uusi võrseid, ning mille maksimaalse raietsükli määravad kindlaks liikmesriigid vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 4 lõike 1 punktile k;

68. „hõredalt asustatud alad” – alad, mille komisjon on sellisena heaks kiitnud eraldi otsustega regionaalabi kaartide kohta ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020;

69. „punkti a alad” – aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktile a vastavad alad, mis on tähistatud ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;

70. „punkti c alad” – aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktile c vastavad alad, mis on tähistatud ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;

71. „NUTS 3. tasandi piirkond” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1059/2003 ( 37 ) alusel ühise statistiliste territoriaalüksuste liigituse 3. tasandil kindlaks määratud piirkond;

72. „eelnevalt kindlaksmääramata punkti c alad” – piirkonnad, mille liikmesriik on omal äranägemisel määranud punkti c alaks, eeldusel et liikmesriik tõendab, et sellised piirkonnad vastavad teatavatele sotsiaalmajanduslikele kriteeriumidele ning et need piirkonnad on kooskõlas aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktiga c tähistatud ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;

73. „endised punkti a alad” – alad, mis olid tähistatud punkti a aladena ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2014 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;

74. „regionaalabi kaart” – liikmesriigi määratletud alade loetelu, mis on kooskõlas 2014.–2020. aasta regionaalabi suunistes sätestatud tingimustega ning mille on heaks kiitnud komisjon;

75. „põllumajandustoodete töötlemine mittepõllumajandustoodeteks” – mis tahes põllumajandustoodete töötlemine, mille saadus ei ole põllumajandustoode;

76. „hindamiskava” – dokument, mis sisaldab vähemalt järgmisi elemente: hinnatava abikava eesmärgid; hindamisküsimused; tulemusnäitajad; kavandatud hindamismeetod; andmekogumise nõuded; hindamise kavandatud ajakava, sealhulgas hindamise lõpparuande esitamise tähtaeg; sõltumatu hindamisasutuse kirjeldus või kriteeriumid, mille alusel kõnealune asutus valitakse ja tagatakse hindamistulemuste avalikustamine.

2.5. Teatamisele kuuluv abi

36) Kui on täidetud aluslepingu artikli 107 lõike 1 tingimused, on liikmesriigid kohustatud teavitama komisjoni põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele eraldatud abist kooskõlas aluslepingu artikli 108 lõikega 3 ning asjaomane riik ei tohi oma kavandatud meedet jõustada enne lõpliku otsuse tegemist, välja arvatud meetmed, mis vastavad grupierandi määruses sätestatud tingimustele.

37) Abikava alusel antava üksikabi kohta kehtib teavitamiskohustus vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 3, kui abi ületab järgmisi teavitamiskünniseid:

a) eraldi teatamisele kuuluv investeerimisabi põllumajandustoodete töötlemiseks ja turustamiseks käesolevate suuniste II osa jao 1.1.1.4 kohaselt: 25 miljonit eurot ületavad rahastamiskõlblikud kulud või kui brutotoetusekvivalent ületab 12 miljonit eurot;

b) abi müügiedenduskampaaniateks suuniste II osa jao 1.3.2 kohaselt: müügiedenduskampaaniad, mille aastaeelarve ületab 5 miljonit eurot;

c) investeerimisalane üksikabi, mis antakse käesolevate suuniste II osa 3. peatüki jagude 3.1, 3.2, 3.6 ja 3.10 alusel:







Abi osakaal Teavitamiskünnised 10 % 7,5 miljonit eurot 15 % 11,25 miljonit eurot 25 % 18,75 miljonit eurot 35 % 26,25 miljonit eurot 50 % ja üle selle 37,5 miljonit eurot

3. peatükk. Ühised hindamispõhimõtted

38) Hinnates, kas teatatud abimeedet saab pidada aluslepingu artikli 107 lõike 3 kohaselt siseturuga kokkusobivaks, analüüsib komisjon üldiselt, kas meetme ülesehitus tagab selle, et abimeetme kasulik mõju ühist huvi teeniva eesmärgi saavutamisele kaalub üles võimalikud negatiivsed mõjud kaubandusele ja konkurentsile.

39) Riigiabi ajakohastamist käsitlevas teatises kutsuti üles tegema kindlaks ja määratlema ühised põhimõtted, mida komisjon kohaldab, kui ta hindab kõikide abimeetmete kokkusobivust siseturuga. Sel eesmärgil loeb komisjon abimeetme ELi toimimise lepinguga kokkusobivaks ainult juhul, kui see meede vastab kõigile järgmistele kriteeriumidele:

a) meetmega aidatakse kaasa täpselt määratletud ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamisele: riigiabimeede peab teenima mõnda ühist huvi pakkuvat eesmärki kooskõlas aluslepingu artikli 107 lõikega 3;

b) vajadus riigi sekkumise järele: riigiabimeede peab olema suunatud olukorrale, mida abiga saab oluliselt parandada määral, mida turg ise ei suuda: näiteks kui abi võimaldab kõrvaldada selgelt kindlaks tehtud turutõrget;

c) abimeetme asjakohasus: kavandatav abimeede peab olema sobiv poliitiline vahend ühist huvi pakkuva eesmärgi täitmiseks;

d) ergutav mõju: abi peab muutma asjaomase ettevõtte käitumist nii, et see hakkab tegelema lisategevusalaga, mida ta ilma abita ei teeks või teeks piiratult või eri viisil;

e) abi proportsionaalsus (piirdumine minimaalselt vajaliku abiga): abi tuleb viia miinimumini, mis on vajalik tegevuse ergutamiseks asjaomases valdkonnas;

f) liikmesriikidevahelisele konkurentsile ja kaubandusele põhjendamatu negatiivse mõju vältimine: abi negatiivne mõju on piisavalt väike selleks, et meetme üldine mõju oleks positiivne;

g) abi läbipaistvus: liikmesriikidel, komisjonil, ettevõtjatel ja avalikkusel peab olema hea juurdepääs kõigile asjaomastele õigusaktidele ja nende alusel antavat abi käsitlevale teabele.

40) Abikavade teatavate kategooriate suhtes võib täiendavalt kehtestada järelhindamise nõude, nagu on kirjeldatud punktides 720–723. Sellistel juhtudel võib komisjon piirata kavade kestust (harilikult nelja aasta või veelgi lühema ajaga), võimalusega hiljem teatada nende pikendamisest.

41) Kui riigiabimeede või selle tingimused (sh selle rahastamisviis, kui see on meetme lahutamatu osa) tooks vältimatult kaasa ELi õiguse rikkumise, ei saa nimetatud abi siseturuga kokkusobivaks kuulutada ( 38 ). Eeskätt kujutab ELi õiguse mitteeristatavat rikkumist järgmine abi:

a) abi, mille eraldamise tingimus on, et abisaaja peakontor peab asuma asjaomases liikmesriigis või abisaaja peab tegutsema peamiselt asjaomases liikmesriigis;

b) abi, mille eraldamise tingimus on, et abisaaja kasutab riigis toodetud kaupa või siseriiklikke teenuseid;

c) abi, millega piiratakse võimalust, et abisaaja kasutab ära muude liikmesriikide teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni tulemusi.

