02011R0543 — ET — 01.12.2016 — 023.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 543/2011,

7. juuni 2011,

millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga







I

JAOTIS

SISSEJUHTAVAD SÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisala ja kasutatavad mõisted

1. Käesolevas määruses kehtestatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 rakenduseeskirjad puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori kohta.

Käesoleva määruse II ja III jaotist kohaldatakse siiski üksnes määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 1 lõike 1 punktis i osutatud toodete suhtes ja selliste toodete suhtes, mis on ette nähtud üksnes töötlemiseks.

2. Määruses (EÜ) nr 1234/2007 kasutatud mõistetel on käesolevas määruses sama tähendus, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 2

Turustusaastad

Puu- ja köögivilja ning töödeldud puu- ja köögivilja turustusaastad kestavad 1. jaanuarist 31. detsembrini.







II

JAOTIS

TOODETE KLASSIFITSEERIMINE







I

PEATÜKK

Üldsätted

Artikkel 3

Turustamisstandardid; toodete valdajad

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõike 1 nõuded on üldine turustamisstandard. Üldise turustamisstandardi üksikasjad on sätestatud käesoleva määruse I lisa A osas.

Puu- ja köögiviljad, mis ei ole hõlmatud konkreetse turustamisstandardiga, vastavad üldisele turustamisstandardile. Kui toodete valdaja suudab tõendada, et tooted vastavad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni vastuvõetud kõigile kohaldatavatele standarditele, loetakse asjaomaseid tooteid üldisele turustamisstandardile vastavaks.

2. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113 lõike 1 punktis b osutatud konkreetsed turustamisstandardid on sätestatud käesoleva määruse I lisa B osas järgmiste toodete suhtes:

a) õunad,

b) tsitrusviljad,

c) kiivid,

d) salat, kähar endiivia ja eskariool,

e) virsikud ja nektariinid,

f) pirnid,

g) maasikad,

h) paprikad,

i) lauaviinamarjad,

j) tomatid.

3. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõike 3 kohaldamisel on toodete valdaja iga füüsiline või juriidiline isik, kelle tegelikus valduses on asjaomased tooted.

Artikkel 4

Erandid ja vabastused turustamisstandardite kohaldamisel

1. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 ei nõuta turustamisstandarditele vastavust järgmiste toodete puhul:

a) eeldusel, et toodetele on selgelt märgitud sõnad „töötlemiseks ettenähtud” või „loomatoiduks” või muu samaväärne väljend, tooted, mis on

i) ettenähtud tööstuslikuks töötlemiseks või

ii) ettenähtud loomatoiduks või muul otstarbel kui toiduna kasutamiseks;

b) tooted, mille tootja annab oma põllumajandusettevõttest tarbijale isiklikuks kasutamiseks;

▼M18

c) tunnustatud konkreetses piirkonnas, mille kohta komisjon on liikmesriigi taotluse põhjal määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 195 lõikes 2 osutatud korras vastu võtnud otsuse ja mida müüakse selle piirkonna, või erandkorras ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel asjaomase liikmesriigi jaekaubanduses üldtuntud traditsiooniliste tarbimistavade alusel kohalikuks tarbimiseks;

▼B

d) tooted, mida on kärbitud või tükeldatud, mis on „tarbimisvalmis” või „sobivad toiduvalmistamiseks”.

e) määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa IX osa artikli 1 lõike 1 punkti i kohaselt puu- ja köögiviljadena klassifitseeritud taimede seemnete idandamisel saadud söödavate võrsetena turustatavad tooted.

2. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 ei nõuta konkreetses tootmispiirkonnas vastavust turustamisstandarditele järgmiste toodete puhul:

a) tooted, mida kasvataja müüb või tarnib ettevalmistus- ja pakkimiskohtadesse või ladudesse või mis tema põllumajandusettevõttest sinna veetakse; ning

b) tooted, mis veetakse ladudest ettevalmistus- ja pakkimiskohtadesse.

3. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 võivad liikmesriigid teha erandeid konkreetsete turustamisstandardite kohaldamisest selliste toodete suhtes, mis esitatakse jaemüügiks tarbijale isikliku kasutamise otstarbel ja millele on märgitud sõnad „toode ettenähtud töötlemiseks” või muu samaväärne väljend ning mis on ette nähtud muuks töötlemiseks kui käesoleva artikli lõike 1 punkti a alapunktis i osutatud töötlemine.

4. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 võivad liikmesriigid teha erandeid turustamisstandardite kohaldamisest selliste toodete suhtes, mida tootja müüb lõpptarbijale isiklikuks kasutamiseks turgudel, mis on ette nähtud ainult liikmesriigi poolt määratletud tootmispiirkonna tootjatele.

5. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 seoses konkreetsete turustamisstandarditega võib puu- ja köögiviljal, mis ei kuulu ekstraklassi, esineda lähetamisjärgsetel etappidel vähest värskuse ja turdumuse vähenemist ning nende valmimisastmest või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

6. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 ei nõuta vastavust üldisele turustamisstandardile järgmiste toodete puhul:

a) CN-koodi 0709 59 alla kuuluvad metsaseened,

b) CN-koodi 0709 90 40 alla kuuluvad kapparid,

c) CN-koodi 0802 11 10 alla kuuluvad mõrumandlid,

d) CN-koodi 0802 12 alla kuuluvad kooritud mandlid,

e) CN-koodi 0802 22 alla kuuluvad kooritud sarapuupähklid,

f) CN-koodi 0802 32 alla kuuluvad kooritud kreeka pähklid,

g) CN-koodi 0802 90 50 alla kuuluvad piiniapähklid

h) CN-koodi 0802 50 00 alla kuuluvad pistaatsiad,

i) CN-koodi 0802 60 00 alla kuuluvad makadaamiapähklid,

j) CN-koodi 0802 90 20 alla kuuluvad pekanipähklid,

k) CN-koodi 0802 90 85 alla kuuluvad muud pähklid,

l) CN-koodi 0803 00 90 alla kuuluvad kuivatatud jahubanaanid,

m) CN-koodi 0805 alla kuuluvad kuivatatud tsitrusviljad,

n) CN-koodi 0813 50 31 alla kuuluvad troopiliste pähklite segud,

o) CN-koodi 0813 50 39 alla kuuluvad muude pähklite segud,

p) CN-koodi 0910 20 alla kuuluv safran.

