1987L0102 — ET — 21.04.1998 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU DIREKTIIV, 22. detsember 1986, tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (87/102/EMÜ) (EÜT L 042, 12.2.1987, p.48)

Muudetud:







Käesolev konsolideeritud versioon sisaldab viiteid Euroopa arveldusühikule ja/või eküüle, mida alates 1. jaanuarist 1999 peaks käsitlema viitena eurole – nõukogu määrus (EMÜ) nr 3308/80 (EÜT L 345, 20.12.1980, lk 1) ja nõukogu määrus (EMÜ) nr 1103/97 (EÜT L 162, 19.6.1997, lk 1).









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

22. detsember 1986,

tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

(87/102/EMÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: tarbijakrediiti käsitlevates liikmesriikide õigusaktides on suuri erinevusi; kõnealused erinevused õigusaktides võivad esile kutsuda krediidiandjate vahel konkurentsi moonutamist ühisturul; kõnealused erinevused piiravad tarbija võimalusi saada krediiti teistes liikmesriikides; nad mõjutavad taotletava krediidi mahtu ja laadi ning samuti kauba ja teenuste ostu; lõpptulemusena avaldavad kõnealused erinevused mõju tarbijatele krediidi eest antava kauba ja osutatavate teenuste vabale liikumisele ning mõjutavad seega otseselt ühisturu toimimist; võttes arvesse ühenduses tarbijatele antava krediidi järjest kasvavat mahtu, toob ühise tarbijakrediidituru kehtestamine ühtmoodi kasu nii tarbijatele, krediidiandjatele, tootjatele, hulgi- ja jaekaubandusettevõtjatele kui ka teenuste osutajatele; Euroopa Majandusühenduse tarbijakaitse ja tarbijate teavitamise poliitika programmides ( 4 ) nähakse muu hulgas ette, et tarbijat tuleks kaitsta ebaõiglaste krediiditingimuste eest ning et tarbijakrediidi üldtingimuste ühtlustamine peaks olema esmajärgulise tähtsusega ülesanne; erinevuste tõttu seadustes ja tavades on tarbijakaitse tarbijakrediidi valdkonnas liikmesriigiti erineval tasemel; viimastel aastatel on tarbijatele kättesaadavate ja nende kasutuses olevate krediidiliikide osas toimunud suured muudatused. Kasutusele on võetud uued tarbijakrediidi vormid ja need arenevad pidevalt edasi; tarbija peaks saama piisavalt teavet krediiditingimuste ja -maksumuse ning oma kohustuste kohta; kõnealuses teabes peab muu hulgas olema krediidi kulukuse aastamäär või selle puudumise korral kogusumma, mis tarbija peab krediidi eest maksma; kuni ühenduse otsuseni kulukuse aastamäära arvutamise meetodi või meetodite kohta tuleks liikmesriikidel kulukuse aastamäära arvutamisel edasi kasutada olemasolevaid meetodeid või tavasid või juhul, kui need puuduvad, tuleks sätestada krediidi üldkulude teatavakstegemine tarbijale; krediiditingimused võivad olla tarbijale ebasoodsad; tarbijat saab paremini kaitsta, kui võtta vastu teatavad kõigi krediidivormide suhtes kohaldatavad nõuded; arvesse võttes teatavate krediidilepingute ja tehinguliikide omadusi, tuleks kõnealused lepingud ja tehingud osaliselt või täielikult käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja arvata; liikmesriikidel peaks olema võimalus komisjoniga konsulteerides jätta käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja teatavad krediidivormid, mis ei ole kaubanduslikku laadi ning on antud eritingimustel; mõnes liikmesriigis kehtib tava, mille kohaselt originaaleksemplarid koostatakse notari või kohtuniku juuresolekul ning käesoleva direktiivi teatavate sätete kohaldamine selliste aktide suhtes on tarbetu; seetõttu peaks liikmesriikidel olema võimalus jätta kõnealused sätted selliste aktide suhtes kohaldamata; väga suuri rahasummasid hõlmavad krediidilepingud kalduvad erinema tavalistest