42) Üldiseid hindamispõhimõtteid tuleb vaadelda ÜPP kontekstis. Sellest tulenevalt kehtivad nimetatud konkurentsipoliitika üldkaalutlused mis tahes käesolevates suunistes käsitletud abiliikide suhtes, kui käesolevate suuniste I osa jagudes 3.1–3.7 ei ole kehtestatud erandeid põllumajandussektoris kehtivatest erilistest põhimõtetest tulenevalt.

3.1. Panus ühise eesmärgi saavutamisse

43) Põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antava abi eesmärgid peavad tagama elujõulise toidutööstuse ning edendama tõhusat ja säästvat ressursikasutust, et saavutada arukas ja jätkusuutlik majanduskasv.

44) Põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele abi andmine peaks olema tihedalt põimunud ÜPPga, olema sidus käesolevate suuniste punktis 10 nimetatud maaelu arengu eesmärkidega ja vastama põllumajandusturgude ühise korralduse eeskirjadele.

Maaelu arengu eesmärgid

45) Abi kokkusobivuse hindamisel võetakse maaelu arengu eesmärke arvesse koos riigiabi üldpõhimõtetega.

46) Komisjon leiab, et määruse (EL) nr 1305/2013 ja selle rakendusaktide ja delegeeritud õigusaktide alusel või nende nõuetele vastavalt ning samuti maaelu arengu programmi raames toimuva täiendava riikliku rahastamisena võetavad meetmed on juba oma olemuselt maaelu arengu eesmärkidega kooskõlas ja aitavad kaasa nende saavutamisele.

47) Mis puutub üksnes riiklikest vahenditest rahastatavate maaelu arengu meetmetega sarnastesse meetmetesse, siis selleks, et tagada nende kooskõla maaelu arengu programmide raames EAFRD kaasrahastatavate maaelu arengu meetmetega, peaksid liikmesriigid tõendama, mil viisil sobib selline riigiabi kokku ja on kooskõlas vastavate maaelu arengu programmidega. Nimetatud dokumentatsioon peab olema lisatud igale teatisele.

▼M1

48) Maaelu arengu valdkonna reguleerimisalast välja jäävate abimeetmete puhul (käesolevate suuniste II osa jagudes 1.1.10.3, 1.2, 1.3, 2.8 ja 2.9 osutatud abimeetmed) on komisjoni seisukohalt maaelu arengu eesmärkidesse panustamise põhimõtet järgitud, kui komisjon on piisavalt veendunud nimetatud meetmete panuses maaelu arengu eesmärkide saavutamisse.

▼B

Kava alusel antud, eraldi teatamisele kuuluvat abi käsitlevad lisatingimused

49) Kava alusel abi andmisel eraldi teatamisele kuuluvatele investeerimisprojektidele peab abi andev ametiasutus tõendama, et valitud projekt toetab kava eesmärki ning seega põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antava abi eesmärke. Selleks võib liikmesriik toetuda teabele, mille taotleja on esitanud, ning mis sisaldab kirjeldust investeeringu positiivsest mõjust.

Põllumajandustoodete ühise turukorralduse eeskirjad

50) Põllumajandussektori ( 39 ) eripärade tõttu allub riigiabieeskirjade kohaldamine olenemata sellest, et need on põllumajandussektoris täielikult kohaldatavad, ÜPP esimese samba alla kuuluvate määruste sätetele. Teisisõnu, riigiabimeetmed ei saa liikmesriigi jaoks olla ülimuslikud määruse (EL) nr 1308/2013 ( 40 ) suhtes. Seepärast ei luba komisjon anda riigiabi, mis ei ole kooskõlas ühist turukorraldust reguleerivate sätetega või mis häiriks ühise turukorralduse nõuetekohast toimimist.

51) Täiendavad eritingimused seoses kooskõlaga põllumajandustoodete ühise turukorralduse põhimõtetega on esitatud käesolevate suuniste II osa põllumajandustoodete esmatootmisega seotud põllumajandusettevõtetele antavat investeerimisabi käsitlevas jaos 1.1.1.1, tootjarühmadele ja -organisatsioonidele antavat stardiabi käsitlevas jaos 1.1.4 ning tootmisvõimsuse peatamist käsitlevas jaos 1.2.2.

Keskkonnaalased eesmärgid

52) Aluslepingu artikli 11 kohaselt peab liidu poliitika ja tegevuse määratlemisel ja rakendamisel võtma arvesse keskkonnakaitse nõudeid, eelkõige pidades silmas säästva arengu edendamist. ÜPP 1. ja 2. samba oluliste keskkonnameetmete õiguslik alus on aluslepingu artikkel 11. Nimetatud meetmega kooskõlas tuleks liidu maaelu arengu prioriteete käsitleda säästva arengu raamistikus. Keskkonnakaitse eesmärkide edendamisel vastavalt aluslepingu artiklile 11 võtab liit arvesse ka põhimõtet „saastaja maksab” ( 41 ). Tulevastes riigiabiteatistes tuleb seega erilist tähelepanu pöörata keskkonnaküsimustele. Kõik riigiabiteatised peaksid sisaldama tulevikus hinnangut selle kohta, kas abi saanud tegevusvaldkonnal on võimalik keskkonnamõju. Kui keskkonnamõju on olemas, peaksid riigiabiteatised sisaldama tõendusmaterjali selle kohta, et abimeetmega ei kaasne kehtivate liidu keskkonnakaitseseaduste rikkumine. ►M1 Näiteks investeerimistoetuse abikava puhul, mis on ette nähtud tootmise suurendamiseks ning millega kaasneb piiratud ressursside kasutamise kasv või suurenev reostus, on vaja näidata, et abikava ei riku kehtivaid liidu õigusakte, sealhulgas keskkonnakaitseseadusi ( 42 ) ega maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõuetele vastavuse süsteemi (määrus (EL) nr 1306/2013). ◄ Kui teatatakse riigiabist, mis kuulub maaelu arengu programmi reguleerimisalasse, kehtib sellise riigiabimeetme suhtes sama keskkonnanõue, mis kehtib maaelu arengu meetme suhtes.

3.2. Vajadus riigi sekkumise järele

53) Et hinnata riigiabi vajalikkust ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamisel, peab kõigepealt tegema kindlaks lahendust vajava probleemi olemuse. Riigiabi peaks olema suunatud olukorrale, kus abi toetusel on võimalik saavutada suuremat edu, kui turg iseseisvalt seda suudaks pakkuda.

