2009L0045 — ET — 29.06.2010 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/45/EÜ, 6. mai 2009, reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta (Uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) (EÜT L 163, 25.6.2009, p.1)

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/45/EÜ,

6. mai 2009,

reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta

(Uuesti sõnastatud)

(EMPs kohaldatav tekst)







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, ( 1 ) olles konsulteerinud Regioonide Komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, ( 2 ) ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 17. märtsi 1998. aasta direktiivi 98/18/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta ( 3 ) on korduvalt oluliselt muudetud. ( 4 ) Kuna kõnealusesse direktiivi tuleb teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. (2) Ühise transpordipoliitika raames tuleb võtta meetmeid, et suurendada meretranspordi ohutust. (3) Ühendus on tõsiselt mures reisilaevadega juhtunud laevaõnnetuste pärast, mis on nõudnud palju inimohvreid. Reisilaevu ja kiirreisilaevu kasutavatel isikutel kogu ühenduses on õigus eeldada ja usaldada asjakohast ohutuse taset pardal. (4) Käesolev direktiiv ei hõlma töötajate töövahendeid ja isikukaitsevahendeid, sest nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ (töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta) ( 5 ) sätteid ja selle asjakohaste üksikdirektiivide asjakohaseid sätteid kohaldatakse selliste vahendite kasutamise suhtes kohalikke rannasõite tegevatel reisilaevadel. (5) Liikmesriikidevaheline meritsi toimuvate reisijateveo teenuste osutamine on juba liberaliseeritud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 4055/86 (teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta liikmesriikide ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelises mereveos). ( 6 ) Teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamine merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) on sätestatud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3577/92. ( 7 ) (6) Et kindlustada ohutuse kõrge tase ja kõrvaldada kaubandustõkked, on vaja kehtestada ühtlustatud ohutusnõuded kohalikke rannasõite tegevate reisilaevade jaoks sobival tasemel. Rahvusvahelisi merereise tegevatele laevadele esitatavad nõuded töötab välja Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO). IMO meetme taotlemise kord peaks olema kättesaadav, et viia rahvusvahelistele merereisidele esitatavad nõuded kooskõlla käesoleva direktiivi nõuetega. (7) Meritsi toimuva reisijateveo siseturumõõdet silmas pidades on ühenduse tasandi meede ainus võimalik viis kehtestada kogu ühenduses ühtne laevade ohutustase. (8) Proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades on direktiiv sobivaim õigusakt, sest sellega antakse raamistik ühetaoliste ja kohustuslike ohutusnõuete kohaldamiseks liikmesriikides, jättes samas liikmesriikidele õiguse otsustada, missugused rakendusvahendid vastavad kõige paremini nende siseriiklikule õiguskorrale. (9) Ohutuse tõstmise ja konkurentsimoonutuste vältimise huvides tuleks ühiseid ohutusnõudeid kohaldada ühenduses kohalikke rannasõite tegevate laevade suhtes sõltumata sellest, millise riigi lipu all nad sõidavad. Siiski on vaja teha erand teatavatele laevaliikidele, mille puhul käesoleva direktiivi eeskirjad on tehniliselt sobimatud või majanduslikult võimatud. (10) Reisilaevad tuleks jagada eraldi klassidesse sõltuvalt nende merepiirkondade ulatusest ja tingimustest, kus nad sõidavad. Kiirreisilaevad tuleks liigitada vastavalt IMO kehtestatud kiirlaevakoodeksi sätetele. (11) Ohutusnõuete peamiseks kontrollraamistikuks peaks olema 1974. aasta konventsioon inimelude ohutusest merel (1974 SOLASe konventsioon), muudetud kujul, mis hõlmab rahvusvaheliselt kokkulepitud nõudeid rahvusvahelisi merereise tegevate reisilaevade ja kiirreisilaevade jaoks, nagu ka IMO vastuvõetud asjakohaseid resolutsioone ning muid nimetatud konventsiooni täiendavaid ja tõlgendavaid meetmeid. (12) Uute ja olemasolevate reisilaevade eri klassid nõuavad erinevat lähenemist samaväärset ohutustaset tagavate ohutusnõuete kehtestamisel, pidades silmas nende eri klasside konkreetseid vajadusi ning piiranguid. On asjakohane eristada järgitavaid ohutusnõudeid uute ja olemasolevate laevade puhul, sest uutele laevadele mõeldud eeskirjade kohaldamine olemasolevatele laevadele nõuaks nii ulatuslikke struktuurimuutusi, et need oleksid majanduslikult võimatud. (13) Rahalised ja tehnilised kaalutlused, mis tekivad olemasolevate laevade uuendamisel käesoleva direktiiviga ettenähtud nõuetega vastavusse viimisel, õigustavad teatavaid üleminekuperioode. (14) Pidades silmas kiirreisilaevade projekteerimise, ehitamise ja kasutamise olulisi erinevusi võrreldes tavapäraste reisilaevadega, tuleks sellistelt laevadelt nõuda erieeskirjade järgimist. (15) Kui pardale on paigaldatud nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/98/EÜ (laevavarustuse kohta) ( 8 ) sätetele vastav laevavarustus, ei ole seda vaja täiendavalt testida, sest sellise varustuse suhtes kehtivad juba nimetatud direktiivi normid ja kord. (16) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. aprilli 2003. aasta direktiiviga 2003/25/EÜ (ro-ro reisiparvlaevade täpsemate püstuvusnõuete kohta) ( 9 ) kehtestati rangemad püstuvusnõuded ro-ro reisiparvlaevade suhtes, mis teevad rahvusvahelisi meresõite ühenduse sadamatesse ja sadamatest, ning seda rangemat meedet tuleks kohaldada teatavat liiki kõnealuste laevade suhtes, mida kasutatakse kohalikuks rannasõiduks samasugustes tingimustes. Ro-ro reisiparvlaevad, mille suhtes ei saa kõnealuseid püstuvusnõudeid kohaldada, tuleks teatava kasutusaja pärast järk-järgult kasutuselt kõrvaldada. Pidades silmas struktuurimuudatusi, mida olemasolevad ro-ro reisiparvlaevad võivad vajada täpsematele püstuvusnõuetele vastamiseks, tuleks kõnealused nõuded kasutusele võtta mitme aasta jooksul, et anda tööstusele küllaldaselt aega nende nõuete täitmiseks: selleks tuleks olemasolevatele laevadele näha ette järkjärguline üleminekuperiood. Järkjärguline üleminekuperiood ei tohiks mõjutada täpsemate püstuvusnõuete rakendamist 28. veebruari 1996. aasta Stockholmi kokkuleppe lisadega reguleeritavates merepiirkondades. (17) Tähtis on kohaldada asjakohaseid meetmeid, et tagada piiratud liikuvusega isikutele ohutu pääs reisilaevadele ja kiirreisilaevadele, mis teevad kohalikke meresõite liikmesriikides. (18) Alludes komiteemenetluses toimuvale kontrollile, võivad liikmesriigid vastu võtta täiendavaid ohutusnõudeid, kui kohalikud olud seda õigustavad, lubada samaväärsete nõuete kasutamist või teha teatavates töötingimustes käesoleva direktiivi sätetest erandeid või võtta kaitsemeetmeid erandlikult ohtlikes olukordades. (19) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2099/2002 (millega asutatakse laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS)) ( 10 ) koondati meresõiduohutust, laevade põhjustatud merereostuse vältimist ning laevapardal kehtivate elu- ja töötingimuste kaitset käsitlevate asjaomaste ühenduse õigusaktide alusel moodustatud komiteede ülesanded. (20) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. ( 11 ) (21) Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus kohandada teatavaid käesoleva direktiivi, sealhulgas selle lisade sätteid, et võtta arvesse arengut rahvusvahelisel tasandil ja eeskätt rahvusvaheliste konventsioonide muudatusi. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. (22) Käesoleva direktiivi tõhusa rakendamise ja täitmise kontrollimiseks tuleks teha uute ja olemasolevate reisilaevade ülevaatusi. Vastavust käesolevale direktiivile peaks tunnistama lipuriik või tema esindaja. (23) Käesoleva direktiivi täieliku kohaldamise tagamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama vastavalt käesolevale direktiivile vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi ja nad peaksid kontrollima, et järgitakse käesoleva direktiivi sätteid, mis tuginevad nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiivi 95/21/EÜ (mis käsitleb sadamariigi kontrolli laevanduses) ( 12 ) sätetel. (24) Direktiivi uued sätted käsitlevad üksnes komiteemenetlust. Seetõttu ei pea liikmesriigid neid üle võtma. (25) Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud IV lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada uutel ja olemasolevatel reisilaevadel ning kiirreisilaevadel ühetaoline inimelu ja vara ohutuse tase, kui mõlemat liiki laevu kasutatakse kohalikuks rannasõiduks, ning sätestada läbirääkimiste kord rahvusvahelisel tasandil, pidades silmas rahvusvahelisi merereise tegevate reisilaevade eeskirjade ühtlustamist.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „rahvusvahelised konventsioonid” – 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (1974. aasta SOLASe konventsioon) muudetud kujul ja 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon ning nende protokollid ja muudatused;

b) „vigastamata laeva püstuvuse koodeks” – IMO assamblee 4. novembri 1993. aasta resolutsioonis A.749(18) sisalduvate IMO õigusaktidega hõlmatud mis tahes tüüpi vigastamata laeva püstuvuse koodeks (muudetud kujul);

▼M1

c) „rahvusvaheline kiirlaevakoodeks” – kiirlaevade ohutuse rahvusvaheline koodeks, mis sisaldub IMO 20. mai 1994. aasta resolutsioonis MSC 36 (63), või kiirlaevade ohutuse rahvusvaheline 2000. aasta koodeks (2000 HSC-koodeks), mis sisaldub IMO 2000. aasta detsembrikuu resolutsioonis MSC.97(73) (ajakohastatud versioonid);

▼B

d) „GMDSS” – 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) IV peatükis sätestatud ülemaailmne merepääste ja -ohutussüsteem;

e) „reisilaev” – laev, mis on mõeldud rohkem kui 12 reisijale;

f) „ro-ro reisiparvlaev” – üle 12 reisijaga laev, millel on ro-ro lasti- või eriruumid, nagu on määratletud I lisa reeglis II-2/A/2;

g) „kiirreisilaev” – 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) reeglis X/1 määratletud kiirlaev enam kui 12 reisija vedamiseks, välja arvatud kohalikel rannasõitudel kasutatavad B-, C- või D-klassi reisilaevad, kui nende: i) veeväljasurve, mis vastab kavandatud veepiirile, on alla 500 m3, ja ▼M1 ii) 1994. aasta rahvusvahelise kiirlaevakoodeksi reeglis 1.4.30 ja 2000. aasta rahvusvahelise kiirlaevakoodeksi reeglis 1.4.37 määratletud suurim kiirus on alla 20 sõlme; ▼B

h) „uus laev” – laev, mille kiil pandi maha või mis oli samasuguses ehitusjärgus 1. juulil 1998 või pärast seda. Samasugune ehitusjärk tähendab ehitusjärku, milles: i) algab kindla laeva ehitusena käsitatav tegevus ja ii) on alanud kõnealuse laeva kokkupanek, mis hõlmab vähemalt 50 tonni või 1 % kõikide konstruktsioonimaterjalide arvestuslikust massist, olenevalt sellest, kumb arv on väiksem;

i) „olemasolev laev” – laev, mis ei ole uus laev;

j) „vanus” – laeva vanus, mis on väljendatud laeva tarnekuupäevast möödunud aastate arvuna;

k) „reisija” – iga inimene, kes ei ole: i) kapten ja meeskonnaliikmed või muud isikud, kes töötavad ükskõik kellena laeval selle laeva huvides, ja ii) alla üheaastane laps;

l) „laeva pikkus” – kui ei ole selgesõnaliselt sätestatud teisiti, siis 96 % kogupikkusest veepiiril, mis on 85 % kõrgusel vähimast teoreetilisest parda kõrgusest, mõõdetuna kiilujoonelt, või pikkus vöörtäävi välisservast roolipalleri telgjooneni samal veepiiril, kui see on pikem. Diferendiga projekteeritud laevade puhul mõõdetakse pikkust kavandatud veepiiriga paralleelsel veepiiril;

m) „vööri kõrgus” – vööri kõrgus, mis on 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni 39. reeglis määratletud kui vertikaalne kaugus vööriperpendikulaari juures suvisele vabapardale vastava veeliini ning kavandatud diferendi ja avatud teki tipu vahel laeva küljel;

n) „täistekiga laev” – laev, mis on varustatud täieliku ilmale ja merele avatud tekiga, mille ülatekiosa kõigil avadel on alalised sulgemisvahendid ja millest allpool on kõik avad laeva külgedes varustatud alaliste vähemalt ilmastikukindlate sulgemisvahenditega. Täistekk võib olla veekindel tekk või samaväärne ehitis, mis koosneb mitteveekindlast tekist, mida katab täielikult ilmastikukindel ehitis, mis on piisava tugevusega ilmastikukindla terviklikkuse säilitamiseks ja varustatud ilmastikukindlate sulgemisvahenditega;

o) „rahvusvaheline merereis” – merereis liikmesriigi sadamast väljaspool seda liikmesriiki asuvasse sadamasse või vastupidi;

p) „kohalik rannasõit” – merereis liikmesriigi sadamast samasse või teise selle liikmesriigi sadamasse;

q) „merepiirkond” – vastavalt artikli 4 lõikele 2 kehtestatud piirkond. Raadiosidet käsitlevate sätete kohaldamisel on merepiirkonnad määratletud 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) IV peatüki 2. reeglis;

r) „sadamaala” – ala, mis ei ole liikmesriikide määratletud merepiirkond, mis ulatub sadamasüsteemi lahutamatu osa moodustavate välimiste alaliste sadamaehitisteni või jõesuuet või muud sellist varjatud ala kaitsvate looduslike geograafiliste moodustistega määratletud piirideni;

s) „ohutu paik” – iga looduslikult või tehislikult varjatud ala, mida laev võib kasutada varjupaigana tingimustes, mis võivad ohustada tema ohutust;

t) „lipuriigi ametiasutus” – pädev asutus riigis, mille lipu all on laeval õigus sõita;

u) „vastuvõtjariik” – liikmesriik, kelle sadama(te)sse või sadama(te)st teeb kohalikke rannasõite teise riigi lipu all sõitev laev;

v) „tunnustatud organisatsioon” – nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ (laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) ( 13 ) artikli 4 kohaselt tunnustatud organisatsioon;

w) „meremiil” – 1 852 meetrit;

x) „märkimisväärne lainekõrgus” – konkreetsel ajavahemikul täheldatud lainekõrguste kõrgeima kolmandiku keskmine kõrgus;

y) „piiratud liikuvusega isikud” – kõik isikud, kellel on raskusi ühistranspordi kasutamisel, sealhulgas eakad, puudega või meelepuudega isikud ja ratastoolikasutajad, rasedad ja väikelastega isikud.

Artikkel 3

Reguleerimisala

1. Olenemata nende lipuriigist kohaldatakse käesolevat direktiivi alljärgnevate kohalikke rannasõite tegevate laevade suhtes:

a) uued reisilaevad;

b) olemasolevad 24 meetri pikkused ja pikemad reisilaevad;

c) kiirreisilaevad.