tarbijakrediidi lepingutest; käesoleva direktiivi sätete kohaldamine väga väikeste rahasummade suhtes võib tekitada tarbetuid halduskulusid nii tarbijatele kui krediidiandjatele; seetõttu tuleks kindlaksmääratud finantspiiridest väljuvad lepingud käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja arvata; krediidi maksumust käsitleva teabe jagamine reklaami abil ning võlausaldajate ja krediidivahendajate äriruumides võib eri pakkumiste võrdlemise teha tarbijale kergemaks; tarbijakaitse paraneb veelgi, kui krediidilepingud sõlmitakse kirjalikult ning need sisaldavad teatavaid minimaalseid andmeid lepingutingimuste kohta; kauba omandamiseks antud krediidi puhul peaksid liikmesriigid kehtestama kauba tagasivõtutingimused, eelkõige juhul, kui tarbija ei ole oma nõusolekut andnud; tagasivõtu korral tuleks lepinguosaliste vahel koostada selline arve, mis tagaks, et tagasivõtt ei tooks kaasa alusetut rikastumist; tarbijale tuleks anda võimalus täita rahalised kohustused enne maksetähtpäeva; sellisel juhul tuleks tarbija krediidi üldkulusid õiglaselt vähendada; võlausaldajate krediidilepingust tulenevate õiguste loovutamise tagajärjel ei tohiks lasta tarbija olukorral halveneda; liikmesriigid, kes lubavad tarbijatel krediidilepingute puhul kasutada veksleid, võlakirju või tšekke, peavad tagama, et tarbija on kõnealuste vahendite kasutamisel küllaldaselt kaitstud; seoses kauba või teenustega, mille omandamiseks on tarbija sõlminud krediidilepingu, peaksid tarbijal vähemalt allpool kindlaksmääratud asjaoludel olema krediidiandja ees õigused, mis lisanduvad tavapärastele lepingulistele õigustele krediidiandja ning kauba tarnija või teenuste osutaja ees; eespool nimetatud asjaolud kehtivad juhul, kui krediidiandja ja kaubatarnija või teenuste osutaja vahel on juba varem sõlmitud leping, mille alusel krediidiandja annab kõnesoleva tarnija või teenuste osutaja klientidele krediiti ainult selleks, et võimaldada tarbijal omandada kaupa või saada teenuseid kõnesolevalt tarnijalt või teenuste osutajalt; eküü (ECU) on määratletud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3180/78, ( 5 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2626/84 ( 6 ); liikmesriikidel peaks olema võimalus käesolevas direktiivis eküüdes väljendatud summade omavääringusse konverteerimisel saadud summasid piiratud koguses ümardada; käesolevas direktiivis esitatud summad tuleks korrapäraselt läbi vaadata ning neid ühenduse majanduse ja rahanduse arengut silmas pidades vajaduse korral muuta; liikmesriigid peaksid vastu võtma asjakohased meetmed, et anda tegevusluba krediiti pakkuvatele või ennast krediidilepinguid korraldama pakkuvatele isikutele, kontrollida ja jälgida isikuid, kes pakuvad krediiti või vahendavad krediidilepinguid, ning anda tarbijatele võimalus esitada kaebusi seoses krediidilepingute või krediiditingimustega; krediidilepingud ei tohi tarbija kahjuks kõrvale kalduda sätetest, mis on vastu võetud käesoleva direktiivi rakendamisel või mis vastavad käesolevale direktiivile; kõnealustest sätetest ei tohi lepinguid sõnastades kõrvale hiilida; käesoleva direktiiviga teataval määral ühtlustatakse tarbijakrediiti käsitlevaid liikmesriikide õigusnorme ning luuakse teatav tarbijakaitse tase, kuid liikmesriike ei tohiks siiski takistada säilitamast või vastu võtmast rangemaid tarbijakaitsemeetmeid, asutamislepingust tulenevaid kohustusi nõuetekohaselt arvesse võttes; komisjon peaks hiljemalt 1. jaanuaril 1995 esitama nõukogule ettekande käesoleva direktiivi toimimise kohta, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse krediidilepingute suhtes.

