01998L0006 — ET — 28.05.2022 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 98/6/EÜ, 16. veebruar 1998, tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel (ELT L 080 18.3.1998, lk 27)

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 98/6/EÜ,

16. veebruar 1998,

tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel







Artikkel 1

Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada ettevõtjate poolt tarbijatele pakutavate toodete müügihinna ja mõõtühiku hinna avaldamine, et parandada tarbija informeeritust ja võimaldada hindade võrdlemist.

Artikkel 2

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) müügihind — toote tüki või toote kindlaksmääratud koguse lõpphind, kaasa arvatud käibemaks ja kõik muud maksud;

b) ühikuhind — toote ühe kilogrammi, ühe liitri, ühe meetri, ühe ruutmeetri või ühe kuupmeetri või muu asjaomases liikmesriigis teatavate toodete turustamisel ulatuslikult ja tavapäraselt kasutatava koguseühiku lõpphind (kaasa arvatud käibemaks ja kõik muud maksud);

c) pakkimata tooted — valmispakendamata tooted, mida mõõdetakse tarbija juuresolekul;

d) ettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes oma majandus- või kutsetegevuse raames tooteid müüb või müügiks pakub;

e) tarbija — füüsiline isik, kes ostab toote eesmärgil, mis ei ole seotud tema majandus- või kutsetegevusega.

Artikkel 3

1. Müügihind ja ühikuhind avaldatakse kõigi artiklis 1 nimetatud toodete puhul, ühikuhinna avaldamise suhtes kohaldatakse artikli 5 sätteid. Ühikuhinda ei ole vaja avaldada, kui see on identne müügihinnaga.

2. Liikmesriigid võivad otsustada artikli 1 kohaldamata jätta: — seoses teenuste osutamisega pakutavate toodete suhtes, — oksjonimüügi ning kunsti- ja antiikesemete müügi suhtes.

3. Pakkimata toodete puhul tuleb avaldada ainult ühikuhind.

4. Reklaamis, milles mainitakse artiklis 1 nimetatud toodete müügihinda, tuleb avaldada ka ühikuhind, kui artikliga 5 ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 4

1. Müügihind ja ühikuhind peavad olema üheti mõistetavad, kergesti identifitseeritavad ja selgesti loetavad. Liikmesriigid võivad ette näha, et avaldatavate hindade maksimaalne arv on piiratud.

2. Ühikuhind viitab siseriiklike ja ühenduse sätete alusel deklareeritud kogusele.

Kui siseriiklikud või ühenduse sätted eeldavad teatavate valmispakendatud toodete puhul netomassi ja vedelikuta netomassi avaldamist, piisab vedelikuta netomassi ühikuhinna avaldamisest.

Artikkel 5

1. Liikmesriigid võivad loobuda kohaldamast ühikuhinna avaldamise kohustust seoses toodetega, mille puhul avaldamine ei ole kasulik toodete laadi või otstarbe tõttu või võiks põhjustada segadust.

2. Lõike 1 kohaldamisel võivad liikmesriigid toiduks mittekasutatavate toodete puhul kehtestada loetelu toodetest või tootekategooriatest, mille puhul ühikuhinna avaldamine jääb kohustuslikuks.

Artikkel 6

Kui ühikuhinna avaldamise kohustus kujuneb teatavatele väikestele jaemüügiettevõtetele ülemääraseks koormaks kas müügiks pakutavate toodete arvu, müügipinna, müügikoha omapära või konkreetsete müügitingimuste tõttu, mis ei võimalda tarbijal toodet vahetult kätte saada, või teatavate kaubandusvormide tõttu, nagu on näiteks teatavat liiki rändkaubandus, võivad liikmesriigid artikli 11 lõikes 1 nimetatud kuupäevale järgnevaks üleminekuperioodiks sätestada, et eespool nimetatud ettevõtetes müüdavate toodete suhtes, välja arvatud pakkimata tooted, ei kohaldata ühikuhinna avaldamise kohustust, kui artikliga 12 ei ole ette nähtud teisiti.

▼M1

Artikkel 6a

1. Igas hinna alandamise teates tuleb ära näidata varasem hind, mida ettevõtja kohaldas kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul enne hinna alandamist.