7. Liikmesriigi pädevale asutusele esitatakse tõendid selle kohta, et lõike 1 punktis a ja lõikes 2 osutatud tooted vastavad sätestatud tingimustele, eriti kavatsetava kasutuse osas.

Artikkel 5

Teabe üksikasjad

1. Käesoleva peatüki kohaselt nõutavad teabe üksikasjad peavad olema esitatud loetavalt ja nähtavalt pakendi ühel küljel, kas trükitud otse pakendile või pakendi lahutamatu osa moodustavale märgisele või kinnitatud pakendi külge.

2. Lahtiselt veetavate ja otse transpordivahendile laaditud kaupade puhul kantakse lõikes 1 osutatud teabe üksikasjad kaupade saatelehele või saatelehele, mis on transpordivahendis asetatud nähtavasse kohta.

3. Sidevahendi abil sõlmitud lepingute puhul, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/7/EÜ ( 1 ) artikli 2 lõikes 1, nõutakse turustamisstandarditele vastavuse tagamiseks, et kõnealused teabe üksikasjad on kättesaadavad enne ostu sooritamist.

4. Arvetel ja saatedokumentidel, välja arvatud tarbijatele ettenähtud kviitungid, on märgitud asjaomase toote nimetus ja päritoluriik ning vajaduse korral toote klass, sort või kaubanduslik tüüp, juhul kui seda nõutakse konkreetse turustamisstandardi puhul, või asjaolu, et toode on ette nähtud töötlemiseks.

Artikkel 6

Teabe üksikasjad jaemüügietapis

1. Jaemüügietapis peavad käesoleva peatüki kohaselt nõutavad teabe üksikasjad olema loetavad ja nähtavad. Tooteid võib esitada müügiks tingimusel, et jaemüüja esitab nähtaval kohal toote juures ja loetavalt ning sellisel viisil, et tarbijat ei eksitataks, teabe üksikasjad päritoluriigi ning vajaduse korral klassi ja sordi või kaubandusliku tüübi kohta.

2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/13/EÜ ( 2 ) kohaselt kinnispakendis kaupadele tuleb lisaks turustamisstandarditega ettenähtud teabele märkida ka netokaal. Tükikaupa müüdavate toodete puhul ei kohaldata netokaalu märkimise nõuet, kui ühikute arv on väljastpoolt selgelt nähtav ja kergesti loendatav või kui see on märgisel osutatud.

Artikkel 7

Segud

1. Pakendeid netokaaluga kuni viis kilogrammi, mis sisaldavad eri liiki puu- ja köögivilju, võib turustada, kui:

a) tooted on ühtlase kvaliteediga ning iga asjaomane toode vastab asjakohasele konkreetsele turustamisstandardile või, juhul kui tootele ei ole kehtestatud konkreetset turustamisstandardit, üldisele turustamisstandardile;

b) pakendid on vastavalt käesolevale peatükile nõuetekohaselt märgistatud ning

c) segu ei ole niisugune, mis võiks tarbijat eksitada.

2. Lõike 1 punkti a nõudeid ei kohaldata selliste segus sisalduvate toodete puhul, mis ei ole määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 1 lõike 1 alapunktis i osutatud puu- ja köögiviljasektorite tooted.

3. Kui segus sisalduvad puu- ja köögiviljad on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, võib asjaomaste päritoluriikide täisnimed asendada ühega järgmistest märgetest:

a) „Euroopa Liidust pärit puu- ja köögivilja segu”,

b) „väljastpoolt Euroopa Liitu pärit puu- ja köögivilja segu”,

c) „Euroopa Liidust pärit ja väljastpoolt Euroopa Liitu pärit puu- ja köögivilja segu”.







II

PEATÜKK

Turustamisstandarditele vastavuse kontrollid







1.

jagu

Üldsätted

Artikkel 8

Reguleerimisala

Käesolevas peatükis kehtestatakse eeskirjad vastavuskontrollide läbiviimiseks, mis tähendab puu- ja köögiviljade kontrollimist kõikidel turustusetappidel, et kõnealused puu- ja köögiviljad vastaksid määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 113 ja 113a ettenähtud turustamisstandarditele ja käesoleva jaotise muudele sätetele.

Artikkel 9

Koordineerivad asutused ja kontrolliasutused

1. Iga liikmesriik määrab:

a) ühe pädeva asutuse (edaspidi „koordineeriv asutus”), mis vastutab käesoleva peatükiga hõlmatud valdkonnas koordineerimise ja kontaktide loomise eest ning

b) ühe kontrolliasutuse või -asutused, mis vastutavad käesoleva peatüki kohaldamise eest (edaspidi „kontrolliasutus”).

Esimeses lõigus osutatud koordineerivad asutused ja kontrolliasutused võivad olla nii avalikust kui ka erasektorist. Nende eest vastutab igal juhul liikmesriik.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile:

a) vastavalt lõike 1 punktile a määratud koordineeriva asutuse nime ning posti- ja e-posti aadressi,

b) vastavalt lõike 1 punktile b määratud kontrolliasutuse nime ning posti- ja e-posti aadressi; ning

c) määratud kontrolliasutuste pädevusvaldkonna täpse kirjelduse.

3. Koordineeriv asutus võib olla kontrolliasutus või mõni muu vastavalt lõikele 1 määratud asutus.

4. Komisjon teeb liikmesriikide määratud koordineerivate asutuste nimekirja avalikult kättesaadavaks viisil, mida ta peab asjakohaseks.

Artikkel 10

Ettevõtjate andmebaas

1. Liikmesriigid koostavad puu- ja köögiviljasektori ettevõtjate andmebaasi, milles loetletakse käesolevas artiklis kehtestatud tingimustel ettevõtjad, kes tegelevad sellise puu- ja köögivilja turustamisega, mille jaoks on vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 113 sätestatud standardid.

Liikmesriigid võivad selleks kasutada mis tahes muud andmebaasi või andmebaase, mis on juba koostatud mõnel muul otstarbel.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel on „ettevõtja” füüsiline või juriidiline isik,

a) kelle valduses on turustamisstandarditega hõlmatud puu- ja köögivilju ning kelle eesmärk on:

i) neid välja panna või müügiks pakkuda,

ii) neid müüa või

iii) neid mingil muul viisil turustada või

b) kes tegelikult teostavad punktis a osutatud mis tahes tegevust seoses puu- ja köögiviljadega, mille suhtes kohaldatakse turustamisstandardeid.

