02018R0990 — ET — 12.09.2021 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2018/990, 10. aprill 2018, millega muudetakse ja täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/1131 seoses lihtsate, läbipaistvate ja standardsete väärtpaberistamiste ning varaga tagatud kommertsväärtpaberitega, pöördrepolepingute raames saadud varade puhul kohaldatavate nõuetega ja krediidikvaliteedi hindamise metoodikaga (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 177 13.7.2018, lk 1)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2018/990,

10. aprill 2018,

millega muudetakse ja täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/1131 seoses lihtsate, läbipaistvate ja standardsete väärtpaberistamiste ning varaga tagatud kommertsväärtpaberitega, pöördrepolepingute raames saadud varade puhul kohaldatavate nõuetega ja krediidikvaliteedi hindamise metoodikaga

(EMPs kohaldatav tekst)







1. PEATÜKK

LIHTSATE, LÄBIPAISTVATE JA STANDARDSETE VÄÄRTPABERISTAMISTE NING VARAGA TAGATUD KOMMERTSVÄÄRTPABERITE KINDLAKSTEGEMISE KRITEERIUMID

(määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõige 7)

Artikkel 1

Määruse (EL) 2017/1131 muutmine

Määruse (EL) 2017/1131 artikli 11 lõike 1 punkt c asendatakse järgmisega:

„c) lihtne, läbipaistev ja standardne väärtpaberistamine, nagu on kindlaks määratud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/2402 ( *1 ) artiklites 20, 21 ja 22 sätestatud kriteeriumidele ja tingimustele, või lihtne, läbipaistev ja standardne varaga tagatud kommertsväärtpaber, nagu on kindlaks määratud vastavalt kõnealuse määruse artiklites 24, 25 ja 26 sätestatud kriteeriumidele ja tingimustele.







2. PEATÜKK

PÖÖRDREPOLEPINGU RAAMES SAADUD VARADE SUHTES KOHALDATAVAD KVANTITATIIVSED JA KVALITATIIVSED KREDIIDIKVALITEEDI NÕUDED

(määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõige 7)

Artikkel 2

Kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed likviidsusnõuded määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõikes 6 osutatud varade puhul

1. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõikes 6 osutatud pöördrepolepingud vastavad kehtestatud turustandarditele ja nende tingimused võimaldavad rahaturufondide valitsejatel oma õigusi täielikult kasutada selliste lepingute vastaspoole makseviivituse korral või selliste lepingute ennetähtaegse lõpetamise korral ning annavad rahaturufondide valitsejatele piiramatu õiguse müüa tagatisena saadud vara.

2. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõikes 6 osutatud varade suhtes kohaldatakse väärtuskärbet, mis on võrdne määruse (EL) nr 575/2013 artikli 224 lõike 1 tabelites 1 ja 2 osutatud volatiilsuskoefitsiendiga asjaomase järelejäänud tähtaja puhul, mis vastab viiepäevasele likvideerimisperioodile ja kõrgeimale hinnangule krediidikvaliteedi astme seisukohast.

3. Vajaduse korral kohaldavad rahaturufondi valitsejad lisaks lõikes 2 osutatud väärtuskärpele täiendavat väärtuskärbet. Sellise täiendava väärtuskärpe vajaduse hindamisel võtavad nad arvesse kõiki järgmiseid tegureid: a) pöördrepolepingu vastaspoole krediidikvaliteedi hinnang; b) riski võimendustagatise periood, nagu on määratletud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 272 punktis 9; c) emitendi või tagatisena kasutatava vara krediidikvaliteedi hinnang; d) tagatisena kasutatava vara järelejäänud tähtaeg; e) tagatisena kasutatava vara hinna volatiilsus.

4. Lõike 3 kohaldamisel kehtestavad rahaturufondi valitsejad selged väärtuskärbete tegemise põhimõtted, mida kohandatakse vastavalt määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõikes 6 osutatud varale, mis on saadud tagatiseks. Kõnealused põhimõtted dokumenteeritakse ja kõik otsused vara väärtuse suhtes väärtuskärpe kohaldamise kohta tehakse nende alusel.

5. Rahaturufondi valitsejad vaatavad lõikes 2 osutatud väärtuskärpe regulaarselt läbi, võttes arvesse tagatisena kasutatava vara järelejäänud tähtaja muutust. Samuti vaatavad nad läbi lõikes 3 osutatud täiendava väärtuskärpe, kui kõnealuses lõikes osutatud tegurid muutuvad.