2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) tarbija — füüsiline isik, kes käesolevas direktiivis käsitletud tehingutes toimib eesmärkidel, mida võib pidada tema majandus- või kutsetegevusest eraldi seisvateks;

b) võlausaldaja — füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, kes annab krediiti oma kaubandus-, äri- või kutsetegevuse raames;

c) krediidileping — leping, millega võlausaldaja annab või lubab anda tarbijale krediiti tasumise edasilükkamise, laenu või muu samalaadse finantstehingu vormis. Käesoleva direktiivi tähenduses ei loeta krediidilepinguteks pidevaid teenuste või kauba tarnelepinguid, mille puhul tarbijal on õigus maksta nende eest osade kaupa kauba tarnimise või teenuste osutamise ajal;

▼M1

d) krediidi üldkulud tarbijale — kõik kulud, kaasa arvatud intress ja muud maksud, mis tarbija peab krediidi eest tasuma;

e) krediidi kulukuse aastamäär — krediidi üldkulud tarbijale, mis on väljendatud antud krediidi kulukuse aastase määrana ning arvutatakse artikli 1a kohaselt.

▼M1

Artikkel 1a

1.

a) Krediidi kulukuse aastamäär, mis võrdub kõigi tulevaste või olemasolevate kohustuste (laenud, tagasimaksed ja maksed) aastase ajaldatud väärtusega, milles on omavahel kokku leppinud võlausaldaja ja laenuvõtja, arvutatakse II lisas ettenähtud matemaatilise valemi abil;

b) III lisas esitatakse neli arvutusmeetodit illustreerivat näidet.

2. Krediidi kulukuse aastamäära arvutamiseks määratakse kindlaks “krediidi üldkulud tarbijale”, nagu on määratletud artikli 1 lõike 2 punktis d, välja arvatud järgmised kulud:

i) maksud, mis laenuvõtja maksab krediidilepinguga ettenähtud kohutuste täitmata jätmise korral;

ii) ostuhinnale lisanduvad muud maksud, mis tarbija on kohutatud tasuma kauba või teenuste ostmisel sularaha või krediidi eest;

iii) rahaliste vahendite ülekandekulud ja arvepidamise kulud, mis on seotud krediidi tagasimaksete, intressi ja muude maksude saamisega, välja arvatud juhul, kui tarbijal ei ole piisavalt valikuvõimalusi või kui need maksud on ebatavaliselt kõrged; seda sätet ei kohaldata siiski kulude suhtes, mis on seotud kõnealuste tagasimaksete või tasude kogumisega kas sularahas või mõnel muul viisil;

iv) ühistute või rühmade liikmemaksud, mis tulenevad muust lepingust kui krediidileping, isegi kui need liikmemaksud mõjutavad krediiditingimusi;

v) kindlustuse või tagatiste tasud; kaasa arvatakse ka maksud, mille eesmärgiks on tagada, et võlausaldaja saab tarbija surma, invaliidsuse, haiguse või töötuse korral tagasi summa, mis koos võlausaldaja poolt krediidi andmise tingimusena kehtestatud asjakohase intressi ja muude maksudega võrdub krediidi üldsummaga või on sellest väiksem.

▼M2 —————

▼M1

4.

a) Krediidi kulukuse aastamäär arvutatakse krediidilepingu sõlmimise ajal, ilma et see piiraks artikli 3 reklaami ja eripakkumisi käsitlevate sätete kohaldamist.

b) Arvutamine toimub eeldusel, et krediidileping kehtib kokkulepitud aja ning et võlausaldaja ja tarbija täidavad oma kohustused kokkulepitud tingimuste kohaselt ning kindlaksmääratud tähtpäevadeks.

▼M2 —————

▼M1

6. Kui krediidilepingud sisaldavad punkte, mis võimaldavad intressimäära ning krediidi kulukuse aastamääras sisalduvate muude kulude suuruse või taseme kõikumist, mida ei ole arvutamise ajal võimalik kindlaks määrata, eeldatakse krediidi kulukuse aastamäära arvutamisel, et intress ja muud maksud ei muutu ning kehtivad krediidilepingu lõpuni.

7. Vajaduse korral võib krediidi kulukuse aastamäära arvutamisel lähtuda järgmistest eeldustest:

— kui krediidilimiit ei ole lepinguga kindlaks määratud, võrdub antava krediidi suurus asjaomase liikmesriigi poolt kindlaksmääratud summaga, mille suurus on kuni 2 000 eküüd,

— kui tagasimaksmise ajakava ei ole koostatud ning seda ei saa lepingutingimuste ega antud krediidi tagasimaksevahendite põhjal tuletada, loetakse krediidi kestuseks üks aasta,

— kui ei ole sätestatud teisiti ning kui lepinguga nähakse ette rohkem üks tagasimaksmise tähtpäev, tehakse krediit kättesaadavaks ja sooritatakse tagasimaksed kõige varasemal lepingus sätestatud tähtpäeval.