Esimese lõigu punktis a osutatud tegevustega on hõlmatud:

a) kaugmüük interneti kaudu või muul viisil,

b) kõnealune tegevus, kui seda teostab asjaomane füüsiline või juriidiline isik enda või kolmanda isiku nimel, ning

c) kõnealune tegevus, kui seda teostatakse Euroopa Liidus ja/või seoses kolmandatesse riikidesse eksportimisega ja/või kolmandatest riikidest importimisega.

3. Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille alusel järgmised ettevõtjad andmebaasi lisatakse või mitte:

a) ettevõtjad, kelle tegevuse suhtes ei kohaldata kohustust järgida turustamisstandardeid vastavalt artiklile 4; ning

b) füüsilised või juriidilised isikud, kelle tegevus puu- ja köögiviljasektoris piirdub kauba vedamise või toodete müümisega jaemüügietapis.

4. Kui ettevõtjate andmebaas koosneb mitmest erinevast komponendist, tagab koordineeriv asutus andmebaasi, selle komponentide ja nende ajakohastamise ühtsuse. Andmebaasi ajakohastamiseks kasutatakse eelkõige vastavuskontrollide käigus saadud teavet.

5. Andmebaasis on esitatud iga ettevõtja kohta:

a) registreerimisnumber, nimi ja aadress;

b) ettevõtja liigitamiseks vajalik teave artikli 11 lõikes 2 nimetatud ühes riskikategoorias, eelkõige ettevõtja positsioon turustamisahelas ja ettevõtte olulisust käsitlev teave;

c) teave iga ettevõtja eelmistel kontrollimistel saadud tulemuste kohta;

d) kogu muu kontrolliks vajalik teave, näiteks teave turustamisstandarditele vastavuse alase kvaliteeditagamise süsteemi või turustamisstandarditele vastavusega seotud enesekontrolli süsteemi olemasolu kohta.

Andmebaasi ajakohastamiseks kasutatakse eelkõige vastavuskontrollide käigus saadud teavet.

6. Ettevõtjad esitavad liikmesriikide poolt andmebaasi koostamiseks ja ajakohastamiseks vajaliku teabe. Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille alusel lisatakse andmebaasi ettevõtjad, kelle registrijärgne tegevuskoht ei asu asjaomaste liikmesriikide territooriumil, kuid kes kauplevad seal.







2.

jagu

Liikmesriikide läbiviidavad vastavuskontrollid

Artikkel 11

Vastavuskontrollid

1. Liikmesriigid tagavad, et vastavuskontrollid viiakse läbi valikuliselt, riskianalüüsi põhjal ja asjakohase sagedusega, et tagada vastavus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 113 ja 113a ettenähtud turustamisstandardite ja käesoleva jaotise muudele sätetele.

Ohu hindamise üks kriteerium on, et olemas peab olema artiklis 14 osutatud vastavussertifikaat, mille on välja andnud kolmanda riigi pädev asutus, kus vastavuskontrollid on heaks kiidetud vastavalt artiklile 15. Sellise sertifikaadi olemasolu käsitatakse standarditele mittevastavuse ohtu vähendava tegurina.

Ohu hindamise kriteeriumid võivad olla ka:

a) toote liik, tootmisperiood, toote hind, ilm, pakkimis- ja käitlustoimingud, ladustamistingimused, päritoluriik, veovahend või partii maht;

b) ettevõtja suurus, tema koht turustusketis, tema turustatava toodangu maht või väärtus, tema tootevalik, tarneala või tegevuse liik, näiteks ladustamine, pakendamine või müük;

c) eelmistel kontrollimistel saadud tulemused, sealhulgas leitud vigade arv ja liik, turustatavate toodete tavapärane kvaliteet, kasutatava tehnilise varustuse tase;

d) ettevõtja poolt kasutatava turustamisstandarditele vastavuse alase kvaliteeditagamise süsteemi või enesekontrolli süsteemi usaldusväärsus;

e) kontrolli läbiviimise koht, eriti kui see on esimene Euroopa Liitu sisenemise koht, või toodete pakkimise või laadimise koht;

f) mis tahes muu teave, mis võib viidata standarditele mittevastavuse ohule.

2. Riskianalüüs tehakse artiklis 10 osutatud ettevõtjate andmebaasis sisalduva teabe alusel ja selles liigitatakse ettevõtjad riskikategooriatesse.

Liikmesriigid sätestavad eelnevalt:

a) partiide standarditele mittevastavuse ohu hindamise kriteeriumid;

b) iga riskikategooria riskianalüüsi põhjal minimaalse arvu ettevõtjaid või partiisid ja/või koguseid, mille vastavust tuleb kontrollida.

Vastavalt riskianalüüsi tulemustele võivad liikmesriigid jätta tegemata valikulised kontrollid selliste toodete puhul, mille suhtes ei kohaldata konkreetseid turustamisstandardeid.

3. Kui kontrolli käigus ilmnevad märkimisväärsed eeskirjade eiramised, suurendavad liikmesriigid ettevõtjate, toodete, päritolu või muude näitajate alusel kontrollide sagedust.

4. Ettevõtjad esitavad kontrolliasutustele kogu teabe, mida kõnealused asutused peavad vajalikuks vastavuskontrollide korraldamiseks ja läbiviimiseks.

Artikkel 12

Heakskiidetud ettevõtjad

1. Liikmesriigid võivad lubada ettevõtjatel, kes on liigitatud madalaimasse riskikategooriasse ja kes annavad eritagatised turustamisstandardile vastavuse kohta, kasutada lähetusetapil iga pakendi märgistamisel II lisas esitatud näidist ja/või kirjutada alla vastavussertifikaadile, nagu on osutatud artiklis 14.

2. Luba antakse vähemalt üheks aastaks.

3. Kõnealusest võimalusest osa saavad ettevõtjad:

a) omavad kontrolli läbiviimiseks personali, kes on saanud liikmesriikide poolt heakskiidetud koolituse;

b) omavad asjakohaseid seadmeid toodete ettevalmistamiseks ja pakendamiseks;

c) võtavad endale kohustuse viia läbi lähetatavate kaupade vastavuskontroll ning pidada registrit, kuhu on märgitud kõik läbiviidud kontrollid.

