02010X0528(01) — ET — 07.01.2012 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 77 – Mootorsõidukite seisutulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted

Sisaldab kogu kehtivat teksti seisuga:

eeskirja algversiooni 12. täienduseni – jõustumiskuupäev: 15. oktoober 2008

SISUKORD EESKIRI 1. Kohaldamisala 2. Mõisted 3. Tüübikinnituse taotlemine 4. Märgistus 5. Tüübikinnitus 6. Üldised nõuded 7. Fotomeetrilised näitajad 8. Katsetusmetoodika 9. Valguse värvus 10. Märkused värvuste kohta 11. Seisutulelaterna tüübi muudatused ja tüübikinnituse kehtivusaja pikendamine 12. Toodete vastavus nõuetele 13. Karistused nõuetele mittevastava toodangu eest 14. Tootmise lõpetamine 15. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid 16. Üleminekusätted ▼M1 LISAD 1. lisa – Teatis, milles käsitletakse seisutulelaternate tüübikinnituse andmist, selle kehtivusaja pikendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist vastavalt eeskirjale nr 77 2. lisa – Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited 3. lisa – Valguse ruumis jaotumise nõutavad miinimumnurgad 4. lisa – Fotomeetrilised mõõtmised 5. lisa – Toodete vastavuskontrolli miinimumnõuded 6. lisa – Näidiste võtmise miinimumnõuded ▼B

1. KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M, N ja T kategooria ( 1 ) sõidukite seisutulelaternate suhtes.

2. MÕISTED

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1. „Seisutulelatern” – latern, mida kasutatakse pargitud sõidukile tähelepanu juhtimiseks.

2.2. Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid.

2.3. „Eri tüüpi seisutulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

a) kaubanimi või kaubamärk;

b) optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valguse jaotusnurk, hõõglambi tüüp, valgusallika moodul jne);

laternat ei loeta kuuluvaks teise tüüpi, kui tal on teist värvi hõõglamp või filter.

2.4. Käesoleva eeskirja viidetega standardhõõglampidele ja eeskirjale nr 37 osutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLUS

3.1. Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadet saab sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite ja maapinna suhtes või seda saab pöörata ümber nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud märgitakse teatises.

3.2. Seisutulelaterna tüübi taotlusele tuleb lisada:

3.2.1. lühike tehniline kirjeldus, milles on esitatud (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):

a) ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d), milleks on üks tüübikinnituse taotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest, ja/või

b) valgusallika mooduli tunnuskood;

3.2.2. piisavalt üksikasjalikud joonised (kolmes eksemplaris), mis võimaldavad kindlaks määrata seisutulelaterna tüübi ning millel on geomeetriliselt kujutatud laterna sõidukile paigaldamise asend(id); katsetustes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°; vertikaalnurk V = 0°) ning punkt, mis võetakse kõnealustes katsetustes nullkeskmeks;

3.2.3. kaks näidist. Kui seisutulelaternad on ette nähtud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele, siis võivad kaks esitatud näidist olla täpselt ühesugused ning ette nähtud paigaldamiseks sõiduki ühele ja samale küljele.

4. MÄRGISTUS

4.1. Tüübikinnituse saamiseks esitatud seisutulelaternatele peab olema selgesti loetavalt ja kustumatult kantud:

4.1.1. taotleja kaubanimi või kaubamärk;

4.1.2. selgesti loetav ja kustumatu märgistus (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul), millelt on näha:

a) ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või

b) valgusallika mooduli tunnuskood;

4.1.3. mitteasendatavate valgusallikatega või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul normpinge või pingevahemiku ja normvõimsuse märgistus;

4.2. igal laternal peab olema piisava suurusega ala punktiga 5.5 ettenähtud tüübikinnitusmärgi ja lisatähiste jaoks; see koht on märgitud eespool punktis 3.2.2 osutatud joonistel.