▼B

Artikkel 2

1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:

a) krediidilepingute ja lepingute suhtes, millega lubatakse anda krediiti, mis on ette nähtud: — esmajoones maa või olemasoleva või projekteeritava ehitise omandiõiguste saamiseks või säilitamiseks, — ehitise renoveerimiseks või parendamiseks;

b) üürilepingute suhtes, välja arvatud juhul, kui omand läheb lõpptulemusena üürnikule;

c) krediidi suhtes, mis anti või tehti kättesaadavaks intressi või muude maksudeta;

d) krediidilepingute suhtes, mille alusel ei nõuta intressimaksu, kui tarbija nõustub krediidi tasuma ühekordse maksena;

e) krediidi suhtes, mida krediidi- või finantseerimisasutus annab ettemaksetena jooksvale arvele, mis ei ole krediitkaardiarved. Sellest olenemata kohaldatakse selliste krediitide suhtes artikli 6 sätteid;

f) krediidilepingute suhtes, mis hõlmavad summasid suurusega alla 200 eküü või üle 20 000 eküü;

g) krediidilepingute suhtes, mille alusel tarbija on kohustatud krediidi tagasi maksma: — kuni kolme kuu jooksul, — või kõige rohkem nelja maksega kuni 12 kuu jooksul.

2. Liikmesriik võib komisjoniga konsulteerides vabastada käesoleva direktiivi kohaldamisest teatavat liiki krediidid, mille puhul on täidetud järgmised tingimused:

— krediiti antakse kulukuse määraga, mis on väiksem turul valitsevast määrast, ja

— üldjuhul neid ei pakuta avalikkusele.

▼M1

3. Artikli 1a ning artiklite 4-12 sätteid ei kohaldata krediidilepingute ja krediiti lubavate lepingute suhtes, mille tagatiseks on kinnisvarahüpoteek, niivõrd kui need ei ole juba käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäetud lõike 1 punkti a alusel.

▼B

4. Liikmesriigid võivad vabastada artiklite 6-12 sätete kohaldamisest originaaleksemplaris krediidilepingud, millele on alla kirjutatud notari või kohtuniku juuresolekul.

Artikkel 3

▼M2

Ilma et see piiraks nõukogu 10. septembri 1984. aasta direktiivi 84/450/EMÜ (mis käsitleb eksitava reklaamiga seotud liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamist) ( 7 ) ning kõlvatu reklaami suhtes kohaldatavate eeskirjade ja põhimõtete kohaldamist, peab mis tahes reklaamis või tööruumidesse välja pandud pakkumises, milles isik pakub krediiti või ennast krediidilepingut korraldama ja kus on ära toodud intressimäär või mis tahes muud krediidi kuluga seotud numbrid, olema näidatud ka efektiivne aastaintress tüüpilise näite kujul, kui muud vahendid ei ole kasutatavad.

▼B

Artikkel 4

1. Krediidilepingud sõlmitakse kirjalikult. Tarbija saab koopia kirjalikust lepingust.

2. Kirjalik leping sisaldab järgmist:

a) krediidi kulukuse aastamäär;

b) krediidi kulukuse aastamäära muutmise tingimused. Kui krediidi kulukuse aastamäära ei saa nimetada, antakse tarbijale kirjalikus lepingus nõuetekohast teavet. Teave peab sisaldama vähemalt artikli 6 lõike 1 teises taandes ettenähtud andmeid;

▼M1

c) andmed maksete suuruse, arvu ja sageduse või tähtpäevade kohta, mis tarbija krediidi tagasimaksmiseks vajab, ning andmed seoses intressi ja muude maksete tasumisega; võimaluse korral tuleb esitada ka kõnealuste maksete üldsumma;

d) artikli 1a lõikes 2 nimetatud kuluartiklid, välja arvatud lepinguliste kohustuste rikkumisega seotud kulutused, mida ei arvestatud krediidi kulukuse aastamäära arvutamisel, kuid mis tarbija peab teatavatel asjaoludel kinni maksma, ning selgitus kõnealuste asjaolude kohta. Kui kõnealuste artiklite täpne summa on teada, tuleb see ära näidata; muul juhul tuleb kasutada arvutusmeetodit või võimalikult täpset hinnangut, kui see on võimalik.