4. Kui heakskiidetud ettevõtja ei vasta enam loa nõuetele, tühistab liikmesriik ettevõtjale antud loa.

5. Olenemata lõikest 1 võivad heakskiidetud ettevõtjad kuni varude ammendumiseni jätkata selliste näidiste kasutamist, mis vastasid määrusele (EÜ) nr 1580/2007 ►M18 21. juunil 2011 ◄ .

Ettevõtjatele enne ►M18 22. juunit 2011 ◄ antud load jäävad kehtima ajavahemiku jooksul, milleks need anti.

Artikkel 13

Deklaratsioonide vastuvõtmine tolliasutuse poolt

1. Tolliasutus võtab vastu ekspordideklaratsioonid ja/või toodete vabasse ringlusse lubamise deklaratsioonid toodete kohta, mille suhtes kohaldatakse konkreetset turustamisstandardit, ainult juhul, kui:

a) kaupadele on lisatud vastavussertifikaat või

b) pädev kontrolliasutus on teatanud tolliasutusele, et asjaomastele partiidele on antud vastavussertifikaat või

c) pädev kontrolliasutus on teatanud tolliasutusele, et ta ei ole andnud asjaomastele partiidele vastavussertifikaati, sest neid ei tule kontrollida artikli 11 lõikes 1 osutatud riskihindamise kohaselt.

See ei piira mis tahes vastavuskontrolle, mida liikmesriigid võivad läbi viia vastavalt artiklile 11.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ka toodete suhtes, mille suhtes kohaldatakse I lisa A osas sätestatud üldist turustamisstandardit, ja artikli 4 lõike 1 punktis a osutatud toodete suhtes juhul, kui asjaomane liikmesriik peab seda vajalikuks artikli 11 lõikes 1 osutatud riskihindamise kohaselt.

Artikkel 14

Vastavussertifikaat

1. Pädev asutus võib välja anda vastavussertifikaate (edaspidi „sertifikaat”) tõendamaks, et asjaomased tooted vastavad asjakohasele turustamisstandardile. Euroopa Liidus pädevale asutusele kasutamiseks ettenähtud sertifikaat on esitatud III lisas.

Artikli 15 lõikes 4 osutatud kolmandad riigid võivad Euroopa Liidus pädevate asutuste välja antud sertifikaatide asemel kasutada oma sertifikaate, tingimusel et need sisaldavad Euroopa Liidu sertifikaatidega vähemalt samaväärset teavet. Komisjon teeb sellised kolmandate riikide sertifikaadid kättesaadavaks viisil, mida ta peab asjakohaseks.

2. Kõnealused sertifikaadid võib välja anda paberkandjal koos originaalallkirjaga või tõendatud elektroonilisel vormil koos elektroonilise allkirjaga.

3. Igal sertifikaadil on asjaomase pädeva asutuse tempel ja volitatud isiku või isikute allkiri.

4. Sertifikaat antakse välja vähemalt ühes Euroopa Liidu ametlikus keeles.

5. Igal sertifikaadil on seerianumber, mille abil saab seda identifitseerida. Iga väljaantud sertifikaadi koopia jääb pädevale asutusele.

6. Olenemata lõike 1 esimesest lõigust võivad liikmesriigid kuni varude ammendumiseni jätkata selliste sertifikaatide kasutamist, mis vastasid määrusele (EÜ) nr 1580/2007 30. juunil 2009.







3.

jagu

Kolmandate riikide läbiviidavad vastavuskontrollid

Artikkel 15

Kolmandate riikide poolt enne Euroopa Liitu importimist läbiviidud vastavuskontrollide heakskiitmine

▼M18

1. Kolmanda riigi taotluse korral võib komisjon määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 195 lõikes 2 osutatud korras kiita heaks turustamisstandarditele vastavuse kontrollid, mille on läbi viinud kõnealune kolmas riik enne Euroopa Liitu importimist.

▼B

2. Lõikes 1 osutatud heakskiidu võib anda kolmandatele riikidele, kus Euroopa Liitu eksporditavate toodete puhul järgitakse Euroopa Liidu turustamisstandardeid või vähemalt nendega samaväärseid standardeid.

Heakskiidus täpsustatakse kolmanda riigi ametlik asutus, kelle vastutusel teostatakse lõikes 1 osutatud kontrollitoimingud. Kõnealune asutus vastutab Euroopa Liiduga kontakti hoidmise eest. Heakskiidus täpsustatakse ka nõuetekohaste kontrollide teostamise eest vastutavad kontrolliasutused.

Heakskiidu võib anda ainult asjaomasest kolmandast riigist pärit toodetele ning see võib piirduda teatavate toodetega.

3. Kolmanda riigi kontrolliasutused on ametiasutused või lõikes 2 osutatud asutuse poolt ametlikult tunnustatud asutused, kes annavad piisavad vastavustagatised ja kellel on artikli 17 lõikes 1 osutatud viisil või samaväärsel viisil kontrolli teostamiseks vajalik personal, seadmed ja vahendid.

4. Selliste kolmandate riikide, kelle vastavuskontrollid on käesoleva artikli alusel heaks kiidetud, ning asjaomaste toodete nimekiri on esitatud IV lisas.

Komisjon teeb ametlike asutuste ja kontrolliasutuste andmed kättesaadavaks sellisel viisil, mida ta peab asjakohaseks.

Artikkel 16

Vastavuskontrollide heakskiitmise peatamine

Komisjon võib vastavuskontrollide heakskiidu peatada, kui selgub, et märkimisväärse arvu partiide ja/või koguste puhul ei vasta kaubad kolmanda riigi kontrolliasutuste poolt välja antud vastavussertifikaadil olevale teabele.







4.

jagu

Kontrollimeetodid

Artikkel 17

Kontrollimeetodid

1. Käesoleva peatükiga ettenähtud vastavuskontrollid, välja arvatud jaemüügietapi puhul lõpptarbijale, teostatakse vastavalt V lisas sätestatud kontrollimeetoditele, kui käesolevas määruses ei sätestata teisiti.

Liikmesriigid sätestavad vastavuskontrolli erikorra jaemüügietapil lõpptarbijale.