6. Lõikeid 1–5 kohaldatakse üksnes juhul, kui pöördrepolepingu vastaspool on üks järgmistest: ▼M1 a) krediidiasutus, kelle üle tehakse järelevalvet vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2013/36/EL, ( 1 ) või kolmandas riigis tegevusloa saanud krediidiasutus, kelle suhtes on vastu võetud samaväärsust kinnitav otsus vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 114 lõikele 7; b) investeerimisühing, kelle üle tehakse järelevalvet vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2014/65/EL, ( 2 ) või kolmandas riigis tegevusloa saanud investeerimisühing, kelle suhtes on vastu võetud samaväärsust kinnitav otsus vastavalt määruse (EL) nr 600/2014 artiklile 47; c) kindlustusandja, kelle üle tehakse järelevalvet vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2009/138/EÜ, ( 3 ) või kolmandas riigis tegevusloa saanud kindlustusandja, kelle suhtes on vastu võetud samaväärsust kinnitav otsus vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 260; ▼B d) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 648/2012 ( 4 ) alusel tegevusloa saanud keskne vastaspool; e) Euroopa Keskpank; f) liikmesriigi keskpank; g) kolmanda riigi keskpank, tingimusel et kolmandas riigis kohaldatavad usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ja regulatiivsed nõuded on vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 114 lõikele 7 tunnistatud samaväärseks liidus kohaldatavate nõuetega.







3. PEATÜKK

KREDIIDIKVALITEEDI HINDAMISE KRITEERIUMID

(määruse (EL) 2017/1131 artikkel 22)

Artikkel 3

Määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõike 3 kohaste krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate valideerimise kriteeriumid

1. Rahaturufondi valitsejad valideerivad määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõike 3 kohased krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikad, kui need vastavad kõigile järgmistele kriteeriumidele: a) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikaid kohaldatakse seoses eri emitentide ja instrumentidega süsteemselt; b) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikad toetuvad piisaval arvul asjakohastele kvalitatiivsetele ja kvantitatiivsetele kriteeriumidele; c) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed sisendid on usaldusväärsed ning kasutatakse asjakohase suurusega andmevalimeid; d) asjaomaste rahaturufondide valitsejad on nõuetekohaselt läbi vaadanud krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate kohaselt koostatud varasemad krediidikvaliteedi sisehinnangud, et määrata kindlaks, kas krediidikvaliteedi hindamise metoodikad on sobivad krediidikvaliteedi näitajad; e) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikad hõlmavad kontrollimeetmeid ja nende arendamise protsesse ning seotud heakskiitu, mis võimaldab asjakohast vaidlustamist; f) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikad hõlmavad tegureid, mida rahaturufondide valitsejad peavad emitendi või instrumendi krediidikvaliteedi kindlaksmääramiseks asjakohaseks; g) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate puhul kohaldatakse kõigi krediidikvaliteedi hinnangute koostamisel süstemaatiliselt peamisi krediidikvaliteedi eeldusi ja toetavaid kriteeriume, välja arvatud juhul, kui on olemas objektiivne põhjus sellest nõudest kõrvalekaldumiseks; h) krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikad hõlmavad protseduure, millega tagatakse, et punktides b, c ja g osutatud kriteeriumid, mis toetavad krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate asjakohaseid tegureid, on usaldusväärse kvaliteediga ja hinnatava emitendi või instrumendi puhul asjakohased.

2. Krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate valideerimise protsessi osana hindavad rahaturufondide valitsejad metoodikate tundlikkust nende aluseks olevate krediidikvaliteedi eelduste ja kriteeriumide muutuste suhtes.

3. Rahaturufondide valitsejatel on protsessid, millega tagatakse, et määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõikes 3 osutatud järeltestimise käigus ilmsiks tulnud anomaaliad ja puudused tehakse kindlaks ja neid käsitletakse asjakohaselt.

4. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõikes 3 osutatud krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate puhul kehtib järgmine: a) neid kasutatakse jätkuvalt, välja arvatud juhul, kui on objektiivsed põhjused järeldamaks, et krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikaid tuleb muuta või nende kasutamine tuleb lõpetada; b) need suudavad kiiresti arvesse võtta käimasoleva seire või läbivaatamise tulemusi, eelkõige juhul, kui struktuursete makromajanduslike või finantsturu tingimuste muutused võivad mõjutada kõnealuste krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikate kohaselt koostatud krediidikvaliteedi hinnanguid; c) need võimaldavad võrrelda varasemaid krediidikvaliteedi sisehinnanguid.

5. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõikes 3 osutatud krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikat parandatakse kiiresti, kui läbivaatamise, sealhulgas valideerimise tulemusel selgub, et see ei ole krediidikvaliteedi süsteemseks hindamiseks asjakohane.

6. Krediidikvaliteedi sisehindamise protseduuriga määratakse eelnevalt kindlaks olukorrad, mil krediidikvaliteedi sisehinnangut peetakse positiivseks.

Artikkel 4

Määruse (EL) 2017/1131 artikli 20 lõike 2 punktis a osutatud emitendi krediidiriski ning emitendi ja instrumendi makseviivituse suhtelise riski kvantifitseerimise kriteeriumid

1. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 20 lõike 2 punktis a osutatud emitendi krediidiriski ning emitendi ja instrumendi makseviivituse suhtelise riski kvantifitseerimise kriteeriumid on järgmised: a) teave võlakirjade hinna kohta, sealhulgas krediidiriski marginaalid ja võrreldavate fikseeritud tulumääraga instrumentide ja seotud väärtpaberite hind; b) emitendi, instrumendi või sektoriga seotud rahaturuinstrumentide hind; c) teave krediidiriski vahetustehingute hinna kohta, sealhulgas võrreldavate instrumentide krediidiriski vahetustehingute marginaalid; d) andmed emitendi, instrumendi või sektoriga seotud makseviivituste kohta; e) emitendi või instrumendi geograafilise asukoha, sektori või varaklassiga seotud finantsindeksid; f) emitendiga seotud finantsteave, sealhulgas kasumlikkuse suhtarvud, intressikulude kattekordaja, finantsvõimendusnäitajad ja uute emisioonide hind, sealhulgas madalama nõudeõiguse järgu väärtpaberite olemasolu.

2. Kui see on vajalik ja asjakohane, kohaldavad rahaturufondi valitsejad lisaks lõikes 1 osutatud kriteeriumidele lisakriteeriumeid.

Artikkel 5

Määruse (EL) 2017/1131 artikli 20 lõike 2 punktis b osutatud instrumendi emitendi kvalitatiivsete näitajate kehtestamise kriteeriumid

1. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 20 lõike 2 punktis b osutatud instrumendi emitendi kvalitatiivsete näitajate kehtestamise kriteeriumid on järgmised: a) alusvara analüüs, mis väärtpaberistamisest tuleneva riskipositsiooni puhul hõlmab emitendi krediidiriski ja alusvara krediidiriski; b) emitendi emiteeritud asjaomaste instrumentide struktuursete aspektide analüüs, mis struktureeritud finantsinstrumentide puhul hõlmab struktureeritud finantsinstrumendi olemusliku operatsiooni- ja vastaspooleriski analüüsi; c) asjaomase turu või turgude analüüs, sealhulgas kõnealuste turgude maht ja likviidsus; d) riigi analüüs, sealhulgas otseste ja tingimuslike kohustuste maht ning välisvaluuta reservide suurus võrreldes välisvaluutas nomineeritud kohustustega; e) emitendiga seotud juhtimisriski analüüs, sealhulgas pettused, trahvid, kohtuvaidlused, finantskorrektsioonid, erakorralised kirjed, juhtkonna voolavus, laenuvõtjate kontsentratsioon ja auditi kvaliteet; f) väärtpaberitega seotud uuring emitendi või turusektori kohta; g) vajaduse korral sellise krediidireitingu või selle väljavaate analüüs, mille on instrumendi emitendile andnud ESMA juures registreeritud reitinguagentuur, mille rahaturufondi valitseja on välja valinud kui rahaturufondi konkreetse investeerimisportfelliga sobiva agentuuri.

2. Kui see on vajalik ja asjakohane, kohaldavad rahaturufondi valitsejad lisaks lõikes 1 osutatud kriteeriumidele täiendavaid kriteeriumeid.

Artikkel 6

Määruse (EL) 2017/1131 artikli 20 lõike 2 punktis b osutatud instrumendi emitendi kvalitatiivsete krediidiriskinäitajate kehtestamise kriteeriumid

Niivõrd kui see on võimalik, hindavad rahaturufondide valitsejad instrumendi emitendi järgmiseid kvalitatiivseid krediidiriski kriteeriumeid:

a) emitendi, või kui see on asjakohane, tagatise andja finantsseisund;

b) emitendi, või kui see on asjakohane, tagatise andja likviidsusallikad;

c) emitendi suutlikkus reageerida tulevastele kogu turgu hõlmavatele või emitendiga seotud sündmustele, sealhulgas suutlikkus maksta võlg tagasi äärmiselt ebasoodsas olukorras;

d) emitendi sektori tugevus majanduses majandussuundumuste kontekstis ja emitendi konkurentsivõime selles sektoris.