54) Riigiabimeede võib teatavatel tingimustel tõepoolest aidata korrigeerida turutõrkeid ning aidata kaasa turgude tõhusale toimimisele ja konkurentsivõime tugevdamisele. Lisaks võib juhul, kui turg on toimiv, kuid saavutatud tulemused ei ole võrdsete võimaluste või ühtekuuluvuspoliitika seisukohast rahuldavad, riigiabi kasutada soovitumate, tasakaalustatumate tulemuste saavutamiseks.

55) Käesolevate suuniste tähenduses leiab komisjon, et turg ei saavuta loodetavaid eesmärke ilma riigi sekkumiseta käesolevate suuniste II osas kehtestatud eritingimustele vastavate abimeetmete puhul. Seepärast tuleks sellist abi pidada käesolevate suuniste I osa jaos 3.1 sätestatud ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks vajalikuks.

3.3. Abi asjakohasus

56) Kavandatav abimeede peab olema sobiv poliitiline vahend ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks. Abimeedet ei peeta siseturuga kokkusobivaks, kui muud vähem moonutavad poliitika- või abivahendid võimaldavad anda sama positiivse panuse ÜPP ja eelkõige maaelu arengu eesmärkide saavutamisse. On oluline meeles pidada, et teinekord sobivad asjaomaste eesmärkide saavutamiseks paremini muud vahendid, nagu näiteks määrus, turupõhised vahendid, taristu arendamine ja ärikeskkonna tõhustamine.

Asjakohasus alternatiivsete poliitikavahenditega võrreldes

57) Komisjon leiab, et põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antav abi, mis vastab käesolevate suuniste II osa asjaomastes jagudes kehtestatud eritingimustele, on asjakohane poliitikavahend.

58) Kui liikmesriik otsustab kasutusele võtta maaelu arengu meetmega sarnase meetme, mida rahastatakse üksnes riiklikest vahenditest, ning kui samal ajal on sama meede nähtud ette vastavas maaelu arengu programmis, peaks liikmesriik tõendama valitud riikliku abivahendi eeliseid maaelu arengu programmi meetme ees.

Asjakohasus muude abivahenditega võrreldes

59) Abi võib anda mitmesuguses vormis. Liikmesriik peaks siiski tagama, et abi antakse vormis, mis kaubandust ja konkurentsi tõenäoliselt kõige vähem moonutab.

60) Kui käesolevate suuniste II osas kirjeldatud abimeetme jaoks on ette nähtud konkreetne vorm, käsitatakse sellist vormi käesolevate suuniste tähenduses asjakohase abivahendina.

61) Komisjon leiab lisaks, et EAFRDst kaasrahastatavate maaelu arengu meetmete või kaasrahastatavate maaelu arengu meetmete täiendava rahastamise puhul on vastava maaelu arengu meetme jaoks ette nähtud vormis antud abi asjakohane abivahend.

62) Kui on tegemist investeerimisabiga, mis maaelu arengu programmi osana või maaelu arengu meetme täiendava rahastamisena ei kuulu määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalasse, ja kui abi antakse vormis, mis annab otsese varalise kasu (näiteks otsetoetused, vabastused või soodustused seoses maksude, sotsiaalkindlustusmaksete või muude kohustuslike tasudega jms), peab liikmesriik tõendama, miks on vähem asjakohased muud, potentsiaalselt vähem moonutavad abivormid, nagu tagasimakstavad ettemaksed või abivormid, mis põhinevad võlal või omakapitaliinstrumentidel (nt madala intressiga laenud või intressisoodustused, riigi tagatised või alternatiivne kapitali andmine soodsatel tingimustel).

63) Seoses käesolevate suuniste II osa jao 2.8 kohaste metsandusmeetmetega, on liikmesriigid kohustatud tõendama, et nende seatud ökoloogilisi, kaitse- ja vaba aja veetmisega seotud eesmärke ei saa saavutada käesolevate suuniste II osa jagude 2.1–2.7 kohase maaelu arengu meetmega sarnaste metsandusmeetmetega.

64) Mitut liiki abi puhul, nagu abi turu-uuringu kulude katmiseks, toote väljatöötamiseks ja projekteerimiseks ning taotluste ettevalmistamiseks kvaliteedikavade tunnustamiseks, abi teadmussiirde ja abimeetmete, nõustamisteenuste, põllumajandusettevõtja asendusteenuste, müügiedendusmeetmete, loomahaiguste või taimekahjurite ennetamise või kahjuritõrje ning loomakasvatussektori kulude hüvitamiseks, antakse abi lõppabisaajatele toetatud teenuste kujul mitterahalises vormis kaudselt. Sel juhul antakse abi asjaomase teenuse või toimingu pakkujale.

65) Abimeetme siseturuga kokkusobivuse hindamine ei piira kohaldatavaid riigihanke-eeskirju ega läbipaistvuse, avatuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid teenuseosutaja valimise menetluses.

3.4. Abi ergutav mõju ja vajalikkus

66) Põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antavat abi saab pidada siseturuga kokkusobivaks üksnes juhul, kui sellel on ergutav mõju. Ergutav mõju esineb siis, kui abi muudab ettevõtja käitumist nii, et see hakkab tegelema sektori arengut toetava lisategevusega, mida ta ilma abita ei teeks või teeks piiratult või eri viisil. Abiga ei tohi siiski subsideerida sellise tegevuse kulusid, mida ettevõtja teeks niisamagi, ning sellega ei tohi hüvitada majandustegevuse tavalist äririski.

67) Kui välja arvata liidu õigusaktides või käesolevates suunistes sõnaselgelt väljendatud erandid, on ühepoolne riigiabi, mille eesmärk on lihtsalt ettevõtjate rahalise seisukorra parandamine ning mis ei aita mingil moel kaasa sektori arengule, ja eelkõige selline abi, mida antakse toote hinna, koguse, toodanguühiku või tootmisvahendi ühiku alusel, liigitatav tegevusabi hulka ning on siseturuga kokkusobimatu. Lisaks kahjustab selline abi oma olemuselt tõenäoliselt ka siseturukorralduse mehhanisme.

68) Samad põhjused on ajendanud komisjoni lubama käesolevates suunistes abi andmist kohustuslike standardinõuete täitmise hõlbustamiseks üksnes määral, mil see täidab maaelu arengu poliitika eesmärke.

69) Samamoodi tuleks käesolevate suuniste II osa jagude 1.2 ja 2.8.5 alusel eraldada abi ainult sellistele põllumajandus- ja metsandussektori ettevõtjatele, kellel on mitmesuguseid raskusi, kuigi nad on teinud asjakohaseid jõupingutusi riskide vähendamiseks. Riigiabi ei tohiks ahvatleda ettevõtjaid põhjendamatuid riske võtma. Põllumajandus- ja metsandussektori ettevõtjad peavad ise vastutama tootmismeetodite või toodete järelemõtlematu valiku tagajärgede eest.

70) Samadel põhjustel ei pea komisjon abi abisaaja jaoks ergutavaks siis, kui asjaomase projekti või tegevusega seonduvat tööd on alustatud juba enne abisaaja abitaotluse esitamist riigiasutusele.