2. Kui kontrollijad leiavad, et kaup vastab turustamisstandarditele, võib kontrolliasutus anda välja III lisas sätestatud vastavussertifikaadi.

3. Kui kaubad ei vasta turustamisstandarditele, annab kontrolliasutus ettevõtjatele või nende esindajatele välja teatise selle kohta, et tooted ei vasta standarditele. Kaupu, mille puhul on välja antud teatis selle kohta, et need ei vasta standarditele, ei tohi ilma teatist väljastanud kontrolliasutuse loata mujale viia. Kõnealuse loa saamiseks võib olla vajalik kontrolliasutuse poolt sätestatud tingimuste täitmine.

Ettevõtjad võivad otsustada vastavusse viia kogu kauba või osa sellest. Vastavusse viidud kaupu ei või turustada enne, kui pädev kontrolliasutus on asjakohasel viisil veendunud kaupade tegelikus vastavuses. Vajaduse korral annab pädev kontrolliasutus üksnes pärast kaupade vastavusse viimist partiile või selle osale III lisas sätestatud vastavussertifikaadi.

Kui kontrolliasutus on nõus ettevõtja sooviga viia kaubad vastavusse mõnes muus liikmesriigis kui see, kus teostati nõuetele mittevastavuse tuvastamise kontroll, teatab ettevõtja sihtliikmesriigi pädevale kontrolliasutusele standarditele mittevastavast partiist. Liikmesriik, kes annab välja teatise mittevastavuse kohta, saadab kõnealuse teatise koopia teistele asjaomastele liikmesriikidele, sealhulgas standarditele mittevastava partii sihtliikmesriigile.

Kui kaupu ei ole võimalik vastavusse viia ega saata loomatoiduna kasutamiseks, tööstuslikuks töötlemiseks või muul otstarbel kui toiduna kasutamiseks, võib kontrolliasutus vajaduse korral paluda ettevõtjatel võtta asjakohased meetmed selle tagamiseks, et asjaomaseid tooteid ei turustata.

Ettevõtjad esitavad liikmeriikide poolt käesoleva lõike kohaldamiseks vajalikuks peetava teabe.







5.

jagu

Teated

Artikkel 18

Teated

1. Liikmesriik, kelle territooriumil avastatakse, et mõnest muust liikmesriigist pärit kaubasaadetis ei vasta turustamisstandarditele vigade või riknemise tõttu, mida oleks saanud pakkimise ajal avastada, teavitab viivitamata komisjoni ja tõenäoliselt asjaga seotud liikmesriike.

2. Liikmesriik, kelle territooriumil ei lubata kaubapartiid vabasse ringlusesse turustamisstandarditele mittevastavuse tõttu, teavitab sellest viivitamata komisjoni, tõenäoliselt asjaga seotud liikmesriike ja IV lisas loetletud riike.

3. Liikmesriigid teatavad komisjonile nende kontrollisüsteeme ja riskianalüüsi süsteeme käsitlevad sätted. Nad teavitavad komisjoni kõnealustesse süsteemidesse hiljem tehtud muudatustest.

4. Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele kõikide turustusetappide kontrollide tulemuste kokkuvõtted iga aasta kohta järgneva aasta 30. juuniks.

5. Lõigetes 1–4 osutatud teave edastatakse komisjoni täpsustatud viisil.







III

JAOTIS

TOOTJAORGANISATSIOONID







I

PEATÜKK

Nõuded ja tunnustamine







1.

jagu

Mõisted

Artikkel 19

Mõisted

1. Käesoleva jaotise kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „tootja” – määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 2 lõike 2 punktis a osutatud põllumajandustootja;

b) „tootjaliige” – tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu liikmeks olev tootja või tootjate ühistu;

c) „tütarettevõte” – ettevõte, mille osanik on üks või mitu tootjaorganisatsiooni või nende liitu ja mis aitab kaasa tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu eesmärkide saavutamisele;

d) „riikidevaheline tootjaorganisatsioon” – organisatsioon, millesse kuuluvatest tootjatest vähemalt üks asub muus liikmesriigis kui see, kus asub organisatsiooni peakontor;

e) „riikidevaheline tootjaorganisatsioonide liit” – tootjaorganisatsioonide liit, millesse kuuluvatest organisatsioonidest vähemalt üks asub muus liikmesriigis kui see, kus asub organisatsiooni peakontor;

f) „lähenemiseesmärk” – Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi reguleerivate Euroopa Liidu õigusaktide kohased tegevuseesmärgid vähim arenenud liikmesriikidele ja piirkondadele ajavahemikuks 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013;

g) „meede” – üks järgmistest: i) tegevused, mille eesmärk on tootmise planeerimine, sh põhivara soetamine; ii) tegevused, mille eesmärk on tootekvaliteedi parandamine või säilitamine, sh põhivara soetamine; iii) tegevused, mille eesmärk on turustamise parandamine, sh põhivara soetamine, ning edendamis- ja teavitamistegevus, v.a punkti vi alla kuuluv edendamis- ja teavitamistegevus; iv) teadustegevus ja eksperimentaaltootmine, sh põhivara soetamine; v) koolitustegevused, v.a punkti vi alla kuuluv koolitus, ning tegevused, mille eesmärk on edendada juurdepääsu nõuandeteenustele; vi) üks kuuest riskide vältimise ja juhtimise vahendist, mis on loetletud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõike 2 esimese lõigu punktides a–f; vii) keskkonnaalased tegevused, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõikes 3, sh põhivara soetamine; viii) muud tegevused, sh põhivara soetamine, v.a need tegevused, mis kuuluvad punktide i–iv ja vii alla, mis täidavad üht või mitut määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõikes 1 osutatud eesmärki;

h) „tegevus” – konkreetne toiming või vahend, mille eesmärk on saavutada konkreetne rakenduseesmärk, mis aitab kaasa ühe või mitme määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõikes 1 osutatud eesmärgi saavutamisele;

i) „kõrvalsaadus” – toode, mis on saadud sellise puu- ja köögiviljatoote valmistamisel, millel on positiivne majanduslik väärtus, kuid mis ei ole kavandatud peaeesmärk;

j) „valmistamine” – sellised puu- ja köögivilja valmistamisega seotud tegevused nagu puhastamine, lõikamine, koorimine, korrastamine ja kuivatamine, ilma neid töödeldud puu- ja köögiviljaks muutmata;

k) „tootmisharudevaheline”, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõike 3 punktis b – üks või mitu määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 123 lõike 3 punktis c osutatud tegevust, mille liikmesriik on heaks kiitnud ning mida tootjaorganisatsioon või tootjaorganisatsioonide liit ja vähemalt üks muu ettevõtja toiduainete töötlemis- ja/või turustusahelas on ühiselt hallanud;

l) „alusnäitaja” – kavade koostamise perioodi alguse olukorda või suundumust kajastav näitaja, mis võib anda kasulikku teavet: i) lähteolukorra analüüsimisel säästvate rakenduskavade riikliku strateegia või rakenduskava kehtestamiseks; ii) võrdlusalusena, mille põhjal võib riikliku strateegia või rakenduskava tulemusi ja mõju hinnata ja/või iii) riikliku strateegia või rakenduskava tulemuste ja mõju tõlgendamisel.