Vastuvõtjariigina tagab iga liikmesriik, et reisilaevad ja kiirreisilaevad, mis sõidavad teise riigi lipu all, vastavad täielikult käesoleva direktiivi nõuetele, enne kui need tohivad teha kohalikke rannasõite selles liikmesriigis.

2. Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu:

a) reisilaevad, mis on: i) sõjalaevad ja sõjaväe isikkoosseisu transpordilaevad; ii) ilma mehhaanilise jõuallikata laevad; ▼M1 iii) laevad, mis ei ole ehitatud terasest või samaväärsest materjalist ja mida ei reguleeri kiirlaevu (resolutsioon MSC.36(63) või MSC.97(73)) või liuglaevu (resolutsioon A.373(X)) käsitlevad standardid; ▼B iv) algelise ehitusega puidust laevad; v) algupärased, enne 1965. aastat projekteeritud ajaloolised reisilaevad ja nende üksikkoopiad, mis on ehitatud valdavalt algupärastest materjalidest; vi) lõbusõidujahid, kui need ei ole mehitatud või neid ei mehitata ning kui need ei vea ärilistel eesmärkidel rohkem kui 12 reisijat, või vii) eranditult sadamaaladel kasutatavad laevad;

b) kiirreisilaevad, mis on: i) sõjalaevad ja sõjaväe isikkoosseisu transpordilaevad; ii) lõbusõidujahid, kui need ei ole mehitatud või neid ei mehitata ning kui need ei vea ärilistel eesmärkidel rohkem kui 12 reisijat, või iii) eranditult sadamaaladel kasutatavad laevad.

Artikkel 4

Reisilaevade klassid

1. Reisilaevad jagatakse järgmistesse klassidesse vastavalt merepiirkonnale, kus neid kasutatakse:

„A-klass” reisilaev, mis teeb kohalikke rannasõite, mis ei ole hõlmatud B-, C- või D-klassiga.

„B-klass” reisilaev, mis teeb kohalikke rannasõite, mille jooksul ta ei ole kordagi kaugemal kui 20 miili rannikust, kus merehädalised võiksid maabuda, vastavalt tõusu ja mõõna keskmisele kõrgusele.

„C-klass” reisilaev, mis teeb kohalikke rannasõite merepiirkonnas, kus 2,5 meetrise märkimisväärse lainekõrguse ületamise võimalus on väiksem kui 10 % aastaringselt või konkreetsel piiratud ajavahemikul tegevuseks ainult sellel ajavahemikul (nt suvine hooajaline tegevus), mille käigus ta ei ole kordagi kaugemal kui 15 miili ohutust paigast ega rohkem kui 5 miili rannikust, kus merehädalised võiksid maabuda, vastavalt tõusu ja mõõna keskmisele kõrgusele.

„D-klass” reisilaev, mis teeb kohalikke rannasõite merepiirkonnas, kus 1,5 meetrise märkimisväärse lainekõrguse ületamise võimalus on väiksem kui 10 % aastaringselt või konkreetsel piiratud ajavahemikul tegevuseks ainult sellel ajavahemikul (nt suvine hooajaline tegevus), mille käigus ta kordagi ei ole kaugemal kui 6 miili ohutust paigast ega rohkem kui 3 miili rannikust, kus merehädalised võiksid maabuda, vastavalt tõusu ja mõõna keskmisele kõrgusele.

2. Iga liikmesriik:

a) kehtestab ja vajaduse korral ajakohastab oma jurisdiktsiooni alla kuuluvate merepiirkondade nimekirja, määratledes tsoonid aastaringseks ja vajaduse korral piiratud hooajaliseks tegevuseks laevaklassidele, kasutades lõikes 1 sätestatud klasside kriteeriume;

b) avaldab nimekirja pädeva veeteede ameti veebisaidil asuvas üldkasutatavas andmekogus;

c) teavitab komisjoni kõnealuse teabe asukohast ja muudatustest nimekirjas.

▼M1

3. Kiirreisilaevade puhul kohaldatakse 1994. aasta rahvusvahelise kiirlaevakoodeksi 1. peatükis (1.4.10 ja 1.4.11) või 2000. aasta rahvusvahelise kiirlaevakoodeksi 1. peatükis (1.4.12 ja 1.4.13) määratletud kategooriaid.

▼B

Artikkel 5

Kohaldamine

1. Uued ja olemasolevad reisilaevad ning kiirreisilaevad peavad kohalikke rannasõite tehes järgima käesolevas direktiivis sätestatud asjakohaseid ohutuseeskirju ja -nõudeid.

2. Liikmesriigid ei takista käesolevast direktiivist tulenevatel põhjustel kohalikke rannasõite tegevate reisilaevade ja kiirreisilaevade tegevust, kui need vastavad käesoleva direktiivi nõuetele, kaasa arvatud kõik lisanõuded, mille liikmesriik võib kehtestada vastavalt artikli 9 lõikele 1.

Vastuvõtjariigina tunnustab iga liikmesriik kohalikke rannasõite tegevate kiirlaevade kiirlaeva ohutuse tunnistust ja kiirlaeva tegevusluba, mille on välja andnud teine liikmesriik, või artiklis 13 nimetatud reisilaeva ohutuse tunnistust, mille on välja andnud teine liikmesriik kohalikke rannasõite tegevale reisilaevale.

3. Vastuvõtjariik võib vastavalt direktiivi 95/21/EÜ sätetele kohalikke rannasõite tegeva reisilaeva või kiirreisilaeva üle vaadata ja selle dokumente kontrollida.

4. Kogu laeva pardal olevat laevavarustust, mis on loetletud direktiivi 96/98/EÜ A.1 lisas ja vastab selle nõuetele, käsitatakse käesolevale direktiivile vastavana hoolimata sellest, kas käesoleva direktiivi I lisas nõutakse selle varustuse tunnustamist ja katsetamist lipuriigi ametiasutust rahuldaval viisil.

Artikkel 6

Ohutusnõuded

1. Uute ja olemasolevate A-, B-, C- ja D-klassi reisilaevade puhul:

a) peab laevakere, pea- ja abimehhanismide ning elektri- ja automaatseadmete ehitus ja hooldus vastama klassifikatsiooni standarditele, mis on täpsustatud tunnustatud organisatsiooni eeskirjades või samaväärsetes eeskirjades, mida ametiasutus kasutab vastavalt direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikele 2;

b) kohaldatakse 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) IV peatüki, kaasa arvatud GMDSSi muudatused, V ja VI peatüki sätteid;

▼M1

c) kohaldatakse 1974. aasta SOLASe konventsiooni ajakohastatud versiooni V peatüki reeglite 17, 18, 19, 20 ja 21 pardal olevaid navigatsiooniseadmeid käsitlevaid sätteid. Pardal olevad navigatsiooniseadmed, mis on loetletud direktiivi 96/98/EÜ A(1) lisas ja vastavad selle nõuetele, loetakse SOLASe 1974. aasta konventsiooni V peatüki reegli 18.1 tüübikinnitusnõuetele vastavaks.

▼B

2. Uute reisilaevade puhul:

a) üldnõuded: i) uued A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) nõuetele ning käesoleva direktiivi asjakohastele erinõuetele. Reeglite puhul, mille tõlgendamise jätab 1974. aasta SOLASe konventsioon (muudetud kujul) ametiasutuse otsustada, kohaldab lipuriigi ametiasutus I lisas sisalduvaid tõlgendusi; ii) uued B-, C- ja D-klassi reisilaevad peavad vastama käesoleva direktiivi asjakohastele erinõuetele;

b) laadungimärgi nõuded: i) kõik uued reisilaevad, mille pikkus on 24 meetrit ja rohkem, peavad vastama 1966. aasta rahvusvahelisele laadungimärgi konventsioonile; ii) 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni kriteeriumidega samaväärse ohutustasemega kriteeriume kohaldatakse vastavalt pikkusele ja klassile uute reisilaevade suhtes pikkusega alla 24 meetri; iii) olenemata alapunktidest i ja ii tehakse uutele D-klassi laevadele erand 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni minimaalse vöörikõrguse nõudest; iv) uutel A, B-, C- ja D-klassi reisilaevadel peab olema täistekk.

3. Olemasolevate reisilaevade puhul:

a) olemasolevad A-klassi reisilaevad peavad vastama 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) olemasolevate reisilaevade nõuetele ning käesoleva direktiivi asjakohastele erinõuetele. Reeglite puhul, mille tõlgendamise jätab 1974. aasta SOLASe konventsioon (muudetud kujul) ametiasutuse otsustada, kohaldab lipuriigi ametiasutus I lisas sisalduvaid tõlgendusi;

b) olemasolevad B-klassi laevad peavad vastama käesoleva direktiivi asjakohastele erinõuetele;

c) olemasolevad C- ja D-klassi laevad peavad vastama käesoleva direktiivi asjakohastele erinõuetele ning nende nõuetega reguleerimata küsimustes lipuriigi ametiasutuse eeskirjadele. Sellised eeskirjad peavad kindlustama I lisa II.1 ja II.2 peatükkidega samaväärse ohutustaseme, võttes samas arvesse konkreetseid kohalikke töötingimusi, mis on seotud merepiirkondadega, kus nende klasside laevu võib kasutada. Enne kui olemasolevad C- ja D-klassi laevad võivad vastuvõtjariigis teha regulaarseid kohalikke rannasõite, peab lipuriigi ametiasutus saama vastuvõtjariigi nõusoleku selliste eeskirjade kohaldamiseks;

d) kui liikmesriik leiab, et vastuvõtjariigi ametiasutuse poolt vastavalt punktile c nõutavad eeskirjad on põhjendamatud, teatab ta sellest viivitamata komisjonile; komisjon algatab menetluse otsuse tegemiseks vastavalt artikli 11 lõikes 2 osutatud menetlusele;

e) ulatuslik remont, ümberehitus ja muutmine ning asjaomased kohandused peavad vastama lõike 2 punktis a kirjeldatud uutele laevadele kehtivatele nõuetele; olemasoleva laeva ümberehitamist, mis on kavandatud ainult laeva parema vastupidavuse saavutamiseks, ei käsitata ulatusliku muutmisena;

f) punkti a sätteid, kui 1974. aasta SOLASe konventsioonis (muudetud kujul) ei ole täpsustatud varasemaid kuupäevi, ning punktide b ja c sätteid, kui käesoleva direktiivi I lisas ei ole täpsustatud varasemaid kuupäevi, ei kohaldata laevade suhtes, millele pandi kiil või mis olid samasuguses ehitusjärgus: i) enne 1. jaanuari 1940: kuni 1. juulini 2006; ii) 1. jaanuaril 1940 või hiljem, kuid enne 31. detsembrit 1962: kuni 1. juulini 2007; iii) 1. jaanuaril 1963 või hiljem, kuid enne 31. detsembrit 1974: kuni 1. juulini 2008; iv) 1. jaanuaril 1975 või hiljem, kuid enne 31. detsembrit 1984: kuni 1. juulini 2009; v) 1. jaanuaril 1985 või hiljem, kuid enne 1. juulit 1998: kuni 1. juulini 2010.

4. Kiirreisilaevade puhul:

▼M1

a) kiirreisilaevad, mis on ehitatud või millele on tehtud ulatuslikku remonti, ümberehitusi või muudatusi 1. jaanuaril 1996 või hiljem, peavad vastama 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglite X/2 ja X/3 nõuetele, välja arvatud juhul, kui: — neile pandi kiil või nad olid samalaadses ehitusjärgus hiljemalt 1998. aasta juunis ja — üleandmine ja kasutuselevõtt on toimunud hiljemalt 1998. aasta detsembris ja — nad vastavad täielikult nõuetele, mis on sätestatud liuglaevade ohutuse koodeksis (DSC koodeks), mis sisaldub IMO resolutsioonis A.373(X) (muudetud IMO resolutsiooniga MSC.37(63));

▼B

b) enne 1. jaanuari 1996 ehitatud kiirreisilaevu, mis vastavad kiirlaevakoodeksi nõuetele, võib jätkuvalt kasutada, kui nad saavad tunnistuse vastavalt sellele koodeksile. Enne 1. jaanuari 1996 ehitatud kiirreisilaevad, mis ei vasta kiirlaevakoodeksi nõuetele, võivad kohalikke rannasõite teha ainult juhul, kui neid kasutatakse juba kohalikul rannasõidul liikmesriigis 4. juunil 1998, millisel juhul neil võib lubada jätkata kohalikku rannasõitu selles liikmesriigis; sellised laevad peavad vastama DSC koodeksi nõuetele;

c) kiirreisilaeva ja selle varustuse ehitus ning hooldus peavad vastama tunnustatud organisatsiooni kiirlaevade klassifitseerimise eeskirjadele või samaväärsetele eeskirjadele, mida ametiasutus kasutab vastavalt direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikele 2.

Artikkel 7

Püstuvusnõuded ja ro-ro reisiparvlaevade järkjärguline kasutusest kõrvaldamine

1. Kõik A-, B- ja C-klassi ro-ro reisiparvlaevad, millele pannakse kiil või mis olid samasuguses ehitusjärgus 1. oktoobril 2004 või pärast seda, peavad vastama direktiivi 2003/25/EÜ artiklitele 6, 8 ja 9.

2. Kõik A- ja B-klassi ro-ro reisiparvlaevad, millele pannakse kiil või mis olid samasuguses ehitusjärgus enne 1. oktoobrit 2004, peavad 1. oktoobriks 2010 vastama direktiivi 2003/25/EÜ artiklitele 6, 8 ja 9, kui nende kasutusest kõrvaldamine ei toimu kõnealusel kuupäeval või hilisemal kuupäeval, mil nad saavad 30aastaseks, kuid hiljemalt 1. oktoobril 2015.

Artikkel 8

Piiratud liikuvusega isikuid arvestavad ohutusnõuded

1. Liikmesriigid tagavad, et võetakse asjakohased meetmed, mis teostatavuse korral tuginevad III lisas esitatud suunistele, et võimaldada piiratud liikuvusega isikutele ohutu pääs kõigile ühistranspordis kasutatavatele A-, B-, C- ja D-klassi reisilaevadele ja kõigile kiirreisilaevadele, millele pandi kiil või mis olid samasuguses ehitusjärgus 1. oktoobril 2004 või pärast seda.

2. Liikmesriigid teevad koostööd ja konsulteerivad piiratud liikuvusega isikuid esindavate organisatsioonidega III lisas esitatud suuniste rakendamise osas.

3. Ühistranspordis kasutatavate nende A-, B-, C- ja D-klassi reisilaevade ja kiirreisilaevade ümberehitamisele, millele pandi kiil või mis olid samasuguses ehitusjärgus enne 1. oktoobrit 2004, kohaldavad liikmesriigid III lisas esitatud suuniseid niivõrd, kui see on majanduslikult mõistlik ja teostatav.

Liikmesriigid koostavad siseriikliku tegevuskava suuniste kohaldamise kohta selliste laevade ja kiirlaevade suhtes. Nad edastavad tegevuskava komisjonile hiljemalt 17. mail 2005.

4. Liikmesriigid teevad hiljemalt 17. mail 2006 komisjonile ettekande käesoleva artikli rakendamise kohta kõigi artiklis 1 nimetatud laevade suhtes, lõikes 3 nimetatud üle 400 reisija vedamiseks ettenähtud reisilaevade ning kõigi kiirreisilaevade suhtes.