▼B

3. Kirjalik leping sisaldab lisaks ka lepingu muid olulisi tingimusi.

Näitena on käesoleva direktiivi lisas esitatud loetelu tingimustest, mille kandmist kirjalikku lepingusse võib liikmesriik pidada oluliseks.

▼M1 —————

▼B

Artikkel 6

1. Olenemata artikli 2 lõike 1 punktis e sätestatud erandist, mille kohaselt krediidi- või finantseerimisasutuse ja tarbija vahel on sõlmitud leping krediidi andmiseks ettemaksena jooksvale arvele, välja arvatud krediitkaardiarved, tuleb tarbijale esitada lepingu sõlmimise ajal või enne lepingu sõlmimist järgmine teave:

— krediidilimiit, kui see on olemas,

— aastane intressimäär ja lepingu sõlmimise hetkest kohaldatavad maksud ning tingimused, mille alusel neid võib muuta,

— lepingu lõpetamise menetluskord.

Kõnealune teave kinnitatakse kirjalikult.

2. Peale selle tuleb lepingu kehtimise ajal teatada tarbijale kõigist aastases intressimääras või asjakohastes maksudes tehtud muudatustest nende muudatuste tegemise ajal. Kõnealust teavet võib esitada kontoväljavõttena või ükskõik millisel muul liikmesriikidele vastuvõetaval viisil.

3. Nendes liikmesriikides, kus arvelduskrediidid on vaikival nõusolekul lubatud, peavad kõnealused liikmesriigid tagama, et tarbijale teatatakse aastane intressimäär ja kohaldatavad maksud ning kõik nendes tehtavad muudatused, kui arvelduskrediit kestab üle kolme kuu.

Artikkel 7

Kauba omandamiseks antud krediidi puhul kehtestavad liikmesriigid kauba tagasivõtutingimused, eelkõige juhul, kui tarbija ei ole nõusolekut andnud. Peale selle tagavad nad, et juhul, kui krediidiandja võtab kauba tagasi, koostatakse lepinguosaliste vahel arve nii, et tagasivõtt ei tooks kaasa alusetut rikastumist.

Artikkel 8

Tarbijal on õigus krediidilepingu alusel võetud kohustused täita enne lepingus kindlaksmääratud aega. Sellisel juhul tuleks vastavalt liikmesriikide kehtestatud eeskirjadele tarbija krediidi üldkulu õiglaselt vähendada.

Artikkel 9

Kui krediidilepingu alusel saadud võlausaldaja õigused antakse üle kolmandale isikule, on tarbijal õigus samasugusele kaitsele kõnesoleva kolmanda isiku ees, nagu tal oli esialgse võlausaldaja ees, kaasa arvatud tasaarvestusele, kui see on kõnealuses liikmesriigis lubatud.

Artikkel 10

Liikmesriigid, kes krediidilepingutega seoses annavad tarbijale loa:

a) teha makseid vekslite, sealhulgas võlakirjade abil;

b) anda tagatist vekslite, sealhulgas võlakirjade ja tšekkide kujul,

tagavad tarbijale nõuetekohase kaitse kõnealuste vahendite kasutamise puhul nimetatud viisil.

Artikkel 11

1. Liikmesriigid tagavad, et krediidilepingute olemasolu ei mõjuta ühelgi viisil tarbija õigusi kõnealuse lepingu alusel ostetud kauba tarnija või osutatud teenuste pakkuja suhtes juhul, kui kaupa ei tarnita või teenuseid ei osutata või kui need mõnel muul viisil ei vasta tarnelepingule.

2. Kui:

a) tarbija sõlmib krediidilepingu kauba ostmiseks või teenuste saamiseks isikuga, kes ei ole kauba tarnija või teenuste osutaja;

b) krediidiandja ning kauba tarnija või teenuste osutaja vahel on juba varem sõlmitud leping, mille kohaselt krediidiandja annab kõnesoleva tarnija või teenuste osutaja klientidele krediiti ainult selleks, et anda tarbijale võimalus saada kaupa või teenuseid kõnesolevalt tarnijalt või teenuste osutajalt;

c) punktis a nimetatud tarbija saab krediiti kõnealuse varem sõlmitud lepingu alusel;

d) krediidilepinguga hõlmatavat kaupa või teenust ei tarnita või tarnitakse ainult osaliselt või kui see ei vasta asjakohasele tarnelepingule; ja

e) tarbija on tarnijalt või teenuste osutajalt oma õiguste kohaselt parandusmeetmeid nõudnud tulutult,

on tarbijal õigus nõuda parandusmeetmete võtmist krediidiandjalt. Liikmesriigid määravad kindlaks, kui suurel määral ja millistel tingimustel on kõnealused parandusmeetmed teostatavad.