2. Võttes arvesse oma riiklikke õigus- ja haldusstruktuure, määratlevad liikmesriigid oma territooriumi asjaomased õigussubjektid, mis peavad vastama määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 125b. Liikmesriigid võivad vastu võtta tootjaorganisatsioonide tunnustamist käsitlevad lisaeeskirjad ning kehtestavad vajaduse korral määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b kohaldamiseks sätted, milles käsitletakse õigussubjekti selgelt määratletud osi.







2.

jagu

Tootjaorganisatsioonide suhtes kohaldatavad nõuded

Artikkel 20

Tootehõlmavus

1. Liikmesriigid tunnustavad tootjaorganisatsioone määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b kohaselt tunnustamistaotluses märgitud toote või tooterühma osas, kui kõnealuse määruse artikli 125b lõike 1 punkti c kohaselt tehtud otsusest ei tulene teisiti.

2. Liikmesriigid tunnustavad vaid tootjaorganisatsioone üksnes töötlemiseks ettenähtud toote või tooterühma suhtes, kui tootjaorganisatsioonid suudavad tagada, et sellised tooted tarnitakse töötlemiseks kas tarnelepingute süsteemi kaudu või muul viisil.

Artikkel 21

Liikmete miinimumarv

Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b lõike 1 punkti b kohaselt tootjaorganisatsiooni liikmete miinimumarvu kehtestamisel võivad liikmesriigid ette näha, et kui tunnustamise taotlejaks on täielikult või osaliselt liikmed, kes on ise tootjatest koosnevad õigussubjektid või tootjatest koosnevate õigussubjektide selgelt määratletud osad, võib tootjate miinimumarvu arvutada õigussubjektide või õigussubjektide selgelt määratletud osadega ühinenud tootjate arvu põhjal.

Artikkel 22

Liikmelisuse miinimumkestus

1. Tootja liikmelisuse miinimumtähtaeg on üks aasta.

2. Liikmelisuse lõpetamisest teatatakse organisatsioonile kirjalikult. Liikmesriigid kehtestavad kuni kuue kuu pikkused teatamistähtajad ning liikmelisuse lõpetamise jõustumiskuupäevad.

Artikkel 23

Tootjaorganisatsioonide struktuurid ja tegevused

Liikmesriigid tagavad, et tootjaorganisatsioonidel on personal, infrastruktuur ja varustus, mis on vajalikud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 122 esimese lõigu punktis c ja artikli 125b lõike 1 punktis e sätestatud tingimuste täitmiseks ning et nad suudavad täita oma peamisi ülesandeid, eriti järgmisi:

a) oma liikmete toodangu tundmine;

b) oma liikmete toodangu kogumine, sorteerimine, ladustamine ja pakendamine;

c) äritegevuse ja eelarve haldamine ning

d) keskne raamatupidamine ja arvete esitamise süsteem.

Artikkel 24

Turustatava toodangu väärtus või maht

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b lõike 1 punkti b kohaldamisel arvutatakse turustatava toodangu väärtus või maht samal alusel nagu käesoleva määruse artiklites 50 ja 51 sätestatud turustatava toodangu väärtus.

2. Kui ühel või mitmel tootjaorganisatsiooni liikmel ei ole lõike 1 kohaldamiseks piisavalt andmeid turustatud toodangu kohta, võib nende turustatava toodangu väärtuse arvutada kõikide tootjaorganisatsiooni liikmeks olevate tootjate turustatud toodangu keskmise väärtusena lähtuvalt kolmeaastasest ajavahemikust, mis eelneb tunnustamistaotluse esitamise aastale, mil asjaomase tootjaorganisatsiooni liikmed ka tegelikult tootmisega tegelesid.

Artikkel 25

Tehniliste vahendite hankimine

Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b lõike 1 punkti e kohaldamisel käsitatakse tootjaorganisatsiooni, mida tunnustatakse toote suhtes, mille puhul on tehniliste vahendite hankimine vajalik, oma kohustust täitvana, kui ta hangib piisaval tasemel tehnilisi vahendeid ise või oma liikmete kaudu, või tütarettevõtete kaudu või allhanke korras.

Artikkel 26

Tootjaorganisatsioonide põhitegevused

1. Tootjaorganisatsiooni põhitegevus on seotud tarnete kontsentreerimise ja oma liikmete toodetud selliste toodete turuleviimisega, mille suhtes teda on tunnustatud.

▼M22

Tooted viiakse turule tootjaorganisatsiooni poolt või artiklis 27 sätestatud allhangete korral tootjaorganisatsiooni kontrolli all. Turuleviimine hõlmab müüdava toote üle otsustamist, turustusahela valimist ja kokkuleppimist toote koguses ja hinnas, kui müük ei toimu enampakkumise korras.

Tootjaorganisatsioonid säilitavad vähemalt viis aastat dokumente, sealhulgas raamatupidamisdokumente, mis tõendavad, et tootjaorganisatsioon koondas pakkumist ja viis turule oma liikmete neid tooteid, mille osas tootjaorganisatsiooni on tunnustatud.

▼B

2. Tootjaorganisatsioon võib müüa selliste tootjate tooteid, kes ei ole tootjaorganisatsiooni ega tootjaorganisatsiooni liidu liikmed, kui kõnealust organisatsiooni on nende toodete suhtes tunnustatud ning tingimusel, et kõnealuse tegevuse majanduslik väärtus on madalam organisatsiooni turustatud toodangu väärtusest, mis on arvutatud artikli 50 alusel.