Artikkel 9

Täiendavad ohutusnõuded, samaväärsed nõuded, erandid ja kaitsemeetmed

1. Kui liikmesriik või liikmesriikide rühm leiab, et kehtivaid ohutusnõudeid tuleks teatavates olukordades konkreetsete kohalike tingimuste tõttu täiustada, ja kui see vajadus on tõestatud, võivad nad lõikes 4 sätestatud korras võtta meetmeid ohutusnõuete täiustamiseks.

2. Liikmesriik võib lõikes 4 sätestatud korras võtta meetmeid, mis lubavad samaväärseid nõudeid nagu I lisas sisalduvad reeglid, kui samaväärsed nõuded on vähemalt sama tõhusad kui nimetatud reeglid.

3. Kui ohutustase ei vähene ja järgitakse lõikes 4 sätestatud korda, võib liikmesriik võtta meetmeid laevade vabastamiseks teatavatest käesoleva direktiivi erinõuetest selles riigis toimuvatel riigisisestel rannasõitudel, kaasa arvatud avamere mõjude eest kaitstud saarestike merealad, teatavates töötingimustes, nagu näiteks väiksem märkimisväärne lainekõrgus, piiratud hooaeg, reisid ainult päevasel ajal või sobivates kliima- või ilmastikutingimustes või reisi piiratud kestus või päästeteenistuste lähedus.

4. Lõigete 1, 2 või 3 sätteid kasutav liikmesriik toimib käesoleva lõike lõikude kaks kuni kuus kohaselt.

Liikmesriik teatab komisjonile meetmetest, mida ta kavatseb võtta, sealhulgas üksikasjadest, mida on vaja piisava ohutustaseme säilimises veendumiseks.

Kui kuue kuu jooksul teatamisest otsustatakse vastavalt artikli 11 lõikes 2 osutatud menetlusele, et pakutud meetmed ei ole põhjendatud, nõutakse kõnealuselt liikmesriigilt pakutud meetmete muutmist või võtmata jätmist.

Võetavad meetmed täpsustatakse riigi asjakohaste õigusaktidega ja edastatakse komisjonile, kes teatab kõikidest üksikasjadest teistele liikmesriikidele.

Iga sellist meedet kohaldatakse kõigi sama klassi reisilaevade suhtes, kui neid kasutatakse samades kindlaksmääratud tingimustes, neid lipuriigi või reederi kodakondsuse või tegevuskoha alusel diskrimineerimata.

Lõikes 3 osutatud meetmeid kohaldatakse üksnes seni, kuni laeva kasutatakse kindlaksmääratud tingimustes.

5. Kui liikmesriik leiab, et selles riigis kohalikke rannasõite tegev reisilaev ohustab, hoolimata tõsiasjast, et see vastab käesoleva direktiivi nõuetele, tõsiselt inimelusid või vara või keskkonda, võib laeva käitamise peatada või kehtestada täiendavad kaitsemeetmed, kuni oht kõrvaldatakse.

Sel juhul kohaldatakse järgmist korda:

a) liikmesriik teatab oma otsusest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele, põhjendades oma otsust;

b) komisjon selgitab välja, kas käitamise peatamine või lisameetmed on põhjendatud tõsise ohu tõttu turvalisusele ja keskkonnale;

c) vastavalt artikli 11 lõikes 2 osutatud menetlusele otsustatakse, kas liikmeriigi otsus peatada sellise laeva käitamine või kehtestada lisameetmed on põhjendatud tõsise ohuga inimelule, varale või keskkonnale, ning kui peatamine või meetmed ei ole põhjendatud, tuleks nõuda asjaomaselt liikmesriigilt peatamise või meetmete võtmise otsuse tühistamist.

Artikkel 10

Kohandused

1. Rahvusvahelise ja eriti IMOs toimunud arengu arvesse võtmiseks võib kohandada:

a) määratlusi artikli 2 punktides a, b, c, d ja v;

b) artiklis 12 nimetatud ülevaatuste korra ja suunistega seotud sätteid;

c) artikli 4 lõike 3, artikli 6 lõike 4, artikli 12 lõike 3 ja artikli 13 lõike 3 sätteid, mis käsitlevad 1974. aasta SOLAS konventsiooni (muudetud kujul) ja kiirlaevakoodeksit (kaasa arvatud selle hilisemaid muudatusi);

d) konkreetseid viiteid artikli 2 punktides g, m ja q, artikli 3 lõike 2 punktis a, artikli 6 lõike 1 punktides b ja c, artikli 6 lõike 2 punktis b ja artikli 13 lõikes 3 nimetatud rahvusvahelistele konventsioonidele ja IMO resolutsioonidele.

2. Lisasid võib muuta, et:

a) käesoleva direktiivi tähenduses kohaldada rahvusvahelistes konventsioonides tehtud muudatusi;

b) kogemustele tuginedes täiustada tehnospetsifikaate.

3. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

4. Käesoleva direktiivi artiklis 2 nimetatud rahvusvahelistes õigusaktides tehtud muudatused võib määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikli 5 alusel käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta.

Artikkel 11

Komitee

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikliga 3 asutatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS).

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kaks kuud.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ning artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Artikkel 12

Ülevaatused

1. Lipuriigi ametiasutus korraldab igale uuele reisilaevale punktides a, b ja c nimetatud ülevaatused:

a) ülevaatus enne laeva kasutuselevõtmist;

b) korrapärane ülevaatus iga 12 kuu järel ja

c) täiendavad ülevaatused, kui selleks tekib vajadus.

2. Lipuriigi ametiasutus korraldab igale olemasolevale reisilaevale punktides a, b ja c nimetatud ülevaatused:

a) esmane ülevaatus enne laeva kasutuselevõtmist kohalikul rannasõidul vastuvõtjariigis olemasolevate laevade puhul, mis teevad kohalikke rannasõite liikmesriigis, mille lipu all nad sõidavad;

b) korrapärane ülevaatus iga 12 kuu järel ja

c) täiendavad ülevaatused, kui selleks tekib vajadus.

3. Igale kiirreisilaevale, mis peab vastavalt käesoleva direktiivi artikli 6 lõike 4 sätetele vastama kiirlaevakoodeksi nõuetele, korraldab lipuriigi ametiasutus kiirlaevakoodeksis nõutavad ülevaatused.

Kiirreisilaevadele, mis peavad vastavalt käesoleva direktiivi artikli 6 lõikele 4 vastama DSC koodeksi nõuetele, korraldab lipuriigi ametiasutus DSC koodeksis nõutavad ülevaatused.

▼M1

4. Järgida tuleb reisilaeva ohutuse tunnistuse asjakohast korda ja suuniseid, mis on täpsustatud IMO resolutsioonis A.997(25) ülevaatuse suuniste kohta ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise alusel, või sama eesmärgi saavutamiseks kavandatud korda.

▼B

5. Lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud ülevaatusi teevad ainult lipuriigi ametiasutuse enda, tunnustatud organisatsiooni või lipuriigi poolt ülevaatuste tegemiseks volitatud liikmesriigi põhikohaga ülevaatajad eesmärgiga veenduda, et järgitakse kõiki käesoleva direktiivi kohaldatavaid nõudeid.

Artikkel 13

Tunnistused

1. Kõik uued ja olemasolevad reisilaevad saavad käesolevale direktiivile vastava reisilaeva ohutuse tunnistuse. Tunnistuse vorm on sätestatud II lisas. Tunnistuse annab lipuriigi ametiasutus pärast artikli 12 lõike 1 punktis a ja artikli 12 lõike 2 punktis a kirjeldatud esmast ülevaatust.

2. Reisilaeva ohutuse tunnistus antakse kuni 12 kuuks. Lipuriigi ametiasutus võib tunnistuse kehtivust pikendada kuni ühe kuu võrra alates sellel märgitud kehtivuse lõppkuupäevast. Kehtivuse pikendamisel algab tunnistuse uus kehtivusaeg olemasoleva tunnistuse kehtivuse lõppkuupäevast enne selle pikendamist.

Reisilaeva ohutuse tunnistust uuendatakse pärast artikli 12 lõike 1 punktis b ja artikli 12 lõike 2 punktis b kirjeldatud korrapärast ülevaatust.

3. Kiirlaevakoodeksi nõuetele vastavatele kiirreisilaevadele annab lipuriigi ametiasutus vastavalt kiirlaevakoodeksi sätetele kiirlaeva ohutuse tunnistuse ja kiirlaeva tegevusloa.

DSC koodeksi nõuetele vastavatele kiirreisilaevadele annab lipuriigi ametiasutus vastavalt DSC koodeksi sätetele DCS konstruktsiooni ja varustuse tunnistuse ja DSC tegevusloa.

Enne vastuvõtjariigis kohalikke rannasõite tegevale kiirreisilaevale tegevusloa andmist lepib lipuriigi ametiasutus vastuvõtjariigiga kokku kõigis tegevustingimustes, mis seostuvad laeva tegevusega selles riigis. Lipuriigi ametiasutus esitab kõik sellised tingimused tegevusloal.

4. Artikli 9 lõike 3 sätete alusel ja nendega kooskõlas laevadele tehtud erandid märgitakse reisi- või kiirlaeva tunnistusele.

Artikkel 14

1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglid

1. Rahvusvahelisi merereise tegevate reisilaevade puhul esitab ühendus IMO-le taotlused:

a) kiirendada IMOs jätkuvat tööd 1974. aasta SOLASe konventsiooni (muudetud kujul) peatükkide II-1, II-2 ja III reeglite läbivaatamisel, mis sisaldavad ametiasutuse otsustada jäetud küsimusi, et kehtestada neile reeglitele ühtlustatud tõlgendused ja võtta vastu nende vastavad parandused, ja

b) võtta meetmeid MSC ringkirja 606 (sadamariigi nõustumise kohta SOLASe konventsiooni eranditega) sätete aluseks olevate põhimõtete kohustuslikuks kohaldamiseks.

2. Lõikes 1 nimetatud taotlused esitavad nõukogu eesistujariik ja komisjon I lisas sätestatud ühtlustatud reeglite alusel.

Liikmesriigid teevad kõik võimaliku tagamaks, et IMO asub kiiresti nimetatud reegleid ja meetmeid välja töötama.

Artikkel 15

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavaid karistusi käsitlevad õigusnormid ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste kohaldamine. Sätestatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Artikkel 16

Teatamine

Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.

Artikkel 17

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 98/18/EÜ, mida on muudetud IV lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud IV lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt V lisas esitatud vastavustabelile.