4.3. Valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul peab valgusallika mooduli(te)le olema kantud:

4.3.1. taotleja kaubanimi või kaubamärk; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

4.3.2. mooduli tunnuskood; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistavad sõna „moodul” ja millele järgneb punktiga 5.5.1 ettenähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisatähised või -märgid. See tunnuskood tuleb näidata eespool punktis 3.2.2 nimetatud joonistel;

tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud;

4.3.3. normpinge ja normvõimsuse märgistus.

5. TÜÜBIKINNITUS

5.1. Tüübikinnitus antakse, kui punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud kaks seisutulelaternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele.

5.2. Igale kinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (käesoleval juhul 00, mis tähistab eeskirja algversiooni) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teist tüüpi seisutulelaternale.

5.3. Kui tüübikinnitust taotletakse seisutulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile, siis võib välja anda ühtse tüübikinnitusmärgi tingimusel, et seisutulelatern vastab käesolevas eeskirjas ettenähtud nõuetele ning et iga latern kui osa valgustus- ja valgussignaalseadmest, millele taotletakse tüübikinnitust, vastab selle laterna suhtes kohaldatavas erieeskirjas ettenähtud nõuetele.

5.4. Teatis käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle andmisest keeldumise, selle kehtivusaja pikendamise, selle tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

5.5. Igal seisutulelaternal, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, peab olema eespool punktis 4.2 osutatud kohtades lisaks eespool punktis 4.1 kirjeldatud märgistusele ka rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

5.5.1. ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber ( 2 );

5.5.2. käesoleva eeskirja numbrist, millele järgnevad R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber.

5.5.3. Kui latern kiirgab kollast valgust ette ja taha, peab see olema märgistatud laterna suunda näitava noolega, mis osutab sõiduki esiosa poole.

5.5.4. Kui seisutulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile antakse punkti 5.3 kohaselt välja ühtne tüübikinnitusmärk, võib laternale paigutada ühtse tüübikinnitusmärgi, mis koosneb tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjade kohastest lisatähistest.

5.5.5. Käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.3 kohaselt peab vähendatud valgusjaotusega seadmetele olema kantud horisontaalsegmendist algav vertikaalnool suunaga allapoole.

5.6. Punktide 4.1.1 ja 5.5 kohane märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu ka siis, kui laternad on sõidukitele kinnitatud.

5.7. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Selle võib paigutada kas seadme läbipaistvale või läbipaistmatule sise- või välisosale, mida ei saa eraldada seadme valgust kiirgavast läbipaistvast osast. Märgistus peab olema nähtav ka siis, kui seade on sõidukile kinnitatud või kui mõni liikuv osa, näiteks mootorikate, pagasiruumi kaas või sõiduki uks on avatud.

5.8. Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi kujunduse näidis.

6. ÜLDISED NÕUDED

6.1. Iga näidis peab vastama käesoleva eeskirja punktides 7 ja 9 esitatud nõuetele.

6.2. Seisutuled peavad olema projekteeritud ja ehitatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes oleks vaatamata võimalikule vibratsioonile tagatud nende tavapärane toimimine ning säiliksid käesoleva eeskirjaga ettenähtud näitajad.

6.3. Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:

6.3.1. valgusallika moodul(id) on projekteeritud vastavalt järgmistele tingimustele:

a) ühtegi valgusallika moodulit ei tohi paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil;

b) kui seadmes kasutatakse enam kui ühte valgusallikat, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid;

6.3.2. valgusallika moodul(id) on avamiskindlad.

▼M1

6.3.3. Valgusallika moodul on projekteeritud nii, et ka tööriistu kasutades ei ole seda võimalik mehaaniliselt vahetada ühegi tüübikinnituse saanud asendatava valgusallikaga.

▼B

6.4. Asendatavate hõõglampide korral:

6.4.1. võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglampide kategooriaid, eeldusel et nende kasutamist ei ole piiratud tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtinud eeskirjaga nr 37 ega selle muudatuste seeriaga;

6.4.2. peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis;

6.4.3. peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 esitatud näitajatele. Kohaldatakse hõõglambi asjaomase kategooria pesa andmelehte.