3. Teiselt tootjaorganisatsioonilt otse ostetud puu- ja köögiviljade ning selliste toodete turustamist, mille suhtes tootjaorganisatsioon ei ole tunnustatud, ei käsitata tootjaorganisatsiooni tegevuste ühte osa moodustavana.

4. Kui kohaldatakse artikli 50 lõiget 9, kohaldatakse käesoleva artikli ►M18 lõiget 2 ◄ mutatis mutandis asjaomaste tütarettevõtete suhtes alates 1. jaanuarist 2012.

▼M22

Artikkel 26a

Toodangu turustamine väljaspool tootjaorganisatsiooni

Kui tootjaorganisatsioon seda lubab ja kui see on kooskõlas tootjaorganisatsiooni sätestatud tingimustega, võivad tootjaliikmed:

1) müüa vaid kindlaksmääratud osa oma toodangust otse või väljaspool oma põllumajanduslikku majapidamist tarbijatele nende isiklike vajaduste rahuldamiseks; nimetatud osa suuruse määrab kindlaks liikmesriik ja see ei või olla väiksem kui 10 %;

2) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid kogustes, mis on nende organisatsioonis turustatava toodangu mahuga võrreldes tähtsusetud;

3) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid, mis nende omaduste tõttu ei kuulu tavaliselt asjaomase tootjaorganisatsiooni äritegevuse alla.

▼M22

Artikkel 27

Allhanked

1. Tegevus, mida liikmesriik võib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 ( 3 ) artikli 155 kohaselt lubada korraldada allhanke korras, peab olema seotud kõnealuse määruse artikli 152 lõike 1 punktis c sätestatud tootjaorganisatsioonide eesmärkidega ning võib muu hulgas hõlmata tootjaorganisatsiooni liikmete toodangu kogumist, ladustamist, pakkimist ja turustamist.

2. Tegevust allhanke korras korraldav tootjaorganisatsioon sõlmib asjaomase tegevuse läbiviimiseks kaubanduskokkuleppe kirjaliku lepingu vormis teise majandusüksusega, sh ühe või mitme oma liikme või tütarettevõttega. Tootjaorganisatsioon jääb vastutavaks allhanke korras korraldatud tegevuse tagamise ning selleks sõlmitud kaubanduskokkuleppe täieliku halduskontrolli ja järelevalve eest.

3. Lõikes 2 osutatud täielik halduskontroll ja järelevalve peavad olema tõhusad ja seadma allhankelepingule järgmised tingimused:

a) allhankeleping võimaldab tootjaorganisatsioonil jagada siduvaid juhtnööre ja sisaldab sätteid, mis võimaldavad tootjaorganisatsioonil lepingu lõpetada, kui teenusepakkuja ei täida allhankelepingu tingimusi;

b) allhankelepingus on kehtestatud üksikasjalikud tingimused, sealhulgas aruandluskohustused ja tähtajad, mis võimaldavad tootjaorganisatsioonil hinnata ja reaalselt kontrollida allhanke korras korraldatud tegevust.

Tootjaorganisatsioon hoiab allhankelepinguid ja punktis b osutatud aruandeid alles vähemalt viis aastat järelkontrolli jaoks ning teeb need kõigile liikmetele soovi korral kättesaadavaks.

▼B

Artikkel 28

Riikidevahelised tootjaorganisatsioonid

1. Riikidevahelise tootjaorganisatsiooni peakontor asub liikmesriigis, kus organisatsioonil on olulisi ettevõtteid või oluline arv liikmeid ja/või kus ta turustab olulise osa toodangust.

2. Liikmesriik, kus asub riikidevahelise tootjaorganisatsiooni peakontor, vastutab:

a) riikidevahelise tootjaorganisatsiooni tunnustamise eest;

b) riikidevahelise tootjaorganisatsiooni rakenduskava heakskiitmise eest,

c) tunnustamistingimuste ning kontrolli- ja sanktsioonisüsteemi järgimise osas vajaliku halduskoostöö korraldamise eest teiste liikmesriikidega, kus on organisatsiooni liikmeid. Kõnealused teised liikmesriigid on kohustatud mõistliku ajavahemiku jooksul andma kogu vajalikku abi liikmesriigile, kus asub peakontor; ning

d) teiste liikmesriikide taotluse korral selle tagamise eest, et kõik asjaomased dokumendid, sh kehtivad õigusaktid, mis on kättesaadavad teistele liikmesriikidele, kus liikmed asuvad, tõlgitakse taotlevate liikmesriikide ametlikesse keeltesse.

Artikkel 29

Tootjaorganisatsioonide ühinemine

1. Kui tootjaorganisatsioonid on ühinenud, asendab ühinemise tulemusena asutatud tootjaorganisatsioon ühinevad tootjaorganisatsioonid. Uus majandusüksus omandab ühinevate tootjaorganisatsioonide õigused ja kohustused.

Uus ühinenud majandusüksus võib paralleelselt kasutada eraldi rakenduskavasid kuni ühinemisjärgse aasta 1. jaanuarini või ühendada rakenduskavad ühinemise hetkest. Rakenduskavad ühendatakse vastavalt artiklitele 66 ja 67.

2. Erandina lõike 1 teisest lõigust võivad liikmesriigid lubada selleks taotluse esitanud tootjaorganisatsioonidel nõuetekohase põhjenduse korral jätkata paralleelselt eraldi rakenduskavade rakendamist kuni kavade lõppemiseni.

Artikkel 30

Mittetootjatest liikmed

1. Liikmesriigid võivad otsustada, kas ja millistel tingimustel võib tootjaorganisatsiooni liikmeks võtta füüsilise või juriidilise isiku, kes ei ole tootja.

2. Lõikes 1 osutatud tingimuste määramisel tagavad liikmesriigid eelkõige vastavuse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 122 esimese lõigu punkti a alapunktile iii ja artikli 125a lõike 3 punktile c.

3. Lõikes 1 osutatud füüsilised või juriidilised isikud ei:

a) ole hõlmatud tunnustamiskriteeriumidega;

b) saa otsest kasu Euroopa Liidu rahastatud meetmetest.

Liikmesriigid võivad vastavalt lõikes 2 sätestatud tingimustele piirata või keelata füüsiliste või juriidiliste isikute õigust hääletada rakendusfonde käsitlevates küsimustes.