Artikkel 18

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 19

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

▼M1









I LISA

KOHALIKU RANNASÕIDUGA TEGELEVATE UUTE JA OLEMASOLEVATE REISILAEVADE OHUTUSNÕUDED

Sisukord ÜLDSÄTTEDKONSTRUKTSIOON – VAHERUUMIDEKS JAOTUMINE JA PÜSTUVUS, MASINAD NING ELEKTRISEADMEDÜLDOSA 1. B osa (R 2) mõisted 2. C, D ja E osa (R 3) mõisted LAEVADE KONSTRUKTSIOON 1. Asbesti sisaldavate materjalide paigaldamine (R 3–5) 2. Pardal ja maismaal säilitatavad ehitusjoonised (R 3–7) 3. Puksiir- ja sildumisseadmed (R 3–8) VIGASTAMATA LAEVA PÜSTUVUS, VAHERUUMIDEKS JAOTUMINE JA VIGASTATUD LAEVA PÜSTUVUS1. JAANUARIL 2009 VÕI HILJEM EHITATUD LAEVAD – RESOLUTSIOONI MSC.216(82) VÕIMALIK KOHALDAMINEENNE 1. JAANUARI 2009 EHITATUD LAEVAD 1. Vigastamata laeva püstuvus. Resolutsioon A.749 (18) 2. Veekindlateks vaheruumideks jaotumine 3. Uputatav piirpikkus (R 4) 4. Vaheruumide lubatud pikkus (R 6) 5. Täituvustegur (R 5) 6. Vaheruumideks jaotumise tegur 7. Erinõuded laeva vaheruumideks jaotumise osas (R 7) 8. Vigastatud laeva püstuvus (R 8) 8–1. Vigastatud ro-ro-reisilaevade püstuvus (R 8–1) 8–2. Erinõuded ro-ro-reisilaevadele, mis veavad 400 inimest või rohkem (R 8–2) 8–3. Erinõuded muudele kui ro-ro-reisilaevadele, mis veavad 400 inimest või rohkem 9. Piik ja masinaruumi vaheseinad (R 10) 10. Topeltpõhjad (R 12) 11. Vaheruumideks jaotumise veeliini määramine, märkimine ja dokumenteerimine (R 13) 12. Veekindlate vaheseinte jne ehitus ja esimene katsetamine (R 14) 13. Avaused veekindlates vaheseintes (R 15) 14. Kaubaveokeid ja neid saatvaid töötajaid vedavad laevad (R 16) 15. Avaused põhjapannulis allpool ujuvusvaru veeliini (R 17) 16. Reisilaevade veekindlus ülalpool ujuvusvaru veeliini (R 20) 17. Lastimisuste sulgemine (R 20–1) 17–1. Veekindlus ro-ro-tekist (vaheseinte tekist) alumiste ruumideni (R 20–2) 17–2. Ligipääs ro-ro-tekkidele (R 20–3) 17–3. Vaheseinte sulgemine ro-ro-tekil (R 20–4) 18. Teave püstuvuse kohta (R 22) 19. Hukkumatuse informatsioon (R 23) 20. Laevakere ja tekiehitiste terviklikkus, vigastuste vältimine ja kontroll (R 23–2) 21. Veekindlate uste jm märgistus, korrapärane töö ja kontrollimine (R 24) 22. Logiraamatu kanded (R 25) 23. Tõstetavad autoplatvormid ja -rambid 24. Reelingud MASINAD 1. Üldine (R 26) 2. Sisepõlemismootorid (R 27) 3. Pilsipumbaseadmed (R 21) 4. Pilsipumpade arv ja tüüp (R 21) 5. Tagasikäiguvahendid (R 28) 6. Rooliseade (R 29) 7. Täiendavad nõuded elektrilistele ja elektrohüdraulilistele rooliseadmetele (R 30) 8. Ventilatsioonisüsteemid masinaruumides (R 35) 9. Side komandosilla ja masinaruumi vahel (R 37) 10. Laevamehaaniku häireseade (R 38) 11. Avariiseadeldiste asukoht (R 39) 12. Masinate juhtimisseadised (R 31) 13. Aurutorustikud (R 33) 14. Suruõhusüsteemid (R 34) 15. Kaitse müra eest (R 36) 16. Liftid ELEKTRISEADMED 1. Üldine (R 40) 2. Põhitoiteallikas ja valgustus (R 41) 3. Avariitoiteallikas (R 42) 4. Ro-ro-laevade täiendav avariivalgustus (R 42–1) 5. Ettevaatusabinõud elektrilöögi, tulekahju ja muude elektriga seotud ohtude vastu (R 45) AJUTI MEHITAMATA MASINARUUMIDE LISANÕUDED Erikaalutlus (R 54) 1. Üldine (R 46) 2. Tuleohutus (R 47) 3. Kaitse vee sissevoolu eest (R 48) 4. Peajõuseadme juhtimine komandosillalt (R 49) 5. Side (R 50) 6. Häiresüsteem (R 51) 7. Ohutussüsteemid (R 52) 8. Erinõuded masinatele, kateldele ja elektriseadmetele (R 53) 9. Automaatne juhtimis- ja häiresüsteem (R 53.4) TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUSÜLDOSA 1. Peamised põhimõtted (R 2) 2. Mõisted (R 3) 3. Tuletõrjepumbad, tuletõrjetorustikud, hüdrandid, voolikud ja pihustid (R 4) 4. Paiksed tulekustutussüsteemid (R 5 + 8 + 9 + 10) 5. Käsitulekustutid (R 6) 6. Tulekustutussüsteemid masinaruumides (R 7) 7. Erisüsteemid masinaruumides (R 11) 8. Automaatsed sprinkler-, tulekahju avastamis- ja häiresüsteemid (R 12) 9. Paiksed tulekahju avastamis- ja häiresüsteemid (R 13) 10. Kütteõli, määrdeõli ja muude tuleohtlike õlide kasutamine (R 15) 11. Tuletõrjuja varustus (R 17) 12. Muud sätted (R 18) 13. Tuletõrjeplaanid (R 20) 14. Operatiivne valmisolek ja hooldus 15. Juhendid, väljaõpe ja harjutused pardal 16. Toimingud TULEOHUTUSMEETMED 1. Struktuur (R 23) 2. Vertikaalsed põhitsoonid ja horisontaaltsoonid (R 24) 3. Vaheseinad vertikaalse põhitsooni sees (R 25) 4. Rohkem kui 36 reisijat vedavate uute laevade vaheseinte ja tekkide tulepüsivus (R 26) 5. Kuni 36 reisijat vedavate uute ning rohkem kui 36 reisijat vedavate olemasolevate B-klassi laevade vaheseinte ja tekkide tulekindlus (R 27) 6. Evakuatsiooniteed (R 28) 6–1. Evakuatsiooniteed ro-ro-reisilaevadel (R 28–1) 7. Läbiviigud ja avad A- ja B-klassi vaheseintes (R 30, 31) 8. Treppide ja liftide kaitse elu- ning teenindusruumides (R 29) 9. Ventilatsioonisüsteemid (R 32) 10. Aknad ja illuminaatorid (R 33) 11. Põlevate materjalide piiratud kasutamine (R 34) 12. Ehituse üksikasjad (R 35) 13. Paiksed tulekahju avastamis- ja häiresüsteemid ning automaatsed sprinkler- ja tulekahjuhäiresüsteemid (R 14) (R 36) 14. Eriruumide kaitse (R 37) 15. Tuletõrje ringkäigud, tulekahju avastamis-, häire- ja valjuhääldiside süsteemid (R 40) 16. Rohkem kui 36 reisijat vedavate olemasolevate B-klassi laevade ajakohastamine (R 41–1) 17. Erinõuded ohtlikke kaupu vedavatele laevadele (R 41) 18. Erinõuded helikopterirajatistele PÄÄSTEVAHENDID 1. Mõisted (R 3) 2. Teabevahetus, päästepaadid või -parved ja valvepaadid, isiklikud päästevahendid (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22) 3. Ohusignalisatsioonisüsteem, valjuhääldiside, kogunemisnimekiri ja hädaolukorra juhised, raadiosidepersonal, tööjuhised, väljaõppe käsiraamat ja hooldusjuhendid (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20) 4. Päästepaatide või -parvede mehitamine ja järelevalve (R 10) 5. Päästepaatide ja -parvede kogunemispunktid ja neile minemise kord (R 11 + 23 + 25) 5–1. Nõuded ro-ro-reisilaevadele (R-26) 5–2. Helikopteri maandumis- ja pealevõtmispiirkonnad (R 28) 5–3. Kaptenite otsusetegemise abisüsteem (R 29) 6. Veeskamispunktid (R 12) 7. Päästepaatide ja -parvede paigutus (R 13 + 24) 8. Valvepaatide paigutus (R 14) 8a. Laeva evakuatsioonisüsteemide paigutus (R 15) 9. Päästepaatide või -parvede veeskamise ja tagasitõstmise seadmed (R 16) 10. Päästepaatidesse mineku, nende veeskamise ja tagasitõstmise seadmed (R 17) 11. Hädaolukorra juhised (R 19) 12. Operatiivne valmisolek, hooldus ja kontroll (R 20) 13. Laevalt lahkumise väljaõpe ja harjutused (R 19 + R 30) RAADIOSIDE 1. Raadiosideseadmed REISILAEVA OHUTUSE TUNNISTUSE VORMSUUNISED SEOSES LIIKUMISPUUDEGA ISIKUTE SUHTES KEHTIVATE OHUTUSNÕUETEGA REISILAEVADEL JA KIIRREISILAEVADEL IV LISA KEHTETUKS TUNNISTATUD DIREKTIIVID JA NENDE HILISEMAD MUUDATUSEDLIIKMESRIIGI ÕIGUSESSE ÜLEVÕTMISE JA KOHALDAMISE TÄHTAJADVASTAVUSTABEL

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

1. Kui see on selgelt sätestatud, kohaldatakse käesoleva lisa reegleid kohaliku rannasõiduga tegelevate uute ja olemasolevate A-, B-, C- ja D-klassi reisilaevade suhtes, võttes arvesse käesoleva direktiivi reguleerimisala vastavalt selle artiklile 3.

2. Uued B-, C- ja D-klassi laevad pikkusega vähem kui 24 meetrit peavad vastama käesoleva lisa reeglite II-1/B/2 kuni II-1/B/8 ja II-1/B/10 sätetele, kui selle lipuriigi ametiasutus, mille lipu all sellistel laevadel on õigus sõita, ei taga, et nad vastavad lipuriigi riiklikele eeskirjadele ja et sellised eeskirjad tagavad samaväärse ohutustaseme.

3. Kui käesoleva lisa reegleid ei kohaldata vähem kui 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes, tagab lipuriigi ametiasutus selliste laevade samaväärse ohutustaseme riiklike eeskirjade järgimisega.

4. Olemasolevad C- ja D-klassi laevad ei pea vastama käesoleva lisa II-1 ja II-2 peatüki nõuetele juhul, kui selle lipuriigi ametiasutus, mille lipu all sellistel laevadel on õigus sõita, tagab, et need vastavad lipuriigi riiklikele eeskirjadele ja et sellised eeskirjad tagavad samaväärse ohutustaseme.

5. Peale selle ei pea B-, C- ja D-klassi laevad pikkusega alla 24 meetri vastama järgmistele II-2 peatüki reeglitele, kui leitakse, et kõnealuste reeglite täitmine on võimatuks ja/või põhjendamatu: B osa reegel 10, C osa reeglid 4,9 ja 190 ning E osa reeglid 1–9. Lipuriigi ametiasutus tagab sellistele laevadele samaväärse ohutustaseme riiklike eeskirjade täitmisega.

6. Olenemate artikli 6.1 punktis b sätestatust, ei pea D-klassi laevad, mis ei sõida 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglis IV/2.12 määratletud merepiirkonnast A 1 väljapoole, täitma 1974. aasta SOLASe konventsiooni IV peatükis sätestatud veonõudeid, kuid nad peavad vähemalt täitma käesoleva lisa IV peatüki sätteid.

7. 1974. aasta SOLASe konventsiooni reegli V/22 sätteid nähtavuse kohta komandosillalt kohaldatakse vastavalt võimalustele ja vajadustele ka alla 55 meetri pikkuste laevade suhtes, kui „pikkus” on määratletud vastavalt vastab 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglile V/2.

8. Kui käesolevas lisas nõutakse IMO mõne resolutsiooni kohaldamist olemasolevate laevade suhtes, ei pea kuni kaks aastat pärast IMO kõnealuse resolutsiooni vastuvõtmise kuupäeva ehitatud laevad sellele resolutsioonile vastama juhul, kui nad vastavad kohaldatavatele varasematele resolutsioonidele, kui selliseid on.

9. „Ulatuslike” paranduste, ümberehituste ja muudatuste all mõistetakse näiteks: — iga muudatust, mis muudab oluliselt laeva mõõtmeid; — näide: pikendamine uue keskosa lisamise teel; — iga muudatust, mis muudab oluliselt laeva reisijateveo mahtu; — näide: reisijate veoks kohandatud autotekk; — iga muudatust, mis pikendab oluliselt laeva kasutusiga; — näide: reisijate majutuse uuendamine ühel tervel tekil.

10. Märge „(R…)” mitme reegli pealkirja järel käesolevas lisas viitab 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglitele, millel põhinevad käesoleva lisa reeglid, st: .1 II-1 peatükk: A-1 osa, viited SOLASe konventsioonile, mis sisaldab 2006. aasta muudatusi. .2 II-1 peatükk: A ja B osa, viited SOLASe konventsioonile, mis sisaldab 1996/1998. aasta muudatusi. .3 II-2 peatükk: A osa reeglid 1 ja 2, viited SOLASe konventsioonile, mis sisaldab 1999/2000. aasta muudatusi. Reegel 1.3, viide 1974. aasta SOLASe konvenstiooni muudetud II-2 peatüki (2000. aasta muudatused) F osale (Alternatiivne kavandamine ja korraldused) 1. jaanuaril 2003 või pärast seda ehitatud laevade puhul. II-2 peatükk: A osa reeglid 3–16 ja B osa reeglid 1–18, viited SOLASe konventsioonile, mis sisaldab 1996/1998. aasta muudatusi. .4 III peatükk: Viited SOLASe konvenstiooni 1996/1998. aasta muudatustele ja 2001.–2003. aasta muudatustele.

11. A-KLASSI LAEVADE suhtes kohaldatavad sätted on esitatud järgmistes peatükkides: II-1/A-1 peatükk, reegel 1; II-1/B peatükk, reeglid 1, 23 ja 24; II-1/C peatükk, reeglid 1, 3 ja 16; II-2/A peatükk, reeglid 4, 9 ja 12; II-2/B peatükk, reegel 6.

12. A-KLASSI RO-RO-REISILAEVADE suhtes kohaldatavad sätted: II-1/B peatükk, reeglid 17–2 ja 20.

II-1 PEATÜKK

KONSTRUKTSIOON – VAHERUUMIDEKS JAOTUMINE JA PÜSTUVUS, MASINAD NING ELEKTRISEADMED

A OSA

ÜLDOSA

1. B osa (R 2) mõisted

.1 „vaheruumideks jaotumise veeliin” – laeva vaheruumideks jaotumise määramisel kasutatav veeliin; .2 „kõrgeim vaheruumideks jaotumise veeliin” – veeliin, mis vastab suurimale kohaldatavate vaheruumideks jaotumise nõuetega lubatud süvisele; .1

.2 „laeva pikkus” – pikkus, mis mõõdetakse kõrgeima vaheruumideks jaotumise veeliini äärmiste punktide perpendikulaaride vahelt;

.3 „laeva laius” – suurim laius laevakere väliskülgede vahel kõrgeima vaheruumideks jaotumise veeliini kohal või all;

.4 „süvis” – kõnealuse vaheruumideks jaotumise veeliini vertikaalne kaugus teoreetilisest põhiliinist laeva keskel;

.5 „dedveit” – laeva määratud suvisele vabapardale vastava veeliini veesurve vees suhtelise tihedusega 1,025 ja tühja laeva kaalu vahe tonnides;

.6 ”„tühja laeva kaal – laeva veeväljasurve tonnides ilma lasti, kütuse, määrdeõli, ballastvee, joogivee ja toiteveeta mahutites, tarbevarude ning reisijate ja meeskonna ja nende esemeteta;

.7 „vaheseinte tekk” – kõige kõrgem tekk, kuhu ulatuvad veekindlad põikivaheseinad;

.8 „ujuvusvaru veeliin” – küljele vaheseinte teki ülemisest pinnast vähemalt 76 mm allapoole tõmmatud joon;

.9 „ruumi täituvustegur” – ruumi protsent, mida võib täita vesi. Ujuvusvaru veeliinist kõrgemale ulatuva ruumi täituvustegurit mõõdetakse ainult liini kõrguseni;

.10 „masinaruum” ulatub teoreetilisest põhiliinist ujuvusvaru veeliinini ja on äärmiste peamiste veekindlate põikivaheseinte vahel, piirates pea- ja abijõuseadmeid ning jõuseadmeid teenindavaid katlaid;

.11 „reisijate ruumid” – ruumid, mis antakse reisijate majutamiseks ja neile kasutamiseks, välja arvatud pagasi-, hoiu-, lao- ja postiruumid;

.12 „veekindel” – konstruktsiooni suutlikkus takistada vee liikumist läbi konstruktsiooni igas suunas vigastamata või vigastuse tõttu usutavasti esineva veesamba korral;

.13 „ilmastikukindel” – vesi ei tungi laeva mis tahes mereolude korral;

.14 „ro-ro-reisilaev” – reisilaev ro-ro-lastiruumidega või eriruumidega, mis on määratletud reeglis II-2/A/2.

2. C, D ja E osa (R 3) mõisted

.1 „Rooliseadme juhtimissüsteem” – seade, mille kaudu edastatakse korraldused komandosillalt rooliseadme jõuseadmetele. Rooliseadme juhtimissüsteemi kuuluvad saatjad, vastuvõtjad, hüdraulilised juhtpumbad ja nendega seotud mootorid, mootorikontrollerid, torud ja kaablid. .2 „Pearooliseade” – masinad, rooliajamid, vajaduse korral rooliseadme jõuseadmed ja lisaseadmed ning roolipallerile (st rooli- või sektorpinnile) jõumomendi kohaldamise vahendid, mis on vajalikud rooli liigutamiseks laeva roolimise eesmärgil tavalistes töötingimustes. .1

.2 „Rooliseadme jõuseade” – .1 elektrilise rooliseadme puhul elektrimootor ja sellega seotud elektriseadmed; .2 elektrohüdraulilise rooliseadme puhul elektrimootor ja sellega seotud elektriseadmed ning ühendatud pump; .3 muu hüdraulilise rooliseadme puhul juhtmootor ja ühendatud pump.

.3 „Abirooliseadmed” – muud kui pearooliseadme osad, mis on vajalikud laeva roolimiseks pearooliseadme rikke korral, kuid need ei hõlma samal eesmärgil kasutatavat roolipinni, sektorpinni või osi.

.4 „Tavalised töö- ja elamistingimused” – tingimused, mille puhul laev tervikuna, masinad, tegevus, jõuseadmed ja abivahendid, roolitavus, ohutu navigatsioon, tule- ja veeohutus, sise- ja väliskommunikatsioonid ning signaalid, evakuatsiooniteed ja päästepaatide vintsid, samuti kavandatud mugavad elamistingimused on töökorras ja toimivad tavapäraselt.

.5 „Hädaolukord” – olukord, mille puhul mis tahes tavalisteks töö- ja elamistingimusteks vajalikud teenused ei ole töökorras põhitoiteallika rikke tõttu.

.6 „Põhitoiteallikas” – toiteallikas, mis on kavandatud elektritoite andmiseks peajaotuskilpi, kust see jagatakse kõigile laeva tavaliste töö- ja elamistingimuste säilitamiseks vajalikele teenustele.

.7 „Külma laeva olukord” – olukord, milles peajõuseade, katlad ja lisaseadmed ei tööta toite puudumise tõttu.