Artikkel 7

Eiramine

1. Rahaturufondide valitsejad võivad eirata krediidikvaliteedi sisehindamise metoodika väljundit ainult erandjuhtudel, sealhulgas halvenenud turutingimustes, ja juhul kui selleks on objektiivsed põhjused. Rahaturufondide valitsejad, kes eiravad krediidikvaliteedi sisehindamise metoodika väljundit, dokumenteerivad asjaomase otsuse.

2. Lõikes 1 osutatud dokumenteerimise osana märgivad rahaturufondide valitsejad otsuse eest vastutava isiku ja otsuse tegemise objektiivsed põhjused.

Artikkel 8

Määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõike 4 punktis d osutatud oluline muutus

1. Määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõike 4 punktis d osutatud oluline muutus on juhul, kui: a) on oluline muutus seoses mõne järgmisega: i) teave võlakirjade hindade kohta, sealhulgas krediidiriski marginaalid ja võrreldavate fikseeritud tulumääraga instrumentide ja seotud väärtpaberite hinnad; ii) teave krediidiriski vahetustehingute hinna kohta, sealhulgas võrreldavate instrumentide krediidiriski vahetustehingute marginaalid; iii) andmed emitendi või instrumendiga seotud makseviivituste kohta; iv) emitendi või instrumendi geograafilise asukoha, sektori või varaklassiga seotud finantsindeksid; v) alusvara analüüs, eelkõige struktureeritud instrumentide puhul; vi) asjaomase turu või turgude analüüs, sealhulgas nende maht ja likviidsus; vii) asjaomaste instrumentide struktuursete aspektide analüüs; viii) väärtpaberitega seotud uuring; ix) emitendi finantsseisund; x) emitendi likviidsusallikad; xi) emitendi suutlikkus reageerida tulevastele kogu turgu hõlmavatele või emitendiga seotud sündmustele, sealhulgas suutlikkus maksta võlg tagasi äärmiselt ebasoodsas olukorras; xii) emitendi sektori tugevus majanduses majandussuundumuste kontekstis ja emitendi konkurentsivõime selles sektoris; xiii) sellise krediidireitingu või selle väljavaate analüüs, mille on emitendile või instrumendile andnud reitinguagentuur või reitinguagentuurid, mille rahaturufondi valitseja on välja valinud kui rahaturufondi konkreetse investeerimisportfelliga sobiva agentuuri või agentuurid. b) rahaturuinstrumendi, väärtpaberistamise või varaga tagatud kommertsväärtpaberi reiting on viidud allapoole kahest kõrgeimast lühiajalisest krediidireitingust, mille on andnud mis tahes reitinguagentuur, mis on reguleeritud ja sertifitseeritud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1060/2009 ( 5 ).

2. Rahaturufondi valitsejad hindavad lõike 1 punktis a osutatud kriteeriumide olulist muutust, võttes arvesse riskitegureid ja määruse (EL) 2017/1131 artiklis 28 osutatud stressitesti stsenaariumide tulemusi.

3. Lõike 1 punkti b kohaldamisel kehtestavad rahaturufondide valitsejad sisemenetluse, et valida reitinguagentuurid, mis sobivad rahaturufondi konkreetse investeerimisportfelliga, ja määrata kindlaks, millise sagedusega peab rahaturufond nende agentuuride reitinguid jälgima.

4. Rahaturufondide valitsejad võtavad lõike 1 punktis b osutatud reitingu alandamist arvesse ja teevad vastavalt krediidikvaliteedi sisehindamise metoodikale oma hindamise.

5. Krediidikvaliteedi sisehindamise metoodika muutmine kujutab endast määruse (EL) 2017/1131 artikli 19 lõike 4 punkti d kohast olulist muutust, välja arvatud juhul, kui rahaturufondide valitsejad suudavad põhjendada, et muutus ei ole oluline.

Artikkel 9

Kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed krediidikvaliteedi nõuded määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõike 6 punktis a osutatud varade puhul

Rahaturufondide valitsejad kohaldavad määruse (EL) 2017/1131 artikli 15 lõike 6 punktis a osutatud vabalt võõrandatavate likviidsete väärtpaberite või rahaturuinstrumentide krediidikvaliteedi hindamisel käesoleva määruse artikleid 3–8.

Artikkel 10

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 21. juulist 2018, välja arvatud artikkel 1, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2019.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.