7. FOTOMEETRILISED NÄITAJAD

7.1. Nullteljel ei tohi kummagi näidise valgustugevus olla järgmisest valgustugevuse miinimumväärtusest väiksem ega järgmisest maksimumväärtusest suurem:







Minimaalne (cd) Maksimaalne (cd) 7.1.1. Ette suunatud seisutulelaternate valgustugevus 2 60 7.1.2. Taha suunatud seisutulelaternate valgustugevus 2 30 7.1.3. Mitme valgusallikaga üksiklaterna ühe valgusallika häire puhul vastab latern valgustugevuse miinimumnõuetele, kui kõikide valgusallikate põledes ei ületata maksmimaalset valgustugevust. Kõiki jadaühenduses valgusallikaid peetakse üheks valgusallikaks.

7.2. Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 3. lisa joonistel määratletud nurgaväljadel peab kummagi näidise valgustugevus olema järgmine:

7.2.1. käesoleva eeskirja 4. lisas skemaatiliselt kujutatud valgustugevuse jaotumise alal märgitud punktidele vastavates suundades peab valgustugevus olema vähemalt võrdne tabelis esitatud vastava suuna väärtusega, mis on väljendatud punktis 7.1 esitatud miinimumväärtuse protsendina;

7.2.2. üheski suunas, kus kõnealune latern on nähtav, ei tohi valgustugevus ületada punktis 7.1 kindlaksmääratud maksimumväärtust;

7.2.3. taha suunatud ja piduritulelaternatega ühendatud seisutulelaternate puhul (vt punkt 7.1.2) on siiski lubatud valgustugevus 60 cd allpool tasapinda, mis moodustab horisontaaltasapinna suhtes 5° või väiksema nurga;

7.2.4. lisaks

7.2.4.1. peab kõikides 3. lisas määratletud vahemikes olema valgustugevus vähemalt 0,05 cd

7.2.4.2. ja järgida tuleb 4. lisa punktis 2.2 kehtestatud nõudeid valgustugevuse lokaalsete muutuste kohta.

7.3. Üksikasjalikud andmed mõõtmismeetodite kohta esitatakse käesoleva eeskirja 4. lisas, millele on viidatud punktis 7.2.1.

▼M1

8. KATSETUSMETOODIKA

8.1. Kõik fotomeetrilised ja kolorimeetrilised mõõtmised toimuvad järgmiselt.

8.1.1. Kui tegemist on asendatava valgusallikaga laternaga, mis ei ole varustatud valgusallika elektroonilise juhtseadisega, kasutatakse laterna jaoks ettenähtud kategooriasse kuuluvat värvitut või värvilist standardhõõglampi ja rakendatakse pinget, mis tekitab asjaomase kategooria hõõglambi jaoks nõutava etalonvalgusvoo.

8.1.2. Kui tegemist on mitteasendatava valgusallikaga (hõõglambid jm) laternaga, rakendatakse vastavalt pinget kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

8.1.3. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis on osa laternast, ( 3 ) rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget või kui pinget ei ole märgitud, siis kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

8.1.4. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis ei ole osa laternast, rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget.

8.2. Katselabor palub tootjal edastada talle valgusallika ja rakendatavate funktsioonide käitamiseks vajaliku elektroonilise valgusallika juhtseadise.

▼M1

8.3. Laternale rakendatav pinge märgitakse käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi kohases teatises.

8.4. Kindlaks tuleb määrata valgussignaalseadme nullteljesuunalise nähtava pinna piirid.

▼M1

9. VALGUSE VÄRVUS

4. lisa punktis 2 kujutatud valgusjaotusala ulatuses kiiratava valguse värvus peab olema punane, valge või merevaigukollane. Nende kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kohaldatakse käesoleva eeskirja punktis 8 kirjeldatud katsemenetlust. Sellest alast väljaspool ei tohi värvus järsult muutuda.

Mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul tuleb kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutada lambis paiknevaid valgusallikaid, nagu on ette nähtud käesoleva eeskirja punkti 8.1 vastavas alapunktis.