.8 „Peageneraatorijaam” – ruum, kus asub põhitoiteallikas.

.9 „Peajaotuskilp” – jaotuskilp, mis saab toidet otse põhitoiteallikast ja on kavandatud elektrienergia jagamiseks laeva teenustele.

.10 „Avariijaotuskilp” – jaotuskilp, mis saab põhitoiteallika rikke korral toidet otse avariitoiteallikast või ajutisest toiteallikast ja on kavandatud elektrienergia jagamiseks avariiteenustele.

.11 „Avariitoiteallikas” – toiteallikas, mis on kavandatud avariijaotuskilbi toitega varustamiseks põhitoiteallika rikke korral.

.12 „Suurim töökiirus edasiliikumisel” – suurim kiirus, mida laev on kavandatud säilitama merel töötades sügavaima meresüvise korral.

.13 „Suurim kiirus tagasiliikumisel” – kiirus, millega laev eeldatavasti võib saavutada kavandatud suurima tagasikäigu sügavaima meresüvise korral.

14a. „Masinaruumid” – kõik A-kategooria masinaruumid ja kõik muud ruumid, kus on jõumasinad, katlad, õlikütusega seadeldised, auru- ja sisepõlemismootorid, generaatorid ja suuremad elektrimasinad, küttepumbajaamad, külmutus-, stabiliseerimis-, ventilatsiooni- ning kliimaseadmed, ja samalaadsed ruumid ning nende ruumide šahtid.

14b. „A-kategooria masinaruumid” – ruumid ja selliste ruumide šahtid, kus on: .1 peajõuseadmena kasutatavad sisepõlemismasinad või .2 sisepõlemismasinad, mida ei kasutata peajõuseadmena, kui selliste masinate koguvõimsus on vähemalt 375 kW, või .3 õliküttega katel või õlikütteseade.

.15 „Jõuajam” – hüdrauliline seade, mis on ette nähtud toite andmiseks roolipalleri pööramiseks ja koosneb rooliseadme toiteseadmest või -seadmetest koos ühendatud torude ja liitmikega ning rooliajamist. Jõuajamitel võib olla ühiseid mehaanilisi osi, st roolipinn, sektorpinn ja roolipaller või sama eesmärki täitvad osad.

.16 „Juhtimispostid” – ruumid, kus asub laeva raadio või peanavigatsiooniseade või avariitoiteallikas või kuhu on koondatud tulevalve- või tuletõrjevarustus.

A-1 OSA

LAEVADE KONSTRUKTSIOON

1. Asbesti sisaldavate materjalide paigaldamine (R 3–5)

.1 Seda reeglit kohaldatakse käesoleva lisa reeglitega hõlmatud konstruktsioonide, masinate ning elektri- ja muude seadmete puhul kasutatud materjalide suhtes.

.2 Kõikide laevade puhul on keelatud kasutada asbesti sisaldavaid materjale.

2. Pardal ja maismaal säilitatavad ehitusjoonised (R 3–7)

.1 1. jaanuaril 2012 või hiljem ehitatud laevade pardal hoitakse laeva lõplikke ehitusjooniseid ja muid kavandeid, milles on esitatud kõik laeva hilisemad konstruktsioonimuudatused.

.2 Teist kõnealuste jooniste komplekti säilitab maismaal 1974. aasta SOLASe konventsiooni reeglis IX/1.2 määratletud äriühing.

.3 Viidatakse IMO ringkirjale MSC/1135, mis käsitleb pardal ja maismaal säilitatavaid lõplikke ehitusjooniseid.

3. Puksiir- ja sildumisseadmed (R 3–8)

.1 Laevadel on vahendid, seadmed ja varustus, millel on piisav ohutu töökoormus, et tagada laeva tavapärase tegevusega seotud ohutu pukseerimine ja sildumine.

.2 Punkti 1 kohased vahendid, seadmed ja varustus vastavad klassifikatsiooni standarditele, mis on täpsustatud tunnustatud organisatsiooni eeskirjades või samaväärsetes eeskirjades, mida ametiasutus kasutab vastavalt direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikele 2.

.3 Viidatakse IMO ringkirjale MSC/1175, mis käsitleb pardal hoitavaid puksiir- ja sildumisseadmeid.

.4 Kõikidele käesoleva reegli kohastele vahenditele või seadmetele peavad olema selgelt märgitud nende ohutu käitamisega seotud piirangud, võttes arvesse selle laeva konstruktsioonile kinnitamise tugevust.

B OSA

VIGASTAMATA LAEVA PÜSTUVUS, VAHERUUMIDEKS JAOTUMINE JA VIGASTATUD LAEVA PÜSTUVUS

B-1 OSA

1. jaanuaril 2009 või hiljem ehitatud laevad – resolutsiooni MSC.216(82) võimalik kohaldamine

B-, C- ja D-klassi laevade suhtes, mille kiil pandi maha 1. jaanuaril 2009 või hiljem või mis olid kõnealusel kuupäeval samalaadses ehitusjärgus, kohaldatakse B-2 osa nõudeid või SOLASe konventsiooni B osa II-I peatüki asjakohaseid sätteid, nagu on sätestatud resolutsiooni MSC 216(82) 2. lisas.

B-2 OSA

Enne 1. jaanuari 2009 ehitatud laevad

1. Vigastamata laevade püstuvus. Resolutsiooniga MSC.75(69) muudetud resolutsioon A.749(18)

Kõikide klasside uued laevad pikkusega 24 meetrit ja rohkem peavad vastama IMO muudetud resolutsiooniga A.749(18) vastu võetud vigastamata laeva püstuvuses koodeksis sisalduvatele reisilaevu käsitlevatele asjakohastele sätetele.

Kui liikmesriigid peavad IMO muudetud resolutsiooni A.749(18) tugeva tuule ja külgõõtsumise nõude kohaldamist asjakohatuks, võib kohaldada alternatiivset lähenemisviisi, mis tagab rahuldava püstuvuse. Selleks tuleb esitada komisjonile tõendusmaterjalid, mis kinnitavad samaväärse ohutustaseme saavutamist.

Kõik olemasolevad A- ja B-klassi laevad peavad kõigis lastitingimustes vastama järgmistele püstuvusnõuetele pärast asjakohast kohandust, mis on seotud vedelike vabapinna mõjuga mahutites, vastavalt IMO muudetud resolutsiooni A.749(18) punktile 3.3 või samaväärsetele eeldustele.

a) Püstuvusõla kõvera (GZ kõvera) alune pindala ei tohi olla väiksem kui: i) 0,055 meeter-radiaani kreeninurgani 30 °; ii) 0,09 meeter-radiaani kas kreeninurgani 40 ° või vee sissevoolu nurgani, st kreeninurgani, mille juures laevakere, tekiehitiste või tekimajade avade, mida ei saa veekindlalt sulgeda, alumised servad on vee all, kui see nurk on väiksem kui 40 °; iii) 0,03 meeter-radiaani kreeninurkade 30 ° ja 40 ° vahel või kreeninurga 30 ° ja vee sissevoolu nurga vahel, kui see nurk on väiksem kui 40 °.

b) Püstuvusõlg GZ on vähemalt 0,20 meetrit kreeninurga juures, mis on võrdne või suurem kui 30 °.

c) Suurim püstuvusõlg GZ esineb kreeninurga juures, mis soovitavalt ületab 30 °, aga mitte vähem kui 25 °.

d) Põikmetatsentriline algkõrgus ei tohi olla väiksem kui 0,15 meetrit.

Kirjeldatud püstuvusnõuete järgimise kontrollimisel arvestatavad lastitingimused hõlmavad vähemalt IMO muudetud resolutsiooni A.749(18) punktis 3.5.1.1 loetletud tingimusi.

Kõik olemasolevad A- ja B-klasside laevad pikkusega 24 meetrit ja rohkem peavad samuti vastama täiendavatele nõuetele, mis on esitatud IMO muudetud resolutsiooni A.749(18) punktis 3.1.2.6 (täiendavad nõuded reisilaevadele) ja punktis 3.2 (tugeva tuule ja külgõõtsumise nõue).

Kui liikmesriigid peavad IMO muudetud resolutsiooni A.749(18) tugeva tuule ja külgõõtsumise nõude kohaldamist asjakohatuks, võib kohaldada alternatiivset lähenemisviisi, mis tagab rahuldava püstuvuse. Selleks tuleb esitada komisjonile tõendusmaterjalid, mis kinnitavad samaväärse ohutustaseme saavutamist.

2. Veekindlateks vaheruumideks jaotumine

Iga laev peab olema jaotatud vaheseintega, mis on kuni vaheseinte tekini veekindlad, veekindlateks vaheruumideks, mille maksimaalne pikkus arvutatakse vastavalt järgmistele erinõuetele.

Nende nõuete asemel võib kasutada IMO resolutsioonis A.265 (VIII) esitatud reisilaevade vaheruumideks jaotumise ja püstuvuse reegleid, mis on samaväärsed 1960. aasta rahvusvahelise konventsiooni (inimelude ohutusest merel) II peatüki B osaga, kui neid kohaldatakse tervikuna.

Kõik muud laeva vaheruumideks jaotumise tõhusust mõjutavad siseehituse osad peavad olema veekindlad.

3. Uputatav piirpikkus (R 4)

.1 Uputatav piirpikkus konkreetses punktis on laeva pikkuse suurim osa keskmega kõnealuses punktis, mis võib jääda vee alla vastavalt allpool esitatud täituvusteguri eeldusele, ilma et laev vajuks ujuvusvaru veeliinist allapoole.

.2 Ilma katkematu vaheseinte tekita laeva puhul võib uputatava piirpikkuse määrata igas punktis kindlaks eeldatava katkematu ujuvusvaru veeliini alusel, mis ei ole üheski punktis vähem kui 76 mm allpool teki lage, milleni kõnealused vaheseinad ja kere ulatuvad veekindlana.

.3 Kui osa eeldatavast ujuvusvaru veeliinist on märgatavalt allpool tekki, kuhu ulatuvad vaheseinad, võib lipuriigi ametiasutus lubada piiratud leevendust vaheseinte nende osade veekindluse puhul, mis on ülevalpool ujuvusvaru veeliini ja otse kõrgema teki all.

4. Vaheruumide lubatud pikkus (R 6)

Vaheruumi suurim lubatud pikkus, kui selle kese on mis tahes punktis laeva pikkusest, saadakse uputatavast piirpikkusest, korrutades viimast sobiva teguriga, mida nimetatakse vaheruumideks jaotumise teguriks.

5. Täituvustegur (R 5)

Reeglis 3 nimetatud konkreetsed eeldused käsitlevad ruumide täituvust allpool ujuvusvaru veeliini.

Uputatava piirpikkuse määramisel on ruumide eeldatav keskmine täituvus allpool ujuvusvaru veeliini näidatud reegli 8.3 tabelis.

6. Vaheruumideks jaotumise tegur

Vaheruumideks jaotumise tegur on:

1,0 juhul, kui laeval on lubatud vedada vähem kui 400 isikut, ja

1,0 juhul, kui laeval on lubatud vedada rohkem kui 400 isikut ja kui laeva pikkus on L< 55, ja

0,5 juhul, kui laeval on lubatud vedada rohkem kui 400 isikut.

Olemasolevad B-klassi ro-ro-reisilaevad peavad sellele nõudele vastama hiljemalt reegli II-1/B/8–2 punktis 2 sätestatud kuupäeval.

Vaheruumideks jaotumise tegur on 1,0

7. Laeva vaheruumideks jaotumise erinõuded (R 7)

.1 Kui veekindlad vaheseinad ulatuvad laeva teatavas osas või teatavates osades kõrgema tekini kui ülejäänud laevas ja uputatava piirpikkuse arvutamisel soovitakse kasutada seda vaheseinte kõrgemat ulatust, võib iga sellise laeva osa jaoks kasutada eraldi ujuvusvaru veeliini tingimusel, et: .1 laeva küljed ulatuvad kogu laeva pikkuses ülemisele ujuvusvaru veeliinile vastava tekini ja kõiki avasid põhjapannulis allpool seda tekki kogu laeva pikkuses käsitatakse reegli 15 eesmärgil allpool ujuvusvaru veeliini olevana; ja .2 kaks vaheseinte teki „astmega” külgnevat vaheruumi on mõlemad lubatud pikkuses vastavalt oma ujuvusvaru veeliinile ja lisaks ei ületa nende pikkus kokku kahekordset alumisel ujuvusvaru veeliinil põhinevat lubatud pikkust.

.2 Vaheruum võib reegli 4 eeskirjadega määratud lubatud pikkuse ületada tingimusel, et iga külgnevate vaheruumide paari, kuhu kõnealune vaheruum kuulub, pikkus kokku ei ületa uputatavat piirpikkust või kahekordset lubatud pikkust, olenevalt sellest, kumb neist on väiksem.

.3 Peamine põikivahesein võib olla taanduv juhul, kui kõik taande osad asuvad mõlemal laeva küljel seespool vertikaalpindu põhjapannulist viiendiku laeva laiusega võrdsel kaugusel ja on mõõdetud täisnurga all keskjoone suhtes kõrgeima vaheruumideks jaotumise veeliini kohal. Iga taande osa, mis asub neist piiridest väljaspool, käsitatakse astmena vastavalt punktile 6.

.4 Kui peamine põikivahesein on taanduv või astmeline, kasutatakse vaheruumideks jaotumise määramisel tasapinnalist vaheseina.

.5 Kui peamine veekindel põikivaheruum hõlmab sisemist vaheruumideks jaotumist ja lipuriigi ametiasutus on veendunud, et peamise vaheruumi kogu maht ei täitu veega pärast eeldatavat küljekahjustust, mille ulatus pikisuunas on üle 3,0 meetri pluss 3 % laeva pikkusest või 11,0 meetrit või 10 % laeva pikkusest vastavalt sellele, milline neist on väikseim, võib muidu sellise vaheruumi puhul nõutava lubatud pikkuse puhul teha proportsionaalse erandi. Sellisel juhul ei ole kahjustamata küljel eeldatav tegelik ujuvusvaru suurem kui kahjustatud küljel eeldatav ujuvusvaru. Käesoleva punkti alusel tehakse erand ainult juhul, kui selline erand ei takista reegli 8 järgimist.

.6 Peamine põikivahesein võib olla astmeline tingimusel, et see vastab ühele järgmistest tingimustest: .1 kahe kõnealuse vaheseinaga eraldatud vaheruumi pikkus kokku ei ületa kas 90 % uputatavast piirpikkusest või kahekordsest lubatud pikkusest, välja arvatud laevades, mille vaheruumideks jaotumise tegur on 1, kus kahe kõnealuse vaheruumi pikkus kokku ei tohi ületada lubatud pikkust; .2 astme abil luuakse täiendav vaheruumideks jaotumine, mis tagab sama ohutustaseme kui tasapinnaline vahesein; .3 vaheruum, mille kohale ulatub aste, ei ületa lubatavat pikkust, mis vastab 76 mm-le astmest allpool olevast ujuvusvaru veeliinist.

.7 Laevadel pikkusega 100 meetrit ja rohkem peab üks peamisi põikivaheseinu vöörpiigist ahtris asuma vööriperpendikulaarist kaugusel, mis ei ületa lubatud pikkust.