71) Abitaotlus peab sisaldama vähemalt taotleja nime ja ettevõtte suurust, projekti või tegevuse kirjeldust, sealhulgas selle asukohta ning algus- ja lõppkuupäeva, projekti läbiviimiseks vajalikku abisummat ja rahastamiskõlblikke kulusid.

72) Lisaks peavad suurettevõtjad taotluses selgitama, mis oleks juhtunud siis, kui abi ei oleks antud (st vastupidine stsenaarium või alternatiivne projekt või tegevus) ja esitama dokumentaalsed tõendid taotluses kirjeldatud vastupidise stsenaariumi toetamiseks.

73) Taotlusvormi kättesaamisel peab abi andev ametiasutus kontrollima vastupidise stsenaariumi usaldusväärsust ja kinnitama, et abil on soovitud ergutav mõju. Vastupidine stsenaarium on usaldusväärne, kui see on ehtne ja seotud otsuse tegemise tingimustega ajal, mil abisaaja teeb asjaomase projekti või tegevuse kohta otsuse.

74) Erandina punktidest 70–73 leitakse, et VKEdele maksusoodustusena antaval abil on ergutav mõju, kui abikava kohaselt antakse õigus saada abi kooskõlas objektiivsete kriteeriumidega ja ilma et liikmesriik saaks täiendavalt oma kaalutlusõigust kasutada ning abikava on heaks kiidetud ja jõustunud enne abi saanud projekti või tegevuse algust. Seda nõuet ei kohaldata maksumeetme kava järglaskavade puhul, kui tegevus oli juba eelmiste maksusoodustuskavadega kaetud.

75) Erandina käesolevate suuniste punktidest 70–74 ei pea käesolevate suuniste järgmised abi liigid olema ergutava mõjuga:

a) maapiirkondade maakorralduse abikavad kooskõlas II osa jagudega 1.3.4 ja 2.9.2 ja abikavad keskkonna-, looduskaitse- ja vabaajategevuse eesmärkidel kooskõlas jaoga 2.8, kui:

i) abikavaga antakse õigus saada abi kooskõlas objektiivsete kriteeriumidega ja ilma et liikmesriik saaks täiendavalt oma kaalutlusõigust kasutada;

ii) abikava on vastu võetud ja jõus enne, kui abisaaja on teinud rahastamiskõlblikke kulutusi vastavalt jagudele 1.3.4, 2.9.2 ja 2.8; ning

iii) abikava hõlmab üksnes VKEsid;

b) Natura 2000 aladega seotud ja vee raampoliitika direktiivist tulenevate ebasoodsate tingimuste hüvitamiseks VKEdele antav abi kooskõlas käesolevate suuniste II osa jaoga 1.1.6;

c) abi looduslikust või muust eripärast tingitud piirangutega aladele kooskõlas II osa jaoga 1.1.7;

d) abi loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks kooskõlas II osa jaoga 1.2.1.1;

e) abi loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest tingitud kahju korvamiseks kooskõlas II osa jaoga 1.2.1.2;

▼M1

f) loomahaiguste ja taimekahjurite ennetamise, kontrolli ja likvideerimisega seotud kulude korvamiseks antav abi ning kõnealuste loomahaiguste ja taimekahjurite tekitatud kahju korvamiseks antav abi kooskõlas II osa jaoga 1.2.1.3;

▼B

g) abi hukkunud loomade kõrvaldamise ja hävitamisega seotud kulude katmiseks kooskõlas II osa jaoga 1.2.1.4;

h) abi kaitse all olevate loomade tekitatud kahju korvamiseks kooskõlas II osa jaoga 1.2.1.5;

i) abi õigusaktides reguleeritud loomade metsades tekitatud kahju korvamiseks kooskõlas II osa jaoga 2.8.5;

j) investeerimisabi normatiivide täitmiseks kooskõlas punkti 148 alapunktidega a ja b;

k) investeerimisabi normatiivide täitmiseks kooskõlas punkti 148 alapunktiga c; investeerimisabil suurettevõtjatele normatiivide täitmiseks kooskõlas punkti 148 alapunktiga c loetakse olevat ergutav mõju, kui asjaomane ettevõtja tõendab, et ilma abita ohustab neid tegevuse lõpetamine;

l) abi põllumajandusliku majapidamise territooriumil asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks kooskõlas II osa jaoga 1.1.1.2, välja arvatud üksikabi, mille suurus ületab 500 000 eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;

▼M1

m) abi müügiedendusmeetmete võtmiseks kooskõlas punkti 464 alapunktidele b, c ja d;

▼B

n) abi teadus- ja arendustegevuseks põllumajandus- ja metsandussektoris kooskõlas II osa jagudega 1.3.6 ja 2.9.1;

o) abi külade, loodusmaastike ja kõrge loodusliku väärtusega alade kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks, taastamiseks ja kvaliteedi parandamiseks kooskõlas punkti 644 alapunktiga e; kõnealune erand ei kehti investeerimisabi suhtes, mis on seotud külade, loodusmaastike ja kõrge loodusliku väärtusega alade kultuuri- ja looduspärandi säilitamisega ja mis ületab punkti 37 alapunktis c sätestatud teavitamiskünniseid;

p) abi maapiirkondade omavalitsuste ja külade arengut ja nende põhiteenuseid käsitlevate kavade ning Natura 2000 alade või muude kõrge loodusliku väärtusega alade kaitse- ja majandamiskavade koostamiseks ja ajakohastamiseks kooskõlas punkti 644 alapunktiga a;

q) abi metsapõlengutest, loodusõnnetustest, ebasoodsatest ilmastikutingimustest, kahjuritest, loomahaigustest, katastroofidest ja kliimamuutustega seotud sündmustest tingitud metsakahjustuste kõrvaldamiseks kooskõlas II osa jaoga 2.1.3;

▼M1

r) abi kahjurite ja puuhaiguste tekitatud kahju ning nende levikuga seotud kulude hüvitamiseks ning kahjurite ja puuhaiguste tekitatud kahjude heastamine kooskõlas II osa jaoga 2.8.1.

▼M2

s) aktiivsetele põllumajandustootjatele puuvilla või toiduainete kvaliteedikavadega liitumiseks antav abi vastavalt II osa jaoga 3.8.

▼B

Eraldi teatamisele kuuluva investeerimisabi lisatingimused

76) Lisaks eespool ette nähtud nõuetele peab liikmesriik eraldi teatamisele kuuluva investeerimisabi puhul esitama selged tõendid selle kohta, et abi mõjutab reaalselt investeeringu valikut. Põhjaliku hindamise võimaldamiseks peab liikmesriik esitama lisaks teabele toetatava projekti kohta ka põhjaliku kirjelduse vastupidise stsenaariumi kohta, mis põhineb eeldusel, et abisaaja ei saa abi üheltki avaliku sektori asutuselt.