▼B

10. MÄRKUSED VÄRVUSTE KOHTA

Nagu on täpsustatud eespool punktis 5, antakse käesoleva eeskirjaga kinnitused seadmetüüpidele, mis kiirgavad teatavat värvi või värvitut valgust. Seetõttu ei välistata kokkuleppe (mille lisa on käesolev eeskiri) artiklis 3 võimalust, et kokkuleppeosalised võivad keelata enda registreeritud sõidukitel kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud teatava värvusega seadmeid.

11. SEISUTULELATERNA TÜÜBI MUUDATUSED JA TÜÜBIKINNITUSE KEHTIVUSAJA PIKENDAMINE

11.1. Igast seisutulelaterna tüübi muudatusest tuleb teavitada seisutulelaterna tüübile kinnituse andnud ametiasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

11.1.1. leida, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt kahjulikku mõju ja et seisutulelatern vastab endiselt nõuetele, või

11.1.2. nõuda katsete läbiviimise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

11.2. Tüübikinnituse andmise kinnitus või teade selle andmisest keeldumise kohta, milles kirjeldatakse muudatust, edastatakse eespool punktis 5.4 täpsustatud korras.

11.3. Tüübikinnituse kehtivusaega pikendanud pädev asutus annab igale niisuguse pikendamise kohta koostatud teatisele seerianumbri.

12. TOODETE VASTAVUS NÕUETELE

Toodete vastavust nõuetele tuleb kontrollida vastavalt kokkuleppe liitele 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) järgmistel tingimustel:

12.1. käesoleva eeskirja raames kinnituse saanud laternaid tuleb toota nii, et need vastaksid kinnitatud tüübile, täites punktides 7 ja 9 sätestatud nõudeid;

▼M1

12.2. käesoleva eeskirja 5. lisas sätestatud miinimumnõuded tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse jaoks peavad olema täidetud;

12.3. käesoleva eeskirja 6. lisas sätestatud miinimumnõuded kontrollijapoolse näidiste võtmise jaoks peavad olema täidetud;

▼B

12.4. tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksustes kasutatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

13. KARISTUSED NÕUETELE MITTEVASTAVA TOODANGU EEST

13.1. Seisutulelaterna tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud nõuded ei ole täidetud või kui tüübikinnitusmärgiga seisutulelatern ei vasta kinnituse saanud tüübile.

13.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema poolt varem antud kinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat vormi.

14. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse omanik lõpetab kinnituse saanud seisutulelaterna tootmise, peab ta sellest teavitama kinnituse andnud asutust. Asjaomase teatise saamisel teatab asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisale vastavat teatise vormi.

15. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teated teistes riikides väljaantud tüübikinnituste, tüübikinnituste kehtivusaja pikendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

16. ÜLEMINEKUSÄTTED

16.1. Alates 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda ECE tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale 5. täiendusega muudetud eeskirjale.

16.2. Alates 24 kuu möödumisest jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav seisutulelaterna tüüp vastab käesolevale 5. täiendusega muudetud eeskirjale.

16.3. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda pikendamast selliste tüübikinnitusi kehtivusaega, mis vastavad eeskirja algversioonile ja selle hilisematele muudatustele.

16.4. 12 kuu jooksul alates 5. täienduse jõustumiskuupäevast jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituste andmist seisutulelaternatele, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste nõuetele.

16.5. Käesoleva eeskirja kohased ECE tüübikinnitused, mis anti 12 kuu jooksul pärast jõustumiskuupäeva, ja kõik tüübikinnituste kehtivusaja pikendused, sealhulgas käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohased pikendused, kehtivad tähtajatult. Kui eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel kinnituse saanud seisutulelaterna tüüp vastab käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele, peab tüübikinnituse andnud leppeosaline teavitama sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi.

16.6. Ükski käesolevat eeskirja kohaldav osapool ei tohi keelduda seisutulelaterna tüübist, mis on saanud kinnituse vastavalt käesoleva eeskirja 5. täiendusele.

16.7. 36 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda kinnituse andmisest seisutulelaterna tüübile, mis on saanud kinnituse käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste alusel.