3. Lõiget 2 ei kohaldata, kui kõnealuse üksiktehingu väärtus on väiksem kui 200 eküüga samaväärne summa.

Artikkel 12

1. Liikmesriigid:

a) tagavad, et isikutele, kes pakuvad krediiti või ennast krediidilepinguid korraldama, antakse ametlik luba kas spetsiaalselt selleks või kauba ja teenuste tarnimiseks; või

b) tagavad, et asutus või ametlik organ kontrollib ja jälgib isikute tegevust, kes annavad krediiti või pakuvad ennast krediidilepinguid korraldama; või

c) soodustavad nõuetekohaste asutuste moodustamist, kes võtavad vastu kaebusi seoses krediidilepingutega või krediiditingimustega ja annavad tarbijatele sellega seoses asjakohast teavet või nõu.

2. Liikmesriigid võivad sätestada, et lõike 1 punktis a nimetatud luba ei nõuta, kui ennast krediidilepinguid sõlmima või korraldama pakkuvad isikud vastavad määratlusele, mis on esitatud esimese nõukogu 12. detsembri 1977. aasta direktiivi (krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta) ( 8 ) artiklis 1, ning nendel on kõnealuse direktiivi sätete kohane tegevusluba.

Kui krediiti andvatele või ennast krediidi andmist korraldama pakkuvatele isikutele on antud tegevusluba nii lõike 1 punkti a sätete kohaselt kui ka eespool nimetatud direktiivi sätete kohaselt, kuid viimati nimetatud luba on hiljem tühistatud, siis tuleb sellest teatada pädevale asutusele, kes vastutab lõike 1 punkti a kohaselt krediidiandmislubade väljaandmise eest, ning kõnealune asutus otsustab, kas kõnesolev isik võib krediidi andmist või krediidi korraldamist jätkata või tuleks lõike 1 punkti a alusel antud tegevusluba tühistada.

Artikkel 13

1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel järgitakse eküü määratlust, mis on antud määruses (EMÜ) nr 3180/78, mida on muudetud määrusega (EMÜ) nr 2626/84. Eküü ekvivalent omavääringus arvutatakse esialgu käesoleva direktiivi vastuvõtmise kuupäeva kursi järgi.

Liikmesriigid võivad eküüdes väljendatud summade omavääringusse konverteerimisel saadud summasid ümardada, kui ümardamine jääb 10 eküü piiresse.

2. Nõukogu vaatab iga viie aasta möödudes, kuid esimest korda 1995. aastal komisjoni ettepaneku põhjal läbi ja vajaduse korral muudab käesolevas direktiivis nimetatud summasid, pidades silmas ühenduse majanduslikke ja rahalisi suundumusi.

Artikkel 14

1. Liikmesriigid tagavad, et krediidilepingud ei kaldu tarbija kahjuks kõrvale käesoleva direktiivi rakendamiseks võetavatest või käesolevale direktiivile vastavate siseriiklike õigusaktide sätetest.

2. Peale selle tagavad liikmesriigid, et käesoleva direktiivi rakendussätetest ei hiilita mööda lepinguid sõnastades ega eelkõige sellega, et krediidisumma jagatakse mitme lepingu vahel.

Artikkel 15

Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel säilitada või vastu võtta rangemaid tarbijakaitsesätteid, mis vastavad nende asutamislepingutest tulenevatele kohustustele.

Artikkel 16

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed hiljemalt 1. jaanuaril 1990 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 17

Komisjon esitab nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta hiljemalt 1. jaanuaril 1995.

Artikkel 18

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.