77) Liikmesriike kutsutakse tuginema dokumentidele; selleks sobivad näiteks ametlikud juhatuse dokumendid, riskihindamised (sealhulgas kohaspetsiifiliste riskide hindamised), finantsaruanded, asutusesisesed äriplaanid, eksperdiarvamused ja muud hinnatava investeerimisprojektiga seotud uuringud. Ergutavat mõju võivad liikmesriikidel aidata tõendada investeerimiskomisjonile esitatavad dokumendid, mis sisaldavad teavet nõudluse, kulude ja finantsprognooside kohta ning milles täpsustatakse eri investeerimisstsenaariume, või dokumendid, mis esitatakse finantsasutustele.

78) Seejuures võib kasumlikkuse taset hinnata selliste meetodite abil, mida asjaomases sektoris üldiselt kasutatakse ning mis võivad hõlmata meetodeid projekti nüüdispuhasväärtuse (NPV) ( 43 ), sisemise tulumäära (IRR) ( 44 ) või investeeritud kapitali keskmise tootluse (ROCE) hindamiseks. Projekti kasumlikkust võrreldakse tavapärase tulumääraga, mida ettevõtja kohaldab teiste sarnaste investeerimisprojektide suhtes. Kui sellised määrad ei ole teada, võrreldakse projekti kasumlikkust ettevõtja kapitalikuludega tervikuna või asjaomases sektoris tavapäraselt täheldatud tulumääradega.

79) Kui puudub konkreetne vastupidine stsenaarium, võib ergutava mõju olemasolu eeldada rahastamispuudujäägi korral, st kui eelnevalt koostatud äriplaani alusel ületavad investeerimiskulud investeeringu oodatava tegevuskasumi nüüdispuhasväärtust.

80) Kui abi ei muuda abisaaja käitumist, stimuleerides lisainvesteeringuid, puudub sellel positiivne mõju asjaomasele sektorile. Seetõttu ei kiideta abi heaks juhul, kui ilmneb, et sama investeeringut viidaks läbi ka ilma abita.

3.5. Abi proportsionaalsus

81) Põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antavat abi peetakse proportsionaalseks, kui abisumma abisaaja kohta on piiratud üksnes vajaliku miinimumiga ühise loodetava eesmärgi saavutamiseks.

Abi ülemmäärad ja suurimad abisummad

82) Komisjoni arvates selleks, et abi oleks proportsionaalne, ei tohiks abisumma üldjoontes rahastamiskõlblikke kulusid ületada. Sellega ei piirata eeskirju seoses keskkonnastiimulite või muude avaliku sektori tõukemehhanismidega, mis on sõnaselgelt ette nähtud käesolevate suuniste II osa jagudega 1.1.3 ja 1.2.2.

83) Prognoositavuse ja võrdsete tingimuste tagamiseks kohaldab komisjon käesolevates suunistes abi ülemmäärasid. Kui abi ülemmäära ei saa kehtestada, näiteks noorte põllumajandustootjate stardiabi ja väikeste põllumajandusettevõtete arendamise valdkonnas, sätestatakse proportsionaalsuse tagamiseks nimiväärtuses määratletud abi ülemmäär.

84) Kui rahastamiskõlblikud kulud on korrektselt välja arvutatud ja järgitud on käesolevate suuniste II osas osutatud abi ülemmäärasid või suurimaid abisummasid, loetakse proportsionaalsuse kriteeriumid täidetuks.

85) Abi ülemmäära ning abisummat peab arvutama abi andev ametiasutus abi andmise ajal. Rahastamiskõlblikke kulusid tõendatakse selgete, konkreetsete ja ajakohaste kirjalike tõenditega. Abi ülemmäära ja rahastamiskõlblike kulude arvutamisel lähtutakse kõigi kasutatavate arvude puhul summadest, millest ei ole makse ega muid tasusid maha arvatud.

86) Käibemaks ei ole rahastamiskõlblik, välja arvatud juhul, kui seda ei tagastata riigi käibemaksuseaduste alusel.

87) Kui abi antakse tagastamatust abist erinevas vormis, on abi suuruseks selle toetusekvivalent.

88) Mitmes osas makstava abi väärtus diskonteeritakse abi andmise aja väärtusesse. Rahastamiskõlblike kulude väärtus diskonteeritakse abi andmise aja väärtusele. Diskonteerimisel kasutatakse intressimäärana abi andmise kuupäeval kohaldatavat diskontomäära.

89) Kui abi antakse maksusoodustuste näol, siis diskonteeritakse abi osad diskontomäärade alusel, mis kehtivad maksusoodustuse kasutamise erinevatel aegadel.

90) Mis puutub maapiirkondadele eraldatavasse investeerimisabisse, siis tuleb suurte investeerimisprojektide abi ülemmäära punkti 35 alapunktis 31 kindlaks määratud kohandatud abisumma abil vähendada. Lisaks ei saa suuremahulised investeerimisprojektid kasutada VKEdele mõeldud suuremaid abi ülemmäärasid.

91) Kui käesolevate suuniste II osa jagudes 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 ja 3.4 nimetatud kulukohustused on väljendatud määruse (EL) nr 1305/2013 II lisas sätestatutest erinevates ühikutes, võivad liikmesriigid arvutada maksed kõnealuste teiste ühikute alusel. Sellisel juhul peavad liikmesriigid tagama aastapõhiste suurimate summade järgimise.

92) Välja arvatud jaos 1.1.5.1 nimetatud, põllumajanduse jaoks kadumisohus olevate kohalike tõugudega seotud kulukohustusteks antav abi, ei ole käesolevate suuniste II osa jagude 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 ja 3.4 alusel võimalik anda abi loomühiku kohta. Erinevate loomaliikide loomühikutesse arvutamise määrad on sätestatud määruse (EL) nr 1305/2013 rakendusakti II lisas].

93) ►M2 Tekkinud lisakulusid ja saamata jäänud tulu käsitlevate tavaprognooside põhjal võivad liikmesriigid kindlaks määrata abisumma käesolevate suuniste II osa jagudes 1.1.5, 1.1.6, 1.1.7, 1.1.8, 2.1.1, 2.1.2, 2.2, 2.3, 3.4 ja 3.5 osutatud meetmeteks või tegevusvaldkondadeks. ◄ Liikmesriigid peaksid tagama, et arvutused ja vastav abi a) sisaldavad ainult kontrollitavaid elemente; b) põhinevad asjakohaste teadmiste ja oskustega määratud arvnäitajatel; c) märgivad selgelt ära kasutatud näitajate allika; d) on diferentseeritud, et võtta vajaduse korral arvesse piirkondlikke või kohalikke asukohatingimusi ja tegelikku maakasutust; ja e) ei sisalda investeeringukuludega seotud elemente.