16.8. 36 kuu möödumisel eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda sellise seisutulelaterna tüübi müügist, mis ei vasta eeskirja 5. täienduse nõuetele, välja arvatud juhul, kui seisutulelatern on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks.

16.9. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad seisutulelaternatele tüübikinnituste andmist eeskirja mis tahes varasemate täienduste alusel, tingimusel et need seisutulelaternad on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks.

16.10. Alates käesoleva eeskirja 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski seda eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelata sõidukile sellise seisutulelaterna paigaldamist, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja alusel.

16.11. 48 kuu jooksul alates 5. täienduse jõustumiskuupäevast lubavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised paigaldada sõidukitele seisutulelaternaid, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste nõuetele.

16.12. 48 kuu möödumisel 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata seisutulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, millele anti sõiduki tüübikinnitus või üksiksõiduki kinnitus hiljem kui 24 kuud pärast eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva, kui see seisutulelatern ei vasta käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

16.13. 60 kuu möödumisel 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata seisutulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, mis registreeriti esmakordselt hiljem kui 60 kuud pärast eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva, kui see seisutulelatern ei vasta käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.









1. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

►(1) M1









2. LISA

▼M1

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUSE NÄITED

▼B

a = min 5 mm

Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga seade on saanud eeskirja nr 77 alusel tüübikinnituse Madalmaades (E4) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 002439. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et kinnitus anti vastavalt eeskirja nr 7 algversiooni nõuetele. Horisontaalsegmendist algav allpoole suunatud vertikaalnool näitab, et kõnealuse seadme puhul on lubatud paigaldamiskõrgus maksimaalselt 750 mm maapinnast.

Valgusallika moodulid

MD E3 17325

Joonisel kujutatud tunnuskoodiga valgusallika moodul on koos laternaga saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 17325.









3. LISA

VALGUSE RUUMIS JAOTUMISE NÕUTAVAD MIINIMUMNURGAD ( *1 )

Kõikidel juhtudel on valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad 15° ülalpool ja 15° allapool horisontaalpinda, välja arvatud laternad, mille paigaldamiskõrgus on kuni 750 mm maapinnast; selliste laternate puhul on miinimumnurgad 15° ülalpool ja 5° allapool horisontaalpinda.









4. LISA

FOTOMEETRILISED MÕÕTMISED

1. MÕÕTMISMEETODID

1.1. Fotomeetriliste mõõtmiste läbiviimisel tuleb kasutada asjakohast hajapeegelduse vastast kaitset.

1.2. Kui mõõtmistulemused vaidlustatakse, tehakse mõõtmised järgmiste nõuete kohaselt: 1.2.1. mõõtmiskaugus tuleb valida nii, et kehtiks pöördvõrdeline sõltuvus kauguse ruudust; 1.2.2. mõõteseadme vastuvõtja nurgaava valguse nullkeskme poolt vaadatuna on vahemikus 10’–1°; 1.2.3. konkreetse vaatlussuuna puhul kehtiv valgustugevuse nõue on täidetud, kui nõutav valgustugevus tuvastatakse suunas, mis ei erine vaatlussuunast üle veerand kraadi;

1.3. Juhul kui seadet saab paigaldada sõidukile rohkem kui ühte asendisse või teatavasse asendite vahemikku, tuleb fotomeetrilisi mõõtmisi korrata iga asendi puhul või tootja määratud nullteljele vastava ala äärmiste asendite puhul.

2. VALGUSTUGEVUSE STANDARDJAOTUSTE TABEL







Vasak Parem

2.1. Suund H = 0° ja V = 0° vastab nullteljele (see on sõidukil horisontaalne, paralleelne sõiduki keskmise pikitasapinnaga ning suunatud nõutavasse nähtavussuunda). Nulltelg läbib nullkeskme. Tabelis esitatud väärtused väljendavad minimaalset valgustugevust eri mõõtmissuundades ning on esitatud protsentidena iga laterna nulltelje minimaalsest valgustugevusest (suunas H = 0° ja V = 0°).