►M1 I LISA ◄

ARTIKLI 4 LÕIKES 3 NIMETATUD TINGIMUSTE LOETELU

1. Krediidilepingud, millega finantseeritakse teatava kauba tarnimist või teatavate teenuste osutamist:

i) lepingu alusel tarnitava kauba või osutatavate teenuste kirjeldus;

ii) hind sularahas ja krediidilepingu alusel makstav hind;

iii) tagatise summa, kui seda nõutakse, osamaksete arv ning suurus ja nende maksetähtpäevad või nende kindlaksmääramise viis, kui need ei ole lepingu sõlmimise ajal teada;

iv) viide tarbija õigusele varem tagasimaksmise korral saada mahaarvamist, nagu on sätestatud artikliga 8;

v) kauba omanik (kui omand ei lähe vahetult tarbijale üle) ja tingimused, mille alusel tarbija saab kauba omanikuks;

vi) tagatise kirjeldus, kui tagatist nõutakse;

vii) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas;

viii) viide kindlustusele (kindlustustele), kui seda (neid) nõutakse, ning kindlustuskuludele, kui tarbija ei saa ise kindlustusandjat valida;

▼M1

ix) tarbija kohustus koguda teatav summa raha, mis tuleb paigutada eriarvele.

▼B

2. Krediitkaardiga teenindatavad krediidilepingud:

i) krediidilimiidi suurus, kui see on olemas;

ii) tagasimaksmise tingimused või nende kindlaksmääramise vahendid;

iii) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas.

3. Jooksva arvega teenindatavad krediidilepingud, mis muudel tingimustel ei kuulu käesoleva direktiivi kohaldamisalasse:

i) krediidilimiidi suurus, kui see on olemas, või selle kindlaksmääramise meetod;

ii) kasutus- ja tagasimaksmistingimused;

iii) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas.

4. Muud käesoleva direktiiviga hõlmatavad krediidilepingud:

i) krediidilimiidi suurus, kui see on olemas;

ii) viide tagatisele, kui tagatist nõutakse;

iii) tagasimaksmise tingimused;

iv) järelemõtlemisaeg, kui see on olemas;

v) viide tarbija õigusele varem tagasimaksmise korral saada mahaarvamist, nagu on sätestatud artikliga 8.

▼M2









II LISA

ÜHELT POOLT LAENUDE JA TEISELT POOLT TAGASIMAKSETE NING TASUDE VÕRDSUST VÄLJENDAV PÕHIVALEM

Tähtede ja sümbolite tähendus:

K laenu number

K′ tagasimakse või tasude number

AK laenu number K suurus

A′K′ tagasimakse number K′ suurus

å summa

m viimase laenu number

m′ viimase tagasimakse või tasude number

tK täis- ja osa-aastates väljendatud ajavahemik laenu nr 1 kuupäeva ning sellele järgnevate laenude nr 2 kuni m kuupäeva vahel

tK′ täis- ja osa-aastates väljendatud ajavahemik laenu nr 1 kuupäeva ning tagasimaksete ja tasude nr 1 kuni m′ kuupäeva vahel

i protsendimäär, mida võib arvutada (kasutades algebrat, järjestikust lähendamist või arvutiprogramme), kusjuures teised võrrandi suurused on teada lepingust või muul viisil.

Märkused.

a) Mõlema poole erineval ajal makstud summad ei pruugi olla võrdsed ning neid ei pea tingimata maksma võrdse ajavahemiku järel.

b) Alguskuupäev on esimese laenu andmise kuupäev.

c) Arvutustes kasutatavaid ajavahemikke väljendatakse täis- või osa-aastates. Kasutatava aasta pikkus on 365 päeva või 365,25 päeva või (liigaasta) 366 päeva, 52 nädalat või 12 võrdset kuud. Kasutatava võrdse kuu pikkus on 30,41666 päeva (s.o 365/12).

d) Arvutuse tulemus esitatakse vähemalt ühe kümnendkoha täpsusega. Konkreetse kümnendkohani ümardamisel kohaldatakse järgmist reeglit: kui sellele kümnendkohale järgneva kümnendkoha number on 5 või suurem kui 5, suurendatakse selle konkreetse kümnendkoha numbrit ühe võrra.

e) Liikmesriigid sätestavad, et kohaldatavad lahendusmeetodid annavad sama tulemuse kui III lisas esitatud näidetes.









III LISA

ARVUTAMISNÄITED

A. EFEKTIIVSE AASTAINTRESSI ARVUTAMINE KALENDRIAASTA ALUSEL (1 AASTA = 365 PÄEVA (VÕI 366 PÄEVA LIIGAASTAL))

Esimene näide

Laenatud summa: S = 1 000 eküüd 1. jaanuaril 1994.