94) Abi kokkusobivuse hindamisel võtab komisjon arvesse abisaaja sõlmitud kindlustuslepinguid või kindlustuslepinguid, mida ta oleks võinud sõlmida. Loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste tekitatud kahju korvamiseks mõeldud abi valdkonnas antakse abi ülemmäära ulatuses konkurentsi moonutamise ohu ärahoidmiseks üksnes ettevõtjale, kellel ei ole selliste kahjude suhtes kindlustuskatet. Seepärast tuleb riskijuhtimise ulatuslikumaks parandamiseks motiveerida abisaajaid igal võimalusel kindlustust sõlmima.

Eraldi teatamisele kuuluva investeerimisabi ja teatatud abikavade alusel suurettevõtjatele antud investeerimisabi käsitlevad lisatingimused

95) Üldreeglina peetakse eraldi teatamisele kuuluva investeerimisabi piiratuks miinimumini, kui abisumma vastab toetatavas piirkonnas investeeringu rakendamise täiendavatele netokuludele, võrreldes vastupidise olukorraga, kus abi ei anta. Ka teatatavate kavade alusel suurettevõtjatele antava, investeeringuteks ettenähtud abi korral peavad liikmesriigid täiendavate netokulude meetodiga tagama, et abisumma piirdub miinimumiga.

96) Abisumma ei tohiks ületada projektile piisavalt kasumlikkust tagavat miinimumi, näiteks ei tohi see tõsta taset, mis on vajalik selleks, et projekti sisemine tulumäär ületaks tavapärast tulumäära, mida asjaomane ettevõtja kohaldab teiste sarnaste investeerimisprojektide suhtes, või selliste määrade puudumisel, et sisemine tulumäär ületaks äriühingu kapitalikulusid tervikuna või asjaomases sektoris tavapäraselt täheldatud tulumäärasid.

97) Teatatud abikavade alusel suurettevõtjatele antava investeerimisabi korral peab liikmesriik tagama, et abisumma vastab investeeringu rakendamise täiendavatele netokuludele asjaomases piirkonnas, võrreldes vastupidise olukorraga, kui abi ei antaks. Punktis 96 selgitatud meetodi kasutamine on piiratud abi ülemmääradega.

98) Seoses eraldi teatamisele kuuluva investeerimisabiga teeb komisjon punktis 96 esitatud meetodit kasutades kindlaks, kas abisumma ületab projekti piisava kasumlikkuse tagamiseks vajalikku miinimumi. Ergutava mõju analüüsimiseks kasutatud arvutusi võib kasutada ka abi proportsionaalsuse hindamiseks. Liikmesriik peab tõendama proportsionaalsust dokumentatsiooni, nt punktis 77 osutatud dokumentide alusel. Nimetatud nõue ei kehti põllumajandustoodete esmatootmisega seotud investeerimisabi suhtes.

Abi kumuleerimine

99) Abi võib anda samaaegselt mitme abikava alusel või koos sihtotstarbelise üksikabiga, eeldusel et projektile või tegevusele eraldatud riigiabi kogusumma ei ületa käesolevates suunistes kehtestatud abi ülemmäärasid tegevuse või projekti kohta.

100) Kindlaksmääratavate rahastamiskõlblike kulude põhjal antud abi võib kumuleerida mis tahes muu riigiabiga, kuni asjaomased meetmed hõlmavad erinevaid kindlaksmääratavaid rahastamiskõlblikke kulusid. Kindlaksmääratavate rahastamiskõlblike kulude põhjal antud abi võib kumuleerida mis tahes muu riigiabiga samade ning osaliselt või täielikult kattuvate rahastamiskõlblike kulude korral üksnes juhul, kui kumuleeritud abi ei ole suurem kui käesolevate suuniste alusel asjaomase abi suhtes kohaldatav kõrgeim abi osakaal või abisumma.

101) Käesolevate suuniste II osa jagudes 1.1.2 ja 3.3 käsitletud rahastamiskõlblikel kuludel, mis ei ole kindlaks määratavad, põhinevat abi võib kumuleerida mis tahes kindlaksmääratavatel rahastamiskõlblikel kuludel põhineva riigiabimeetmega. Abi, mille puhul ei ole rahastamiskõlblikke kulusid võimalik kindlaks teha, võib kumuleerida muu riigiabiga, mille puhul ei ole rahastamiskõlblikke kulusid võimalik kindlaks teha, kuni kogufinantseerimise kõrgeima asjakohase ülemmäärani, mis on iga juhtumi konkreetseid asjaolusid arvesse võttes kindlaks määratud käesolevate suuniste või mõne muu riigiabisuunistega, grupierandi määrusega või komisjoni vastu võetud otsusega.

102) Põllumajandussektoris antavat riigiabi ei tohiks kumuleerida määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 81 lõikes 2 ja artiklis 82 osutatud toetustega samade rahastamiskõlblike kulude puhul juhul, kui sellise kumulatsiooni tulemusel ületaks abi osakaal või abisumma käesolevates suunistes sätestatud määra.

103) Kui koos riigiabi andmisega toimub liidu institutsioonide, asutuste, ühisettevõtjate või muude organite poolt keskselt hallatav liidu rahastamine, mis ei ole otseselt või kaudselt liikmesriigi kontrolli all, võetakse arvesse ainult riigiabi, et määrata kindlaks, kas teavitamise künniseid ja abi ülemmäära või abi ülempiire on järgitud, eeldusel et avalikust sektorist saadud toetuse kogusumma, mida antakse samade rahastamiskõlblike kulude katmiseks, ei ületa kõige soodsamat rahastamise määra, mis on sätestatud liidu õigusaktidega kehtestatud eeskirjades.

104) Käesolevate suuniste kohaselt lubatud abi ei tohiks kumuleerida mis tahes vähese tähtsusega abiga samade rahastamiskõlblike kulude puhul juhul, kui sellise kumulatsiooni tulemusel ületaks abi osakaal või abisumma käesolevates suunistes sätestatud määra.

105) Investeerimisabi põllumajandusliku tootmispotentsiaali taastamiseks, nagu on osutatud käesolevate suuniste punkti 143 alapunktis e ei tohiks kumuleerida abiga, mida antakse käesolevate suuniste II osa jagudes 1.2.1.1, 1.2.1.2 ja 1.2.1.3 osutatud varalise kahju hüvitamiseks.

106) Välistada tuleks käesolevate suuniste II osa jagudes 1.1.5.1, 1.1.6, 1.1.8 ja 3.5 käsitletud kliima- ja keskkonnasõbralike põllumajandustavade ning määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 43 osutatud sarnase tegevuse topeltrahastamist. Käesolevate suuniste punktis 724 ette nähtud läbivaatamisklausel peaks samuti tagama topeltrahastamise ärahoidmise.