2.2. Punktis 2 skemaatiliselt võrgustikuna kujutatud valguse jaotumise alas peab valgus jaotuma üldjoontes ühtlaselt, see tähendab, et joontega piiratud ala igas suunas peab valgustugevus vastama vähemalt minimaalväärtusele, mis on esitatud protsendina vastavat suunda piiritlevate joonte kõrval.

2.3. Kui seade on aga ette nähtud paigaldamiseks maksimaalselt 750 mm kõrgusel maapinnast, mõõdetakse valgustugevust ainult 5° ja sellest väiksematel nurkadel.

3. LATERNATE FOTOMEETRILINE MÕÕTMINE

Fotomeetrilisi tööparameetreid kontrollitakse:

▼M1

3.1. mitteasendatavate valgusallikate (hõõglambid jms) puhul: laternas olevate valgusallikatega käesoleva eeskirja punkti 8.1 vastava alapunkti kohaselt;

▼B

3.2. asendatavate valgusallikate puhul: kui laternas on hõõglambid pingega 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, parandatakse valgustugevuse väärtusi. Parandustegur on etalonvalgusvoo ja rakendatud pinge (6,75 V, 13,5 V või 28,0 V) juures saadud valgusvoo keskväärtuse suhe. Ühegi kasutatava hõõglambi tegelik valgusvoog ei tohi erineda keskväärtusest üle 5 %. Teisalt võib kõigis asendites kasutada standardhõõglampi, mis töötab konkreetse etalonvalgusvoo juures, kusjuures kõigi asendite üksikmõõtmed liidetakse.

3.3. Iga laterna (v.a hõõglampidega) valgustugevuse väärtused, mis mõõdeti ühe minuti möödumisel seadme käivitamisest ja seejärel 30 minuti pärast, peavad vastama miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotuse pärast seadme üheminutilist töötamist saab arvutada kolmekümne tööminuti järel mõõdetud valgustugevuse põhjal, kasutades selleks igas mõõtepunktis üks minut pärast seadme käivitamist punktis HV mõõdetud valgustugevuse väärtuse ning 30 minuti pärast mõõdetud valgustugevuse väärtuse suhet.









▼M1

5. LISA

▼B

Toodete vastavuskontrolli miinimumnõuded

1. ÜLDOSA

1.1. Tooted vastavad käesoleva eeskirja mehaanilistele ja geomeetrianõuetele, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2. Masstoodanguna valmistatavate laternate vastavust fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga varustatud laternate või mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid vms) varustatud laternate katsetamisel vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V pinge juures: 1.2.1. ei erine ükski mõõdetud väärtus käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtustest enam kui 20 %. 1.2.2. Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teist standardhõõglampi kasutades.

1.3. Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui lamp on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutatakse lambis sisalduvaid valgusallikaid.

2. TOOTJA TEOSTATAVA TOODETE VASTAVUSKONTROLLI MIINIMUMNÕUDED

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel tegema igale laterna tüübile vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teostada vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta uued näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toote nõuetele vastavuse tagamiseks.

2.1. Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste ja kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks.

2.2. Katsemenetlus

2.2.1. Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

2.2.2. Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikatsetuste eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõestada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed.

2.2.3. Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse mõõtmistulemustele.

2.2.4. Kõigil juhtudel, eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas määruses sätestatud meetodeid.

2.3. Näidiste võtmine

Laternate näidised valitakse ühtliku toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi laternate rühma.

Tavaliselt hinnatakse üksikute tehaste seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama seadmetüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

▼M1

2.4. Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised parameetrid

Laternate näidistel teostatakse eeskirjas ette nähtud fotomeetrilised mõõtmised, et määrata kindlaks miinimumväärtused 4. lisas loetletud punktides ning nõutavad trikromaatilised koordinaadid.

2.5. Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja vastutab […]

Toodete nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid peavad olema niisugused, et 6. lisas kirjeldatud pistelise kontrolli (esimese näidiste võtmise) läbimise minimaalne tõenäosus oleks 0,95 (95 % usaldusnivooga).