.8 Kui kaugus kahe kõrvuti asetseva peamise põikivaheseina või nendega samaväärsete tasapinnaliste vaheseinte vahel või kaugus lähimaid vaheseinte astmega osi läbivate püsttasapindade vahel on väiksem kui 3,0 meetrit pluss 3 % laeva pikkusest või 11,0 meetrit või 10 % laeva pikkusest, olenevalt sellest, milline on väikseim, loetakse ainult üks neist vaheseintest laeva vaheruumideks jaotumise osaks.

.9 Kui nõutav vaheruumideks jaotumise tegur on 0,50, ei tohi ühegi kahe kõrvuti asetseva vaheruumi pikkus kokku ületada uputatavat piirpikkust.

8. Vigastatud laeva püstuvus (R 8)

.1.1 Kõigis töötingimustes peab olema tagatud vigastamata laeva piisav püstuvus, et võimaldada laeval vastu pidada vee sissevoolu lõppjärgule igas peamises vaheruumis, mis peab olema uputatava piirpikkuse piires.

.1.2 Kui kahte kõrvuti asetsevat peamist vaheruumi eraldab vahesein, mis on astmeline vastavalt reegli 7.6.1 tingimustele, peab vigastamata laeva püstuvus olema piisav selleks, et need kaks kõrvuti asetsevat vaheruumi peaks vastu vee sissevoolule.

.1.3 Kui nõutav vaheruumideks jaotumise tegur on 0,50, peab vigastamata laeva püstuvus olema piisav selleks, et mis tahes kaks kõrvuti asetsevat vaheruumi peaksid vastu vee sissevoolule.

.2.1 Alapunkti 1 nõuded määratakse kindlaks arvutustega vastavalt punktidele 3, 4 ja 6, mille puhul võetakse arvesse laeva mõõtmeid ja mudeli omadusi ning kahjustatud vaheruumide asukohta ja paigutust. Nende arvutuste tegemisel eeldatakse, et laev on püstuvuse osas halvimates eeldatavates töötingimustes.

.2.2 Kui vee sissevoolu oluliseks takistamiseks soovitakse ehitada piisava tihedusega tekke, siseplangutusi või pikivaheseinu, tuleb arvutustes neid piirdeid nõuetekohaselt arvesse võtta.

.2.3 Laeva vigastamisele järgnevas lõppseisundis ja võimaluse korral pärast õigeks trimmimist määratakse nõutav püstuvus järgmiselt: .2.3.1 Positiivse jääkpüstuvusõla kõvera minimaalne ulatus on 15 ° üle tasakaalunurga. Seda ulatust võib vähendada minimaalse 10 °-ni, kui püstuvusõla kõvera alune pindala on alapunktis 2.3.2 täpsustatu korrutatuna suhtega 15/ulatus, kus ulatust väljendatakse kraadides. .2.3.2 Püstuvusõla kõvera alune pindala on vähemalt 0,015 meeter-radiaani mõõdetuna tasakaalunurgast: .1 väiksema nurgani, mille juures tekib jätkuv vee sissevool; .2 väiksema kui 22 ° nurgani (ilma kreenita mõõdetuna) ühe vaheruumi veega täitumise korral või 27 ° nurgani (ilma kreenita mõõdetuna) kahe kõrvuti asetseva vaheruumi samaaegse veega täitumise korral. .2.3.3 Jääkpüstuvusõlg tuleb saavutada positiivse püstuvuse ulatuses, arvestades järgmistest kallutusmomentidest suurimat: .1 kõigi reisijate kogunemine ühele küljele; .2 kõigi täislastis taavetil päästepaatide veeskamine ühel küljel; .3 tuulesurve; mida arvutatakse valemiga: Mingil juhul ei tohi püstuvusõlg olla väiksem kui 0,10 meetrit. 2.3.4 Punkti 2.3.3 kallutusmomentide arvutamiseks eeldatakse järgmist: .1 Moment reisijate kogunemise tõttu: .1.1 neli inimest ruutmeetri kohta; .1.2 kaal 75 kg iga reisija kohta; .1.3 reisijad tuleb jaotada laeva ühel küljel kasutatavatesse tekipiirkondadesse, kus asuvad kogunemispunktid, viisil, et nad tekitavad kõige ebasoodsama kallutusmomendi. .2 Kõigi täislastis taavetitel päästepaatide veeskamisel tekkiv moment ühel küljel: .2.1 kõik pääste- ja valvepaadid küljel, kuhu laev kaldub pärast kahjustuste saamist, on eeldatavasti välja lastud, täislastis ja veeskamisvalmis; .2.2 päästepaatide puhul, mis on kavandatud veeskamiseks täislastis lastimisasendist, kasutatakse maksimaalset kallutusmomenti veeskamise ajal; .2.3 üks täislastis taavetil päästeparv iga taaveti küljes küljel, kuhu laev kaldub pärast kahjustuste saamist, on eeldatavasti välja lastud ja veeskamisvalmis; .2.4 isikud, kes ei viibi välja lastud päästevahendites, ei tekita täiendavat kallutus- ega püstuvusmomenti; .2.5 päästevahendid laeva kaldumiskülje vastasküljel on eeldatavasti lastimisasendis. .3 Tuulesurvest tulenevad momendid: .3.1 B-klass: kohaldatakse tuulesurvet 120 N/m2; C- ja D-klass: kohaldatakse tuulesurvet 80 N/m2; .3.2 kohaldatav pind on vigastamata laeva seisundile vastav väljaulatuv külgpind ülalpool veeliini; .3.3 momendi õlg on vertikaalne kaugus vigastamata laeva seisundile vastava keskmise süvise keskpunktist külgpinna raskuskeskmeni.

.2.4 Suure jätkuva vee sissevoolu korral, mille tõttu püstuvusõlg kiiresti väheneb 0,04 meetrit või rohkem, loetakse püstuvusõla kõver lõppevaks nurga juures, kus tekib jätkuv vee sissevool, ning punktides 2.3.1 ja 2.3.2 nimetatud ulatust ja pindala tuleks mõõta selle nurgani.

.2.5 Kui jätkuv vee sissevool on piiratud ega jätku takistamatult ning põhjustab püstuvusõla vastuvõetavalt aeglase vähenemise vähem kui 0,04 meetri võrra, lühendatakse ülejäänud nurka osaliselt, eeldades, et jätkuvalt veega täitunud ruum on nii täidetud algusest peale.

.2.6 Vee sissevoolu vaheetappides peab maksimaalne püstuvusõlg olema vähemalt 0,05 meetrit ja positiivsete püstuvusõlgade ulatus peab olema vähemalt 7 °. Kõigil juhtudel eeldatakse, et laevakeres on ainult üks auk ja ainult üks vaba pind.

.3 Vigastatud laeva püstuvusarvutuste puhul on mahu ja pinna täituvustegurid järgmised:



Ruumid Täituvus (%) Lasti- või hoiuruumid 60 Eluruumid 95 Masinaruumid 85 Vedelike jaoks kavandatud ruumid 0 või 95 (1) (1) Olenevalt sellest, kummast tulenevad rangemad nõuded. Pindade suuremat täituvust eeldatakse ruumide puhul, kus vigastatud laeva veetasapinna läheduses ei ole oluliselt eluruume või masinaid või kus tavaliselt ei ole olulises koguses lasti või varusid.

.4 Kahjustuste eeldatav ulatus on järgmine: .1 pikiulatus: 3,0 meetrit pluss 3 % laeva pikkusest või 11,0 meetrit või 10 % laeva pikkusest, olenevalt sellest, milline neist on väikseim; .2 põikiulatus (mõõdetud laeva küljest sissepoole keskjoone suhtes täisnurga all kõrgeima vaheruumideks jaotumise veeliini kohal): kaugus üks viiendik laeva laiusest, ja .3 püstulatus: piiramatult põhiliinist ülespoole; .4 kui punktides 4.1, 4.2 ja 4.3 näidatust väiksema ulatusega kahjustus põhjustaks suurema kreeni või suurema metatsentrilise kõrguse kaotamise, tuleb sellist kahjustust arvutuste puhul arvestada.

.5 Asümmeetriline vee sissevool tuleb hoida tõhusate meetmete abil minimaalsena. Kui on vaja korrigeerida suuri kreeninurki, peavad võetavad meetmed võimaluse korral olema automaatsed, kuid läbivoolu armatuuri juhtimisseadmete olemasolu korral peavad need olema tööle rakendatavad vaheseinte tekist kõrgemalt. Uute B-, C- ja D-klassi laevade puhul ei tohi maksimaalne kreeninurk pärast vee sissevoolu, kuid enne õigeks trimmimist ületada 15 °. Kui nõutav on läbivoolu armatuur, ei tohi õigeks trimmimise aeg olla pikem kui 15 minutit. Laeva kaptenile esitatakse sobiv teave läbivoolu armatuuri kasutamise kohta.

.6 Vee asümmeetrilise sissevoolu korral peab laeva lõplik seisund pärast vigastuste saamist ja õigeks trimmimise meetmete võtmist olema järgmine: .1 vee sümmeetrilise sissevoolu korral on positiivne jääkmetatsentriline kõrgus vähemalt 50 mm, mis on arvutatud püsiva veeväljasurve meetodi abil; .2a kui punktis 6.2b ei sätestata teisiti, ei tohi vee asümmeetrilise sissevoolu korral ühe vaheruumi veega täitumise kreeninurk ületada (uute ja olemasolevate) B-klassi laevade puhul 7 ° ning (uute) C- ja D-klassi laevade puhul 12 °. Kahe kõrvuti asetseva vaheruumi samaaegse veega täitumise korral võib olemasolevate ja uute B-klassi laevade puhul lubada 12 ° kreeni juhul, kui vaheruumideks jaotumise tegur ei ole kusagil veega täitunud laeva osas suurem kui 0,50; .2b enne 29. aprilli 1990 ehitatud olemasolevate B-klassi mitte ro-ro-reisilaevade puhul ei tohi nurk asümmeetrilise vee sissevoolu korral ületada 7 °, välja arvatud erandjuhud, kui ametiasutus võib lubada asümmeetrilisest momendist tulenevat täiendavat kreeni, kuid lõplik kreen ei tohi mingil juhul ületada 15 °; .3 ujuvusvaru veeliin ei tohi vee sissevoolu lõppjärgus mingil juhul olla vee all. Kui arvatakse, et ujuvusvaru veeliin võib vee sissevoolu vahejärgus jääda vee alla, võib lipuriigi ametiasutus nõuda uuringuid ja meetmeid, mida ta laeva ohutuse jaoks vajalikuks peab.

.7 Laeva kaptenile esitatakse andmed, mis on vajalikud vigastamata laeva piisava püstuvuse säilitamiseks töötingimustes, et võimaldada laeval vastu pidada kriitiliste vigastuste korral. Laevade puhul, mis vajavad läbivoolu armatuuri, tuleb kaptenile teatada püstuvustingimused, millel kreeni arvutused põhinevad, ja juhtida tema tähelepanu sellele, et kui laev saab vigastada ebasoodsas olukorras, võib see tekitada liigse kreeni.

.8 Punktis 7 nimetatud andmed, mis võimaldavad kaptenil säilitada vigastamata laeva piisavat püstuvust, hõlmavad teavet, mis näitab laeva raskuskeskme maksimaalset lubatud kõrgust kiilu kohal (KG) või alternatiivina minimaalset lubatud metatsentrilist kõrgust (GM) süviste või veeväljasurve valiku kohta, millest piisab kõigis töötingimustes. See teave näitab mitmesuguste diferentide mõju, võttes arvesse kasutuspiire.

.9 Iga laeva vööril ja ahtril peab olema selgesti tähistatud süviseskaala. Kui süvisemärgid ei asu selgesti nähtavas kohas või konkreetse tegevuse tegevuspiirangud teevad süvisemärkide lugemise raskeks, tuleb laevale paigaldada usaldusväärne süvisenäidiku süsteem, millega saab määrata vööri ja ahtri süviseid.

.10 Laeva lastimise lõppedes ja enne selle väljumist määrab kapten laeva diferendi ja püstuvuse ning teeb samuti kindlaks ja dokumenteerib, et laev vastab asjakohaste reeglite püstuvusnõuetele. Laeva püstuvus määratakse alati arvutuste teel. Sel eesmärgil võib kasutada elektroonilist lastimis- ja püstuvusarvutit või samaväärseid vahendeid.

.11 Lipuriigi ametiasutus ei tohi kaaluda vigastatud laeva püstuvusnõuete leevendamist, kui ei tõendata, et nende nõuete täitmiseks vajalik vigastamata laeva metatsentriline kõrgus on kõigis töötingimustes kavandatud kasutuse puhul liigne.

.12 Vigastatud laeva püstuvusnõuete leevendamist võib lubada ainult erandjuhtudel ja tingimusel, et lipuriigi ametiasutus on veendunud, et laeva mõõtmed, korraldus ja muud omadused on vigastustele järgneva püstuvuse seisukohalt kõige soodsamad, mida konkreetsetes oludes võib tegelikult ja põhjendatult eeldada.

8–1 Vigastatud ro-ro-reisilaevade püstuvus (R 8–1)

.1 Olemasolevad B-klassi ro-ro-reisilaevad peavad vastama reegli 8 nõuetele hiljemalt esimese korrapärase ülevaatuse kuupäeval pärast allpool ettenähtud nõuetele vastavuse kuupäeva vastavalt väärtusele A/Amax, mis on määratletud ringkirja MSC/574 lisas, mis käsitleb arvutusmeetodit olemasolevate ro-ro-reisilaevade vastupidavusnäitajate hindamiseks, kasutades resolutsioonil A.265 (VIII) põhinevat lihtsustatud meetodit„”.



Väärtus A/Amax: Nõuetele vastavuse kuupäev: vähem kui 85 % 1. oktoober 1998 85 % või rohkem, kuid vähem kui 90 % 1. oktoober 2000 90 % või rohkem, kuid vähem kui 95 % 1. oktoober 2002 95 % või rohkem, kuid vähem kui 97,5 % 1. oktoober 2004 97,5 % või rohkem 1. oktoober 2005

8–2 Erinõuded ro-ro-reisilaevadele, mis veavad 400 inimest või rohkem (R 8–2)

Reeglite II-1/B/8 ja II-1/B/8–1 sätetest olenemata:

.1 peavad uued ro-ro-reisilaevad, millel on lubatud vedada 400 inimest või rohkem, vastama reegli II-1/B/8 punkti 2.3 sätetele, eeldades, et vigastus võib olla ükskõik kus laeva pikkuses L, ja

.2 peavad olemasolevad ro-ro-reisilaevad, millel on lubatud vedada 400 inimest või rohkem, vastama punkti 1 nõuetele hiljemalt esimese korrapärase ülevaatuse kuupäeval pärast nõuetele vastavuse kuupäeva, mis on ette nähtud alapunktiga 2.1, 2.2 või 2.3 vastavalt sellele, milline on kõige hilisem: .2.1



Väärtus A/Amax: Nõuetele vastavuse kuupäev: vähem kui 85 % 1. oktoober 1998 85 % või rohkem, kuid vähem kui 90 % 1. oktoober 2000 90 % või rohkem, kuid vähem kui 95 % 1. oktoober 2002 95 % või rohkem, kuid vähem kui 97,5 % 1. oktoober 2004 97,5 % või rohkem 1. oktoober 2010 .2.2 Lubatav reisijate arv: 1 500 või rohkem 1. oktoober 2002 1 000 või rohkem, kuid vähem kui 1 500 1. oktoober 2006 600 või rohkem, kuid vähem kui 1 000 1. oktoober 2008 400 või rohkem, kuid vähem kui 600 1. oktoober 2010 .2.3 Laeva vanus on 20 aastat või rohkem: kui laeva vanus tähendab aega arvestatuna kuupäevast, mil kiil pandi maha või laev oli samaväärses ehitusjärgus, või kuupäevast, mil laev muudeti ro-ro-reisilaevaks.