2. Varasem hind on ettevõtja kohaldatud madalaim hind teatava ajavahemiku jooksul, mis ei ole lühem kui 30 päeva enne hinna alandamist.

3. Liikmesriigid võivad kehtestada erinevad normid sellise kauba jaoks, mis võib kiiresti rikneda või aeguda.

4. Kui toode on olnud turul vähem kui 30 päeva, võivad liikmesriigid sätestada lõikes 2 sätestatud ajavahemikust lühema ajavahemiku.

5. Liikmesriigid võivad sätestada, et kui hinda alandatakse järk-järgult, on varasemaks hinnaks alandamata hind, mis kehtis enne esimest hinna alandamist.

▼B

Artikkel 7

Liikmesriigid sätestavad asjakohased meetmed, et teavitada kõiki isikuid, kes on seotud siseriiklike õigusnormidega, millega käesolev direktiiv üle võetakse.

▼M1

Artikkel 8

1. Liikmesriigid kehtestavad karistusnormid, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud liikmesriigi sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste normide rakendamine. Kehtestatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

2. Liikmesriigid tagavad, et karistuste määramisel võetakse asjakohasel juhul arvesse järgmisi kriteeriume, mille loetelu on mitteammendav ja näitlik: a) rikkumise laad, raskusaste, ulatus ja kestus; b) meetmed, mille ettevõtja on võtnud tarbijate kantud kahju leevendamiseks või heastamiseks; c) ettevõtja toime pandud varasemad rikkumised; d) rikkumisest ettevõtjale tulenenud rahaline kasu või rikkumise abil välditud kahju juhul, kui asjakohased andmed on kättesaadavad; e) ettevõtjale teistes liikmesriikides sama rikkumise eest määratud karistused piiriüleste juhtumite puhul, kui teave selliste karistuste kohta on kättesaadav Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2017/2394 ( 1 ) f) juhtumi asjaolude suhtes kohaldatavad muud raskendavad või kergendavad tegurid.

3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni hiljemalt 28. novembriks 2021 lõikes 1 osutatud normidest ja meetmetest ning teavitavad komisjoni viivitamata nende hilisematest muudatustest.

▼B

Artikkel 9

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. novembri 1995. aasta direktiivi 95/58/EÜ (millega muudetakse direktiivi 79/581/EMÜ tarbijakaitse kohta toiduainete hindade avaldamisel) ning direktiivi 88/314/EMÜ (tarbijakaitse kohta toiduks mittekasutatavate toodete hindade avaldamisel) ( 2 ) artiklis 1 nimetatud üheksa aasta pikkust üleminekuperioodi pikendatakse kuni käesoleva direktiivi artikli 11 lõikes 1 nimetatud tähtpäevani.

2. Direktiivid 79/581/EMÜ ja 88/314/EMÜ tunnistatakse kehtetuks käesoleva direktiivi artikli 11 lõikes 1 nimetatud kuupäevast alates.

Artikkel 10

Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel vastu võtta või säilitada sätteid, mis on tarbijate teavitamise ja hindade võrdlemise seisukohast soodsamad, ilma et see piiraks liikmesriikide asutamislepingujärgsete kohustuste täitmist.

Artikkel 11

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 18. märtsil 2000. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile. Vastuvõetud sätted kohaldatakse kõnealusest kuupäevast.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile artikliga 8 ettenähtud karistusi reguleerivad sätted ning kõik nendes hiljem tehtud muudatused.

Artikkel 12

Komisjon teeb hiljemalt kolm aastat pärast artikli 11 lõikes 1 nimetatud kuupäeva Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva direktiivi, eelkõige artikli 6 kohaldamise kohta üldettekande, millega kaasneb ettepanek.

Euroopa Parlament ja nõukogu vaatavad artikli 6 sätted kõnealusele ettekandele tuginedes uuesti läbi ning toimivad asutamislepingu kohaselt kolme aasta jooksul pärast seda, kui komisjon on esitanud esimeses lõigus nimetatud ettepaneku.

Artikkel 13

Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 14

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.