107) Käesolevate suuniste II osa jaos 1.1.4 osutatud põllumajandussektori tootjarühmadele ja -organisatsioonidele antavat stardiabi ei tohiks kumuleerida määruse (EL) nr 1305/2013 artiklis 27 ette nähtud abiga tootjarühmade ja -organisatsioonide loomiseks põllumajandussektoris. Jaos 1.1.2 osutatud noorte põllumajandustootjate stardiabi ja väikeste põllumajandusettevõtete arendamiseks antavat asutamise toetust ei tohiks kumuleerida määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 19 lõike 1 alapunkti a alapunktides i ja iii osutatud noorte põllumajandustootjate stardiabiga ja väikeste põllumajandusettevõtete arendamiseks antava abiga, kui sellise kumulatsiooni tulemusel ületaks abisumma käesolevates suunistes sätestatud määra.

3.6. Konkurentsile ja kaubandusele avalduva põhjendamatu negatiivse mõju vältimine

108) Et abi oleks siseturuga kokkusobiv, peab abimeetme negatiivne mõju konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele olema piiratud ning väiksem kui positiivne mõju ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamisele.

Üldised kaalutlused

109) Abimeetme kahjuliku mõju hindamisel keskendub komisjon konkurentsi moonutamise analüüsimisel sellele, kuidas mõjutab põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antud abi asjaomastel tooteturgudel tegutsevate ettevõtjate vahelist konkurentsi ( 45 ).

110) Kui abi on eesmärgipärane, proportsionaalne ja piiratud täiendavate netokuludega, siis abi kahjulik mõju kahaneb ning selle konkurentsi põhjendamatu moonutamise oht on väiksem. Teiseks kehtestab komisjon abi ülemmäärad. Need on kokkusobivuse määramisel põhinõudeks ning nende eesmärk on takistada riigiabi kasutamist projektides, mille puhul abisumma suhet rahastamiskõlblikesse kuludesse peetakse väga kõrgeks ning tõenäoliselt moonutavaks. Üldiselt on abi ülemmäär seda kõrgem, mida suurem on toetatava projekti kasulik mõju ja vajadus abi järele.

111) Isegi kui abi on vajalik ja proportsionaalne, võib abi siiski tuua kaasa abisaaja käitumise muutumise selliselt, et moonutatakse konkurentsi. See on tõenäolisem põllumajandussektoris, mis erineb muudest turgudest oma põllumajandustoodete esmatootmise erilise struktuuri poolest, mida iseloomustab arvukate väikeettevõtjate kaasatus. Sellisel turul on konkurentsi moonutamise oht suur isegi siis, kui eraldatavad abisummad on väikesed.

112) Põllumajandus- ja metsandussektorile ning maapiirkondadele antav abi võib konkurentsi ja kaubandust moonutada peamiselt kahel viisil: tooteturgude moonutamine ja mõju asukohale. Mõlemat liiki moonutused võivad põhjustada ressursside ebatõhusat jaotumist, mis kahjustab siseturu toimimist ning tekitab probleeme seoses majandustegevuse piirkondadevahelise jaotumisega.

113) Komisjon leiab, et põhimõtteliselt avaldab abi kasulikku mõju sektori arengule ning kui abi on nõuetekohane ega ületata käesolevate suuniste II osas kohaldatavates jagudes sätestatud vastavaid abi ülemmäärasid, on ebasoodne mõju konkurentsile ja kaubandusele piiratud miinimumiga.

114) Siiski kuna investeerimisabi põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega seotud ettevõtetele ja teiste valdkondade, nt toidutöötlemissektori ( 46 ) ettevõtetele kaldub avaldama konkurentsile ja kaubandusele sarnast moonutavat mõju, peaksid üldise konkurentsipoliitika põhimõtted konkurentsi- ja kaubandusmõju kohta kehtima kõikide nende sektorite suhtes võrdselt. Seega tuleb põllumajandustoodete töötlemiseks ja turustamiseks ning metsandussektoris ja maapiirkondades antava investeerimisabi puhul pidada kinni punktides 115–127 kirjeldatud tingimustest.

Investeerimisabi kavad, mis käsitlevad põllumajandustoodete töötlemist ja turustamist, metsandussektorit ja maapiirkondi

115) Abikavad ei tohi tekitada olulisi konkurentsi- ja kaubandusmoonutusi. Isegi juhul, kui individuaalsel tasandil võib moonutusi pidada piiratuks (eeldusel et kõik investeeringuteks ettenähtud abi tingimused on täidetud), võivad investeerimisabi kavad kumulatiivselt tekitada olulisi moonutusi. Sellised moonutused võivad olla seotud väljunditurgudega, luues või süvendades olukordi, kus esineb liigne tootmisvõimsus, või luues, suurendades või säilitades teatavate saajate olulist turuvõimu viisil, mis mõjutab negatiivselt dünaamilisi stiimuleid. Investeerimisabi kavade alusel antav abi võib põhjustada ka majandustegevuse olulist vähenemist Euroopa Majanduspiirkonda (EMP) teistes piirkondades. Juhul kui investeerimisabi kavas keskendutakse teatavatele valdkondadele, on selliste moonutuste risk veelgi suurem.

116) Seetõttu peab asjaomane liikmesriik tõendama, et kõiki negatiivseid mõjusid piiratakse miinimumini, võttes arvesse näiteks asjakohaste projektide suurust, individuaalseid ja kumulatiivseid abisummasid, eeldatavaid abisaajaid ning sihtvaldkondade omadusi. Selleks et võimaldada komisjonil hinnata tõenäolisi negatiivseid mõjusid, palutakse liikmesriikidel esitada temale kättesaadava mõjuhindamise ning sarnaste varasemate kavade järelhindamised.

Eraldi teatamisele kuuluv investeerimisabi, mis käsitlevad põllumajandustoodete töötlemist ja turustamist ning maapiirkondi

117) Investeerimisalase üksikabi kahjuliku mõju hindamisel paneb komisjon erilist rõhku kahjulikele mõjudele, mis on seotud hääbuvate turgude puhul liigse tootmisvõimsuse tekkimise, nende turult lahkumise ärahoidmise ja olulise turuvõimuga. Kõnealuseid kahjulikke mõjusid kirjeldatakse punktides 118–127 ning neid peab tasakaalustama abi kasulik mõju.

118) Selleks et teha kindlaks ja hinnata võimalikke konkurentsi- ja kaubandusmoonutusi, peaksid liikmesriigid esitama tõendid, mis võimaldavad komisjonil teha kindlaks asjakohased tooteturud (st tooted, mida abisaaja käitumise muutumine mõjutab) ning teha kindlaks mõjutatud konkurendid ja kliendid/tarbijad.

119) Komisjon kasutab selliste võimalike moonutuste hindamiseks mitmesuguseid kriteeriume, nagu asjaomase toote turu struktuur, turu tõhusus (kahanev või kasvav turg), abisaaja valimisprotsess, takistused turule sisenemisel ja turult lahkumisel ning toodete diferentseeritus.

120) Kui ettevõtja toetub pidevalt riigiabile, võib see näidata, et ettevõtja ei suuda ise konkurentsis püsida või et ta saab konkurentide ees ebaõiglaseid eeliseid.