8–3 Erinõuded muudele kui ro-ro-reisilaevadele, mis veavad 400 inimest või rohkem

Reegli II-I/B/8 sätetest olenemata peavad muud kui ro-ro-reisilaevad, millel on lubatud vedada vähemalt 400 inimest, vastama reegli II-1/B/8 punktide 2.3 ja 2.6 sätetele, eeldades, et vigastus võib olla ükskõik kus laeva pikkuses L.

9. Piik ja masinaruumi vaheseinad (R 10)

.1 Tuleb ehitada vöörpiik või põrkevahesein, mis on kuni vaheseinte tekini veekindel. See vahesein asub vööriperpendikulaarist kaugusel, mis on vähemalt 5 % laeva pikkusest ja mitte rohkem kui 3 meetrit pluss 5 % laeva pikkusest.

.2 Kui mis tahes laeva osa allpool veepiiri ulatub vööriperpendikulaarist ettepoole, nt esiletungiv vöör, mõõdetakse punktiga 1 ettenähtud kaugused punktist, mis asub kas: .1 sellise esileulatuva osa keskel või .2 1,5 % laeva pikkusest vööriperpendikulaarist eespool või .3 vööriperpendikulaarist kolm meetrit eespool, olenevalt sellest, milline on lühim.

.3 Kui laeval on pikk vööri tekiehitis, pikendatakse vöörpiiki või põrkevaheseina veekindlana järgmise täistekini vaheseinte teki kohal. Pikenduse paigaldamisel tuleb välistada võimalus, et vööriuks vigastaks seda vööriukse kahjustumise või eraldumise korral.

.4 Punktis 3 nõutav pikendus ei pea olema täpselt alumise vaheseina kohal, kui ükski pikenduse osa ei asu eespool punktis 1 või 2 täpsustatud eespoolset piiri. Olemasolevates B-klassi laevades võib siiski: .1 juhul, kui kaldus laadimisramp moodustab osa vaheseinte tekist kõrgemal asuvast põrkevaheseina pikendusest, rohkem kui 2,3 meetrit vaheseinte tekist kõrgemal asuv rambi osa ulatuda kuni 1,0 meetrit punktides 1 ja 2 täpsustatud piirist ettepoole; .2 juhul, kui olemasolev ramp ei vasta põrkevaheseina pikenduse nõuetele ja rambi asukoht takistab sellise pikenduse paigutamist punktis 1 või 2 täpsustatud piiridesse, paigutada pikenduse punktis 1 või 2 nimetatud tagumisest piirist teatavas kauguses tahapoole. Nimetatud piiratud kaugus ei tohi olla suurem kui rambi häirimatu kasutamise tagamiseks vajalik. Põrkevaheseina pikendus avaneb ettepoole ja vastab punkti 3 nõuetele ning selle paigaldamisel tuleb välistada võimalus, et ramp vigastaks seda rambi kahjustumise või eraldumise korral.

.5 Rampe, mis ei vasta esitatud nõuetele, ei loeta põrkevaheseina pikenduseks.

.6 Laeval peab olema ka ahterpiigi vahesein ning vaheseinad, mis eraldavad masinaruumi eesmistest ja tagumistest lasti- ja reisijate ruumidest, ning need tuleb teha veekindlaks kuni vaheseinte tekini. Ahterpiigi vahesein võib lõppeda allpool vaheseinte tekki, kui laeva ohutustase vaheruumideks jaotumise suhtes sellest ei vähene.

.7 Igal juhul peavad täävtorud olema ümbritsetud veekindlate ruumidega. Ahtritihend asub veekindlas võllitunnelis või muus veekindlas ruumis, mis on eraldatud täävtorude ruumist ja on sellise mahuga, et kui selle ujutab üle ahtritihendi kaudu lekkinud vesi, ei jää ujuvusvaru veeliin vee alla.

10. Topeltpõhjad (R 12)

.1 Alla 50 meetri pikkustel laevadel peab olema topeltpõhi, mis ulatub vöörpiigi vaheseinast ahterpiigi vaheseinani, kui see on teostatav ning vastavuses laeva konstruktsiooni ja ettenähtud kasutusega.

.2 Laevadel pikkusega 50 meetrit ja rohkem, kuid vähem kui 61 meetri, peab olema topeltpõhi vähemalt masinaruumist vöörpiigi vaheseinani või sellele võimalikult lähedale.

.3 Laevadel pikkusega 61 meetrit ja rohkem, kuid vähem kui 76 meetrit, peab olema topeltpõhi vähemalt masinaruumist väljapoole ning see peab ulatuma vöör- ja ahterpiigi vaheseinteni või neile võimalikult lähedale.

.4 Laevadel pikkusega 76 meetrit ja rohkem peab olema topeltpõhi laeva keskosas ja see peab ulatuma vöör- ja ahterpiigi vaheseinteni või neile võimalikult lähedale.

.5 Kui topeltpõhi on nõutav, peab selle sügavus vastama tunnustatud organisatsiooni standarditele ja sisemine põhi peab ulatuma laeva külgedeni nii, et see kaitseks põhja kimmikumeruseni. Selline kaitse loetakse rahuldavaks, kui kimmistringeri välisserva ja kimmiplaadistuse lõikejoon ei ole üheski kohas madalamal horisontaaltasapinnast, mis läbib keskkaare tasapinna lõikumispunkti sirgega, mis on tõmmatud selle kaare tasapinnani 25 ° nurga all põhiliini suhtes ja lõikub viimasega punktis, mis asetseb poolel kaugusel laeva teoreetilisest laiusest keskkaare tasapinnas.

.6 Topeltpõhja sisse trümmide jm tühjendamiseks ehitatud väikesed kaevud ei tohi ulatuda vajalikust kaugemale allapoole. Kaevu sügavus ei tohi mingil juhul olla suurem kui topeltpõhja sügavus keskjoonel miinus 460 mm, samuti ei tohi kaev ulatuda punktis 2 nimetatud horisontaaltasapinnast allapoole. Välimise põhjani ulatuv kaev on lubatud võllitunneli ahtriotsas. Lipuriigi ametiasutus võib lubada muid kaevusid (nt määrdeõli jaoks peamasinate all), kui ta on veendunud, et nende paigutus tagab käesolevale reeglile vastava topeltpõhjaga samaväärse kaitse.

.7 Topeltpõhja ei pea ehitama tagasihoidliku suurusega veekindlate vaheruumide puhul, mida kasutatakse eranditult vedelike vedamiseks, kui see ei vähenda lipuriigi ametiasutuse arvates laeva ohutust põhja- või pardavigastuste korral.

.8 Käesoleva reegli 10 punktist 1 olenemata võib lipuriigi ametiasutus lubada topeltpõhja puudumist igas laeva osas, mille vaheruumideks jaotumise tegur ei ületa 0,5, kui lipuriigi ametiasutus on veendunud, et topeltpõhja ehitamine sellesse ossa ei sobi kokku laeva konstruktsiooni ja ettenähtud kasutusega.

11. Vaheruumideks jaotumise veeliini määramine, märkimine ja dokumenteerimine (R 13)

.1 Nõutava vaheruumideks jaotumise määra säilitamiseks määratakse ja märgitakse laeva parrastele laeva keskel tunnustatud vaheruumideks jaotumise süvisele vastav veeliin. Spetsiaalselt reisijate majutamiseks ja lasti vedamiseks kohandatud ruumidega laeval võib omanike soovil olla üks või mitu täiendavat veeliini, mis määratakse ja märgitakse vastavalt vaheruumideks jaotumise süvistele, mida lipuriigi ametiasutus võib tunnustada alternatiivsete kasutustingimustena.

.2 Määratud ja märgitud vaheruumideks jaotumise veeliinid kantakse reisilaeva ohutuse tunnistusele ja eristatakse märkega C.1, kui laeval on ainult üks vaheruumideks jaotumise veeliin. Kui laeval on rohkem kui üks vaheruumideks jaotumise veeliin, eristatakse alternatiivsed tingimused märgetega C.2, C.3, C.4 jne ( 14 ).

.3 Igale sellisele veeliinile vastav vabaparras mõõdetakse samast asendist ja samalt tekijoonelt nagu vastavalt kehtivale rahvusvahelisele laadungimärgi konventsioonile määratud vabapardad.

.4 Igale tunnustatud vaheruumideks jaotumise veeliinile vastav vabaparras ja kasutustingimused, mille puhul see on heaks kiidetud, tuleb märkida selgelt reisilaeva ohutuse tunnistusele.

.5 Mingil juhul ei tohi ühtki vaheruumideks jaotumise lastimärki paigutada kõrgemale kõrgeimast veeliinist soolases vees, nagu see on määratud laeva tugevuse või kehtiva rahvusvahelise lastimärgi konventsiooni alusel.

.6 Sõltumata vaheruumideks jaotumise lastimärkide asukohast, ei tohi laeva mingil juhul lastida nii, et kehtiva rahvusvahelise lastimärkide konventsiooni kohaselt määratud aastaajale ja asukohale vastav lastimärk jääks vee alla.

.7 Laeva ei tohi mingil juhul lastida nii, et konkreetsele reisile ja töötingimustele kohane vaheruumideks jaotumise lastimärk jääks vee alla.

12. Veekindlate vaheseinte jne ehitus ja esimene katsetamine (R 14)

.1 Iga veekindel põiki- või pikivahesein ehitatakse nii, et see suudab piisavalt kindlalt vastu pidada suurimale veesambast tulenevale rõhule, mis võib seda tabada laeva vigastuste korral, kuid vähemalt ujuvusvaru veeliinini ulatuvast veesambast tulenevale rõhule. Vaheseinte ehitus peab vastama tunnustatud organisatsiooni standarditele.

.2.1 Vaheseinte astmed ja taanded peavad olema veekindlad ja sama tugevad kui nendega seotud vahesein.

.2.2 Kui karkassid või piimid läbivad veekindla teki või vaheseina, tuleb see tekk või vahesein puitu või tsementi kasutamata teha konstruktsioonilt veekindlaks.

.3 Peamiste vaheruumide katsetamine nende veega täitmise teel ei ole kohustuslik. Kui katsetamist veega täitmise teel ei toimu, tehakse võimaluse korral katsetamine veejoaga. See katse tehakse laeva kohandamise lõppjärgus. Kui veejoaga ei saa katsetada võimaliku ohu tõttu masinatele, elektriseadmete isolatsioonile või laeva seadistamise vahenditele, võib selle asendada keevisliidete hoolika visuaalse vaatlusega, mida vajaduse korral täiendavad sellised vahendid nagu luminestsentsdefektoskoopia või ultrahelidefektoskoopia või samaväärne katse. Igal juhul tuleb läbi viia veekindlate vaheseinte põhjalik kontroll.

.4 Vöörpiiki, topeltpõhju (sh tunnelkiilud) ja siseplangutusi kontrollitakse punkti 1 nõuetele vastava veesambaga.

.5 Vedelike hoidmiseks mõeldud paake, mis moodustavad laeva vaheruumideks jaotumise osa, tuleb tiheduse suhtes katsetada veesambaga, mis vastab kõrgeima vaheruumideks jaotumise veeliinile või kahele kolmandikule kiilu tipu ja ujuvusvaru veeliini vahelisest kõrgusest paakide kohal, olenevalt sellest, kumb on suurem, tingimusel et katseveesammas ei ole mingil juhul vähem kui 0,9 meetrit paagi tipust kõrgemal; kui veega katsetamine ei ole teostatav, võib heaks kiita õhulekke katse, mille puhul kasutatakse kuni 0,14 baarist õhusurvet.

.6 Punktides 4 ja 5 nimetatud katsete eesmärk on tagada, et vaheruumideks jaotumise konstruktsioonid on veekindlad, ja neid ei tohi pidada katseteks, mis võiksid tõendada mõne vaheruumi sobivust kütteõli ladustamiseks või muuks erikasutuseks, mille puhul võidakse nõuda rangemat katsetamist, sõltuvalt kõrgusest, milleni vedelik võib paagis või selle torustikes ulatuda.

13. Avaused veekindlates vaheseintes (R 15)

.1 Avauste arv veekindlates vaheseintes peab laeva konstruktsioonile ja ettenähtud kasutusele vastavalt olema minimaalne; nende avauste sulgemiseks tagatakse rahuldavad vahendid.

.2.1 Kui torud, piigartid, elektrijuhtmed jm viiakse läbi veekindlate vaheseinte, tuleb tagada vaheseinte veekindlus.

.2.2 Veekindlates vaheseintes ei tohi olla ventiile, mis ei ole torujuhtmestiku osad.

.2.3 Veekindlaid vaheseinu läbivates süsteemides ei tohi kasutada pliid või muid kuumustundlikke materjale, kui selliste süsteemide kahjustumine tulekahju korral vähendaks vaheseinte veekindlust.

.3.1 Uksed, päästeluugid või juurdepääsuavad ei ole lubatud: .1 põrkevaheseinas allpool ujuvusvaru veeliini; .2 veekindlates põikivaheseintes, mis eraldavad lastiruumi kõrvalasuvast lastiruumist, välja arvatud punktis 10.1 ja 14. reeglis ettenähtud juhtudel.

.3.2 Kui punktis 3.3 ei sätestata teisiti, võib põrkevaheseinast allpool ujuvusvaru veeliini läbi viia ainult ühe toru vöörpiigi paagis oleva vedeliku jaoks, kui torule on paigaldatud sulgeventiil, mida saab juhtida vaheseinte tekist kõrgemalt, ja ventiili kere on kinnitatud vöörpiigi sees põrkevaheseina külge. Ventiili paigaldamist põrkevaheseina ahtripoolele võib lubada juhul, kui ventiil on kõigis töötingimustes kergesti ligipääsetav ja ruum, kus see asub, ei ole lastiruum.

.3.3 Kui vöörpiik on jaotatud kahe erineva vedeliku hoidmiseks, võib põrkevaheseinast allpool ujuvusvaru veeliini läbi viia kaks toru, millest kumbki on paigaldatud vastavalt punkti 3.1 nõuetele, kui teise toru paigaldamiseks ei ole muud teostatavat võimalust ja vöörpiigi täiendava vaheruumideks jaotumise osas säilitatakse laeva ohutus.

.4 Pea- ja abijõuseadmeid, kaasa arvatud jõuseadmeid teenindavad katlad, sisaldavates ruumides tohib igasse peamisse veekindlasse põikivaheseina paigaldada kuni ühe ukse lisaks võllitunnelite ustele. Kui laeval on kaks või rohkem tunnelit, ühendab tunneleid ühenduskäik. Masinaruumi ja tunneliruumide vahel tohib olla ainult üks uks, kui laeval on kaks tunnelit, ja ainult kaks ust, kui tunneleid on rohkem kui kaks. Kõik need uksed on lükanduksed ja asuvad nii, et nende läved on võimalikult kõrgel. Käsiajam nende uste juhtimiseks vaheseinte tekist kõrgemalt asub väljaspool jõuseadmeid sisaldavaid ruume.