6. LISA

▼B

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1. ÜLDOSA

1.1. Toodang loetakse mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast vastavaks, kui erinevused ei ületa käesoleva eeskirja nõuete piiridesse jäävaid vältimatuid tootmishälbeid.

1.2. Masstoodanguna valmistatavate laternate vastavust fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga varustatud laternate või mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid vms) varustatud laternate katsetamisel vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V pinge juures: 1.2.1. ei erine ükski mõõdetud väärtus käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtustest enam kui 20 %. 1.2.2. Kui asendatava valgusallikaga laternate puhul ei vasta kirjeldatud katse tulemused nõuetele, korratakse katseid teist standardhõõglampi kasutades. 1.2.3. Ilmsete defektidega seadmeid ei võeta arvesse.

1.3. Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui lamp on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutatakse lambis sisalduvaid valgusallikaid.

2. ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidiste võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli laternat. Esimese kahe laterna näidis märgistatakse A-tähega, teise kahe laterna näidis B-tähega.

2.1. Nõuetele vastavust ei vaidlustata

2.1.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:

2.1.1.1. näidis A







A1: üks latern 0 protsenti üks latern: mitte üle 20 protsendi A2: mõlemad laternad: rohkem kui 0 protsenti, kuid mitte üle 20 protsendi edasi näidisele B

2.1.1.2. näidis B







B1: mõlemad laternad 0 protsenti

2.1.2. või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.2. Nõutele vastavus vaidlustatakse

2.2.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

2.2.1.1. näidis A







A3: üks latern: mitte üle 20 protsendi üks latern: rohkem kui 20 protsenti, kuid mitte üle 30 protsendi

2.2.1.2. näidis B







B2: A2 korral üks latern: rohkem kui 0 protsenti, kuid mitte üle 20 protsendi üks latern: mitte üle 20 protsendi B3: A2 korral üks latern 0 protsenti üks latern: rohkem kui 20 protsenti, kuid mitte üle 30 protsendi

2.2.2. või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.3. Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 13 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

2.3.1. näidis A







A4: üks latern: mitte üle 20 protsendi üks latern: rohkem kui 30 protsenti A5: mõlemad laternad: rohkem kui 20 protsenti

2.3.2. näidis B







B4: A2 korral üks latern: rohkem kui 0 protsenti, kuid mitte üle 20 protsendi üks latern: rohkem kui 20 protsenti B5: A2 korral mõlemad laternad: rohkem kui 20 protsenti B6: A2 korral üks latern 0 protsenti üks latern: rohkem kui 30 protsenti

2.3.3. või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3. UUS NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb hiljemalt kaks kuud pärast teatamist võtta uued näidised: kahest laternast koosneva kolmanda näidise C ja kahest laternast koosneva neljanda näidise D, mis valitakse pärast toodangu ühtlustamist valminud laos oleva kauba hulgast.

3.1. Nõuetele vastavust ei vaidlustata

3.1.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata massitoodanguna valmistatud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.1.1.1. näidis C







C1: üks latern 0 protsenti üks latern: mitte üle 20 protsendi C2: mõlemad laternad: rohkem kui 0 protsenti, kuid mitte üle 20 protsendi edasi näidisele D

3.1.1.2. näidis D







D1: C2 korral mõlemad laternad 0 protsenti

3.1.2. või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.2. Nõuetele vastavus vaidlustatakse

3.2.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1. näidis D







D2: C2 korral üks latern: rohkem kui 0 protsenti, kuid mitte üle 20 protsendi üks latern: mitte üle 20 protsendi

3.2.1.2. või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.3. Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 13 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

3.3.1. näidis C







C3: üks latern: mitte üle 20 protsendi üks latern: rohkem kui 20 protsenti C4: mõlemad laternad: rohkem kui 20 protsenti

3.3.2. näidis D







D3: C2 korral üks latern: 0 või rohkem kui 0 protsenti üks latern: rohkem kui 20 protsenti

3.3.3. või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

Joonis 1