121) Komisjon eristab tooteturgude puhul kaht peamist võimalike negatiivsete mõjude allikat:

a) märkimisväärne tootmisvõimsuse suurenemine, mis toob kaasa liigse tootmisvõimsuse või suurendab juba tekkinud liigset tootmisvõimsust veelgi, eriti kahaneval turul, ja

b) olukord, kus abisaajal on oluline turuvõim.

122) Selleks et hinnata, kas abi võib luua või säilitada ebatõhusaid turustruktuure, võtab komisjon arvesse projektiga loodud täiendavat tootmisvõimsust ning seda, kas turg on ebatõhus.

123) Kui kõnealune turg on kasvav, on tavaliselt vähem põhjust muretseda, et abi mõjutab negatiivselt dünaamikaga seotud stiimuleid või takistab ebaõiglaselt turult lahkumist või turule sisenemist.

124) Suurem mure on õigustatud juhul, kui turud on languses. Selles osas eristab komisjon juhtumeid, kus kõnealune turg on pikas perspektiivis struktuurses languses (st sel on negatiivne kasvumäär), ning juhtumeid, kus kõnealune turg on suhtelises languses (st selle kasvumäär on positiivne, kuid ei ületa võrdlusaluseks olevat kasvumäära).

125) Turu ebatõhususe mõõtmiseks kasutatakse tavaliselt võrdlust EMP viimase kolme aasta SKPga enne projekti alustamist (võrdlusmäär). Selle saab määrata ka järgmise kolme kuni viie aasta prognoositud kasvumäärade alusel. Näitajateks võivad olla asjaomaste turgude ennustatav kasv ja oodatav tootmisvõimsuse rakendamise aste, samuti tootmisvõimsuse kasvu tõenäoline mõju konkurentidele hindade ja kasumimarginaali kaudu.

126) Teatavatel juhtudel ei ole abi mõju täielikuks hindamiseks asjakohane tooteturu kasvu hindamine EMPs, eriti juhul, kui geograafiline turg on ülemaailmne. Sellistel juhtudel kaalub komisjon abi mõju asjaomastele turustruktuuridele, eelkõige selle potentsiaali tõrjuda välja EMP tootjad.

127) Olulise turuvõimu hindamiseks võtab komisjon arvesse abisaaja seisundit teataval ajavahemikul enne abi saamist ja tema prognoositavat turuseisundit pärast investeeringu tegemist. Komisjon võtab arvesse abisaaja turuosa ja samuti abisaaja konkurentide turuosa ning vajaduse korral muid asjaolusid, sealhulgas turu struktuuri, uurides turu koondumist, võimalikke turulepääsu ( 47 ) takistusi, ostujõudu ( 48 ) ja turu laienemise ja sealt väljumise võimalikke takistusi.

3.7. Läbipaistvus

128) Liikmesriigid peavad tagama järgmise teabe avaldamise ülevaatlikul riigiabi veebisaidil riiklikul või piirkondlikul tasandil:

a) abikava täielik tekst ja selle rakendussätted või üksikabi juriidiline alus või link sellele;

b) abi andva(te) asutus(t)e nimi;

c) individuaalsete abisaajate nimed, igale abisaajale antava abi liik ja summa, abi andmise kuupäev, ettevõtja liik (VKE/suurettevõtja), piirkond, kus abisaaja asub (NUTS 2. tasandil) ja põhiline majandussektor, milles ettevõtja tegutseb (NACE rühma tasandil). Nimetatud nõudest võib loobuda üksikabi andmisel, mis ei ületa järgmisi künniseid:

i) 60 000 eurot põllumajandusliku esmatootmisega tegelevate abisaajate puhul;

ii) põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise, metsandussektori või aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävate tegevusaladega tegelevate abisaajate puhul 500 000 eurot.

129) Maksusoodustusena antava abi korral võib teabe üksikabi summade kohta esitada järgmistes vahemikes (miljonites eurodes): 0,06 –0,5 üksnes põllumajandustoodete esmatootmise puhul; 0,5 –1; 1–2; 2–5; 5–10; 10–30; 30 ja üle selle.

130) Kui üksikabi kuulub määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalasse ja seda kaasrahastatakse EAFRDst või antakse selliste kaasrahastatavate meetmete raames täiendava riikliku rahastamisena, võib asjaomane liikmesriik otsustada mitte avaldada seda punktis 128 osutatud riigiabi veebisaidil, tingimusel et üksikabi on juba avaldatud kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artiklitega 111, 112 ja 113. Sel juhul peaks liikmesriik lisama punktis (128) osutatud riigiabi veebisaidil viite määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 111 osutatud veebisaidile.

131) Selline teave tuleb avaldada pärast seda, kui on tehtud otsus abi andmise kohta, ning seda teavet tuleb säilitada vähemalt kümme aastat ja see peab olema üldsusele piiranguteta kättesaadav ( 49 ). Liikmesriikidelt ei nõuta eespool toodud teabe avaldamist enne 1. juulit 2016 ( 50 ).

132) Läbipaistvuse huvides korraldavad liikmesriigid käesolevate suuniste III osa 2. peatükis nõutava aruandluse ja läbivaatamise.

II OSA. ABI LIIGID

1. peatükk. Abi põllumajandustoodete esmatootmise, töötlemise ja turustamisega tegelevatele ettevõtjatele

1.1. Maaelu arengu meetmed

1.1.1. Investeerimisabi

133) Käesolev jagu hõlmab investeeringuid põllumajandustoodete esmatootmisega seotud põllumajanduslikesse majapidamistesse ja investeeringuid seoses põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega.

134) Igasugune investeerimisabi käesolevate suuniste II osa jagude 1.1.1.1, 1.1.1.2, 1.1.1.3 ja 1.1.1.4 alusel peab vastama järgmisele tingimusele: kui ühise turukorralduse raames, sealhulgas Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) rahastatavates otsetoetuskavades kehtestatakse tootmise või liidu abi piiranguid üksikute põllumajandusettevõtjate, põllumajanduslike majapidamiste või töötlemisettevõtjate tasandil, ei anta riigiabi ühelegi investeeringule, mis suurendaks toodangut üle selliste piirangute.

1.1.1.1. Abi põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslikes majapidamistes materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks

135) Komisjon peab põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslikes majapidamistes materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks antavat abi aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks juhul, kui see vastab käesolevate suuniste ühistele hindamispõhimõtetele, käesolevate suuniste punktis 134 sätestatud investeerimisabi suhtes kehtivale üldtingimusele ja järgmistele tingimustele.

136) Käesolev jagu hõlmab põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslikes majapidamistes materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks antavat abi. Investeeringu teeb üks või mitu abisaajat või see on seotud ühe või mitme abisaaja kasutatava materiaalse või mittemateriaalse varaga.

137) Käesolevat jagu kohaldatakse ka taastuvenergia või biokütuste tootmisega või taastuvatest energiaallikatest energia tootmisega seotud materiaalsete ja mittemate