.5.1 OLEMASOLEVAD B-KLASSI LAEVAD NING UUED B-, C- JA D-KLASSI LAEVAD PIKKUSEGA VÄHEM KUI 24 MEETRIT Veekindlad uksed on lükanduksed või hingedega uksed või samaväärset tüüpi uksed. Ainult riividega suletavad plaatuksed ja uksed, mille sulgemiseks on vajalik langetamine või langeva raskuse mõju, on keelatud. Veekindlad uksed, kui punktis 10.1 või reeglis 14 ei sätestata teisiti, on punkti 7 nõuetele vastavad elektriajamiga lükanduksed, mida saab sulgeda üheaegselt keskjuhtimispuldist komandosillal kõige rohkem 60 sekundi jooksul, kui laev on ilma kreenita.

.5.2 OLEMASOLEVAD B-KLASSI LAEVAD NING UUED B-, C- JA D-KLASSI LAEVAD PIKKUSEGA VÄHEM KUI 24 MEETRIT Lükanduksed võivad olla kas: — ainult käsiajamiga või — nii elektri- kui ka käsiajamiga. Laevadel, kus veekindlaid uksi on ainult kaks ja need uksed asuvad masinaruumis või seda ruumi piiravates vaheseintes, võib lipuriigi ametiasutus lubada, et need uksed on ainult käsiajamiga. Kui paigaldatud on käsiajamiga lükanduksed, tuleb need uksed sulgeda enne, kui laev reisile suundudes kai äärest lahkub, ja teekonna ajal suletuna hoida.

.5.3 Iga elektri- või käsiajamiga veekindla lükandukse juhtimisvahendid, elektriajamiga või ilma, peavad suutma sulgeda ust, kui laev on ükskõik kummale poole 15 ° kreenis. Samuti võetakse arvesse mõlemal pool ust mõjuvaid võimalikke jõudusid, kui vesi läbi avause voolab, tekitades staatilise veesamba, mis on võrdne veetasemega, mis ulatub ukse keskjoonel vähemalt 1 meetri võrra üle läve.

.5.4 Veekindla ukse juhtimisseadmed, sealhulgas hüdraulilised torud ja elektrijuhtmed, jäetakse võimalikult lähedale vaheseinale, millesse uksed on paigaldatud, et vähendada nende vigastamise võimalust kõigi laevaga juhtuvate kahjustuste puhul. Veekindlate uste ja nende juhtimisseadmete paigutus peab olema selline, et kui laev saab vigastada ühe viiendiku ulatuses laeva laiusest, mida mõõdetakse täisnurga all keskjoonest kõrgeima vaheruumideks jaotumise veeliini kohal, ei ole laeva vigastatud osast eemal asuvate veekindlate uste kasutamine häiritud.

.5.5 Kõigil elektri- ja käsiajamiga veekindlatel lükandustel peab olema näidik, mis näitab kõigis kaugjuhtimisseadmetes, kas uksed on avatud või suletud. Kaugjuhtimisseadmed on ainult komandosillal vastavalt punkti 7.1.5 nõuetele ja kohtades, kus punkti 7.1.4 alusel on nõutav käsitsi juhtimine vaheseinte tekist kõrgemalt.

.5.6 Veekindlad uksed, mis ei vasta punktide 5.1–5.5 nõuetele, suletakse enne reisi algust ja hoitakse teekonna ajal suletuna; selliste uste avamise aeg sadamas ja nende sulgemise aeg enne laeva sadamast lahkumist kantakse logiraamatusse.

.6.1 Käsiajamiga lükanduksed võivad liikuda horisontaalselt või vertikaalselt. Mehhanismi peab olema võimalik juhtida ukse mõlemalt poolelt ja ligipääsetavast kohast vaheseinte tekist kõrgemalt käsiratta liigutusega või muu tunnustatud tüüpi liigutusega, mis tagab samasuguse ohutuse. Ukse sulgemisel käsiajamiga ei tohi selle täieliku sulgumise aeg ilma kreenita laeva korral ületada 90 sekundit.

.6.2 Elektriajamiga lükanduksed võivad liikuda vertikaalselt või horisontaalselt. Kui ust juhitakse elektriajamiga keskjuhtimispuldist, on seadmed paigaldatud nii, et seda saab elektriajamiga juhtida ka ukse mõlemalt poolelt. Mõlemal pool vaheseina peavad olema elektriajamiga ühendatud paiksed juhtimishoovad, mis on paigaldatud nii, et ukseava läbivad isikud saavad hoida mõlemat hooba avatud asendis, ilma et sulgurmehhanism hakkaks kogemata tööle. Elektriajamiga lükanduksed peavad olema varustatud käsiajamiga, mida saab kasutada mõlemal pool ust ja ligipääsetavas kohas vaheseinte tekist kõrgemal käsiratta liigutusega või muu tunnustatud tüüpi liigutusega, mis tagab samasuguse ohutuse. Paigaldada tuleb helisignaal, mis hoiatab, et uks on hakanud sulguma, ja mis kõlab seni, kui uks on täiesti sulgunud. Lisaks peab valju ümbritseva müraga piirkondades helisignaalile lisaks olema ukse juures vilkuv valgussignaal.

.7.1 Iga elektriajamiga veekindel lükanduks: .1 liigub horisontaalselt või vertikaalselt; .2 on sõltuvalt punktist 11 tavaliselt läbipääsu laiusega kuni 1,2 meetrit. Lipuriigi ametiasutus võib lubada suuremaid uksi ainult laiuse ulatuses, mida peetakse vajalikuks laeva tõhusaks tööks juhul, kui arvesse võetakse muid ohutusmeetmeid, sealhulgas järgmisi: .2.1 erilist tähelepanu pööratakse ukse tugevusele ja selle sulgurmehhanismile, et vältida lekkeid; .2.2 uks asub väljaspool vigastuste tsooni B/5; .2.3 uks hoitakse suletuna, kui laev on merel, välja arvatud piiratud ajavahemikud, mida lipuriigi ametiasutus peab hädavajalikuks; .3 peab olema varustatud avamiseks ja sulgemiseks vajalike seadmetega, kasutades elektrit, hüdraulikat või muud jõuallikat, mis on lipuriigi ametiasutusele vastuvõetav; .4 peab olema varustatud individuaalse käsiajamiga. Ust peab saama käsitsi avada ja sulgeda mõlemalt poolt ning lisaks sulgeda ligipääsetavast kohast vaheseinte tekist kõrgemalt käsiratta liigutusega või muu lipuriigi ametiasutuse poolt tunnustatud tüüpi liigutusega, mis tagab samasuguse ohutuse. Keeramise või muu liigutuse suund peab kõigis käitamisasendites olema selgelt näidatud. Ukse täielikuks sulgemiseks kuluv aeg käsitsi käitamisel ei tohi laeva püstasendi korral ületada 90 sekundit; .5 peab olema varustatud seadmetega selle avamiseks ja sulgemiseks elektriajami abil mõlemalt poolt ning samuti ukse sulgemiseks elektriajami abil keskjuhtimispuldilt komandosillal; .6 peab olema varustatud helisignaaliga, mis eristub kõigist teistest signaalidest selles piirkonnas ja kõlab alati, kui uks kaugjuhtimisseadmega suletakse, ning seda vähemalt 5 sekundit, kuid mitte rohkem kui 10 sekundit enne ukse liikumahakkamist, ja jätkub, kuni uks on täielikult sulgunud. Ukse sulgemisel käsitsi kaugjuhtimise teel piisab, kui signaal kõlab ainult ukse liikumise ajal. Lisaks võib lipuriigi ametiasutus nõuda, et reisijate piirkondades ja valju ümbritseva müraga piirkondades oleks lisaks helisignaalile ukse juures vilkuv valgussignaal; ja .7 peab sulguma elektriajamit kasutades umbes sama kiiresti. Sulgumisaeg ukse liikumahakkamise hetkest täielikult suletud asendisse jõudmiseni ei tohi mingil juhul olla vähem kui 20 sekundit ega rohkem kui 40 sekundit, kui laev on ilma kreenita.

.7.2 Elektriajamiga veekindlad lükanduksed saavad vajaliku elektri avariijaotuskilbist kas otse või vaheseinte tekist kõrgemal asuva erijaotuskilbi kaudu; sellega seotud juhtimis-, näidiku- ja häireliinid saavad voolu avariijaotuskilbist kas otse või veekindlate vaheseinte tekist kõrgemal asuva erijaotuskilbi kaudu ning suudavad automaatselt võtta voolu ajutisest avariitoiteallikast pea- või avariitoiteallika rikke korral.

.7.3 Elektriajamiga veekindlatel lükandustel on kas: .1 keskne hüdrauliline süsteem kahe sõltumatu toiteallikaga, millest kumbki koosneb mootorist ja pumbast, mis suudavad üheaegselt sulgeda kõik uksed. Lisaks sellele on kogu seadmestikul hüdraulilised akumulaatorid, mille võimsusest piisab kõigi uste käitamiseks vähemalt kolm korda, st kinni-lahti-kinni, kahjuliku 15 ° kreeni korral. Seda töötsüklit saab läbi viia, kui akumulaator on pumba sisselülitusrõhu all. Kasutatava vedeliku valikul arvestatakse temperatuuri, mida seadmed töö jooksul võivad kogeda. Elektriajamiga süsteem kavandatakse viisil, mis vähendab võimalust, et üks rike hüdraulilistes torudes häiriks rohkem kui ühe ukse tööd. Hüdrauliline süsteem varustatakse häireseadmega, mis jälgib hüdraulilise vedeliku taset elektriajamiga süsteemi teenindavates mahutites, ja madala gaasisurve häireseadmega või muude tõhusate vahenditega hüdraulilistes akumulaatorites salvestatud energia kaotuse jälgimiseks. Need häireseadmed peavad andma heli- ja visuaalseid signaale ning asuma keskjuhtimispuldil komandosillal; või .2 iga ukse jaoks sõltumatu hüdrauliline süsteem, mille iga toiteallikas koosneb mootorist ja pumbast, mis suudavad ust sulgeda ja avada. Lisaks sellele on süsteemil hüdraulilised akumulaatorid, mille võimsusest piisab ukse käitamiseks vähemalt kolm korda, st kinni-lahti-kinni, kahjuliku 15 ° kreeni korral. Seda töötsüklit saab läbi viia, kui akumulaator on pumba sisselülitusrõhu all. Kasutatava vedeliku valikul arvestatakse temperatuuri, mida seadmed töö jooksul võivad kogeda. Komandosilla keskjuhtimispuldil peab asuma gaasi alarõhu rühmahäireseade või muu tõhus vahend hüdraulilistes akumulaatorites salvestatud energia kaotuse jälgimiseks. Samuti peab igas kohalikus juhtpuldis olema salvestatud energia kaotuse näidik; või .3 iga ukse jaoks sõltumatu elektriline süsteem ja mootor, mille iga toiteallikas koosneb mootorist, mis suudab ust sulgeda ja avada. Jõuallikas peab saama automaatselt voolu ajutisest avariitoiteallikast pea- või avariitoiteallika rikke korral ja selle võimsusest peab piisama ukse käitamiseks vähemalt kolm korda, st kinni-lahti-kinni, kahjuliku 15 ° kreeni korral. Punktides 7.3.1, 7.3.2 ja 7.3.3 täpsustatud süsteemide puhul tuleb sätestada järgmist. Elektriajamiga veekindlate lükanduste elektrisüsteemid peavad olema kõigist teistest elektrisüsteemidest eraldatud. Üks rike elektri- või hüdraulilise mootoriga süsteemides, välja arvatud hüdraulilises ajamis, ei tohi takistada ühegi ukse käsitsi käitamist.

.7.4 Mõlemal pool vaheseina peavad vähemalt 1,6 meetri kõrgusel põrandast olema juhtimishoovad, mis on paigaldatud nii, et ukseava läbivad isikud saavad hoida mõlemat hooba avatud asendis, ilma et sulgurmehhanism hakkaks kogemata tööle. Hoobade liikumine ukse avamisel ja sulgemisel peab olema ukse liikumise suunas ja selgesti märgistatud. Eluruumide veekindlate uste hüdraulilised juhtimishoovad peavad juhul, kui ukse sulgumise alustamiseks on vajalik ainult üks tegevus, asuma nii, et lapsed ei saaks neid käsitseda, st plaatuste taga, mille riivid asuvad vähemalt 170 cm kõrgusel teki tasandist.

Mõlemal pool uksi peab olema plaat uksesüsteemi kasutamise juhendiga. Iga ukse mõlemal pool peab samuti olema plaat teksti või piltidega, mis hoiatavad ukseavasse jäämise ohu eest, kui uks on hakanud sulguma. Need plaadid peavad olema valmistatud vastupidavast materjalist ning kindlalt kinnitatud. Juhendi- või hoiatusplaadi tekst peab sisaldama teavet kõnealuse ukse sulgumisaja kohta.

.7.5 Võimaluse korral peavad veekindlate uste elektriseadmed ja komponendid asuma vaheseinte tekist kõrgemal ning väljaspool ohtlikke piirkondi ja ruume.

.7.6 Paratamatult allpool vaheseinte tekki asuvate elektriliste komponentide korpused annavad piisava kaitse vee sissevoolu eest.

.7.7 Elektrivoolu-, juhtimis-, näidiku- ja häireahelad on rikete eest kaitstud nii, et ühe ukseahela rike ei põhjusta riket üheski teises ukseahelas. Lühised või muud rikked ukse häire- või näidikuahelates ei tohi põhjustada selle ukse elektriajami seiskumist. Seadmed peavad olema sellised, et vee lekkimine vaheseinte tekist allpool asuvatesse elektriseadmetesse ei põhjusta ukse avanemist.

.7.8 Üks elektririke elektriajamiga veekindla lükandukse elektriajamiga käsitsemise või juhtimise süsteemis ei tohi põhjustada suletud ukse avanemist. Elektrivooluga varustamist jälgitakse pidevalt vooluahela punktis, mis on võimalikult lähedal igale punktis 7.3 nõutud mootorile. Iga sellise toiteallika kaotus peab käivitama heli- ja visuaalse signaali keskjuhtimispuldil komandosillal.

.8.1 Keskjuhtimispuldil komandosillal on „kapteni” lüliti kahe juhtimismoodusega: „paikse juhtimise” moodus, mis võimaldab iga ukse pärast kasutamist paikselt avada ja sulgeda ilma automaatse sulgumiseta, ja „suletud uste” moodus, mis sulgeb automaatselt kõik lahtised uksed. „Suletud uste” moodus võimaldab uksi paikselt avada ja sulgeb ukse jälle automaatselt pärast paikse juhtimismehhanismi vabastamist. „Kapteni” lüliti on tavaliselt „paikse juhtimise” asendis. „Suletud uste” asendit kasutatakse ainult avariiolukorras või katse eesmärgil.

.8.2 Keskjuhtimispult komandosillal on varustatud plaaniga, mis näitab iga ukse asukohta, koos visuaalsete näidikutega, mis näitavad, kas uks on avatud või suletud. Punan