See makstakse tagasi ühekordse 1 200 eküü suuruse maksena 1. juulil 1995, s.o 1,5 aasta ehk 546 (= 365 + 181) päeva möödumisel laenu alguskuupäevast.

Võrrand on:

või:

= 1,2

1 + i = 1,1296204

i = 0,1296204

See suurus ümardatakse 13 protsendini (või 12,96 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).

Teine näide

Laenatud summa on S = 1 000 eküüd, kuid võlausaldaja jätab endale 50 eküüd halduskuludeks, seega efektiivne laenusumma on 950 eküüd; 1 200 eküüd makstakse tagasi, nagu ka esimese näite puhul, 1. juulil 1995.

Võrrand on:

või:

= 1,263157

1 + i = 1,169026

i = 0,169026

See suurus ümardatakse 16,9 protsendini.

Kolmas näide

Laenatud summa on 1 000 eküüd 1. jaanuaril 1994, see tuleb tagasi maksta kahes osas, mõlemad 600 eküüd, vastavalt esimese ja teise aasta möödudes.

Võrrand on:

See lahendatakse algebra abil ja annab tulemuse i = 0,1306623, mis ümardatakse 13,1 protsendini (või 13,07 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).

Neljas näide







Kolme kuu möödumisel (0,25 aastat/90 päeva): 272 eküüd Kuue kuu möödumisel (0,5 aastat/181 päeva): 272 eküüd 12 kuu möödumisel (1 aasta/365 päeva): 544 eküüd Kokku: 1 088 eküüd

Võrrand on:

See võrrand võimaldab arvutada i järkjärgulist lähendamist kasutades, mida saab programmeerida taskuarvutil.

Tulemus on i = 0,13226, mis ümardatakse 13,2 protsendini (või 13,23 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).

B. EFEKTIIVSE AASTAINTRESSI ARVUTAMINE STANDARDAASTA ALUSEL (1 AASTA = 365 PÄEVA VÕI 365,25 PÄEVA, 52 NÄDALAT VÕI 12 VÕRDSET KUUD)

Esimene näide

Laenatud summa: S = 1 000 eküüd.

See makstakse tagasi ühekordse 1 200 eküü suuruse maksena 1,5 aasta (s.o 1,5 × 365 = 547,5 päeva, 1,5 × 365,25 = 547,875 päeva, 1,5 × 366 = 549 päeva, 1,5 × 12 = 18 kuu või 1,5 × 52 = 78 nädala) möödumisel laenu alguskuupäevast.

Võrrand on:

või:

= 1,2

1 + i = 1,129243

i = 0,129243

See suurus ümardatakse 12,9 protsendini (või 12,92 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).

Teine näide

Laenatud summa on S = 1 000 eküüd, kuid võlausaldaja jätab endale 50 eküüd halduskuludeks, seega efektiivne laen on 950 eküüd; 1 200 eküüd makstakse tagasi, nagu ka esimese näite puhul, 1,5 aasta möödumisel laenu alguskuupäevast.

Võrrand on:

või:

= 1,263157

1 + i = 1,168526

i = 0,168526

See suurus ümardatakse 16,9 protsendini (või 16,85 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).

Kolmas näide

Laenatud summa on 1 000 eküüd, see tuleb tagasi maksta kahes osas, mõlemad 600 eküüd, vastavalt esimese ja teise aasta möödudes.

Võrrand on:

See lahendatakse algebra abil ja annab tulemuse i = 0,13066, mis ümardatakse 13,1 protsendini (või 13,07 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).

Neljas näide







Kolme kuu möödumisel (0,25 aastat/13 nädalat/91,25 päeva/91,3125 päeva): 272 eküüd Kuue kuu möödumisel (0,5 aastat/26 nädalat/182,5 päeva/182,625 päeva): 272 eküüd 12 kuu möödumisel (1 aasta/52 nädalat/365 päeva/365,25 päeva): 544 eküüd Kokku: 1 088 eküüd

Võrrand on:

See võrrand võimaldab arvutada i järkjärgulist lähendamist kasutades, mida saab programmeerida taskuarvutil.

Tulemus on i = 0,13185, mis ümardatakse 13,2 protsendini (või 13,19 protsendini, kui eelistatakse kahe kümnendkoha täpsust).