▼M22

Artikkel 31

Tootjaorganisatsioonide demokraatlik vastutus

1. Liikmesriigid kehtestavad suurima protsendimäära hääleõigusele ja osakutele, mida füüsilised või juriidilised isikud võivad tootjaorganisatsioonis omada. Hääleõiguse suurim protsendimäär peab jääma alla 50 % koguhääleõigusest ning osakute suurim protsendimäär alla 50 % osakutest. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võivad liikmesriigid kehtestada juriidilisele isikule kuuluvatele tootjaorganisatsiooni osakutele kõrgema suurima protsendimäära, tingimusel et asjakohase juriidilise isiku võimu kuritarvitamine on igal juhul välistatud.

Erandina esimesest lõigust, juhul kui tootjaorganisatsioonid rakendavad rakenduskava 17. mail 2014, kohaldatakse esimese lõigu kohaldamiseks liikmesriigi kehtestatud osakute suurimat protsendimäära alles pärast rakenduskava lõppemist.

2. Liikmesriikide ametiasutused kontrollivad nende füüsiliste ja juriidiliste hääleõigust ja osalust, sealhulgas nende isikusamasust, kellel on osakud tootjaorganisatsiooni juriidilisest isikust liikmetes.

3. Kui tootjaorganisatsioon on mõne juriidilise isiku selgelt määratletud osa, võtavad liikmesriigid vastu meetmed, millega piiratakse või keelatakse kõnealusel juriidilisel isikul muuta, heaks kiita või tagasi lükata tootjaorganisatsiooni otsuseid.

▼B







3.

jagu

Tootjaorganisatsioonide liidud

Artikkel 32

Tootjaorganisatsioonide liitude suhtes kohaldatavad tootjaorganisatsioonide eeskirjad

Artiklit 22, artikli 26 lõiget 3, artikleid 27 ja 31 kohaldatakse mutatis mutandis tootjaorganisatsioonide liitude suhtes. Kui tootjaorganisatsioonide liit teostab müügitegevust, kohaldatakse artikli 26 lõiget 2 mutatis mutandis.

Artikkel 33

Tootjaorganisatsioonide liitude tunnustamine

1. Liikmesriigid võivad tunnustada tootjaorganisatsioonide liite üksnes määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125c kohaselt tunnustamistaotluses täpsustatud toodet või tooterühma käsitleva tegevuse või tegevuste suhtes.

2. Tootjaorganisatsioonide liitu võib tunnustada määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125c kohaselt ning seetõttu viib ta läbi tootjaorganisatsiooni tegevusi isegi siis, kui asjaomaste toodete turustamist jätkavad selle liikmed.

Artikkel 34

Tootjaorganisatsioonide liitude liikmed, kes ei ole tootjaorganisatsioonid

1. Liikmesriigid võivad otsustada, kas ja millistel tingimustel võib tootjaorganisatsioonide liidu liikmeks võtta füüsilise või juriidilise isiku, kes ei ole tunnustatud tootjaorganisatsioon.

2. Tootjaorganisatsioonide tunnustatud liidu liikmed, kes ei ole tunnustatud tootjaorganisatsioonid, ei:

a) ole hõlmatud tunnustamiskriteeriumidega,

b) saa otsest kasu Euroopa Liidu rahastatud meetmetest.

Liikmesriigid võivad lubada, piirata või keelata kõnealuste liikmete õigust hääletada rakenduskavasid käsitlevate otsuste üle.

Artikkel 35

Riikidevaheline tootjaorganisatsioonide liit

1. Riikidevahelise tootjaorganisatsioonide liidu peakontor asutatakse liikmesriigis, kus liidul on oluline arv liikmesorganisatsioone ja/või liikmesorganisatsioonid turustavad olulise osa toodangust.

2. Liikmesriik, kus asub riikidevahelise tootjaorganisatsioonide liidu peakontor, vastutab:

a) liidu tunnustamise eest;

b) vajaduse korral liidu rakenduskava heakskiitmise eest;

c) tunnustamistingimuste ning kontrolli- ja sanktsioonide süsteemi järgimise osas vajaliku halduskoostöö korraldamise eest teiste liikmesriikidega, kus asuvad liitu kuuluvad organisatsioonid. Kõnealused teised liikmesriigid on kohustatud andma kogu vajalikku abi liikmesriigile, kus asub peakontor; ning

d) teiste liikmesriikide taotluse korral selle tagamise eest, et kõik asjaomased dokumendid, sh kehtivad õigusaktid, mis on kättesaadavad teistele liikmesriikidele, kus liikmed asuvad, tõlgitakse taotlevate liikmesriikide ametlikesse keeltesse.







4.

jagu

Tootjarühmad

Artikkel 36

Tunnustuskavade esitamine

1. Õigussubjekti või õigussubjekti selgelt määratletud osa esitab määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125e lõikes 1 osutatud tunnustuskava selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus on selle juriidilise isiku peakontor.

2. Liikmesriigid sätestavad:

a) miinimumkriteeriumid, millele õigussubjekt või õigussubjekti selgelt määratletud osa peab vastama, et ta saaks esitada tunnustuskava;

b) tunnustuskavade koostamist, sisu ja rakendamist käsitlevad eeskirjad;

c) perioodi, mille jooksul tootjaorganisatsiooni endisel liikmel keelatakse pärast tootjaorganisatsioonist lahkumist liituda tootjarühmaga nende toodete osas, mille suhtes tootjaorganisatsioon on tunnustatud; ning

d) tunnustuskavade heakskiidu, järelevalve ja täitmise halduskorra; ning

▼M8

e) eeskirjad selle vältimiseks, et tootja saab tootjarühmadele ettenähtud liidu abi rohkem kui viis aastat.

▼B

Artikkel 37

Tunnustuskavade sisu

Tunnustuskava projektiga peab olema hõlmatud vähemalt järgmine:

a) lähteolukorra kirjeldus, eelkõige tootjaliikmete arv, kõik üksikasjad tootjate arvu, liikmete, toodangu (sh turustatud toodangu väärtus), turustamise ja infrastruktuuri (sh tootjarühma üksikliikmetele kuuluv infrastruktuur) kohta;

b) kava rakendamise kavandatav alguskuupäev ja selle kestus, mis ei ole pikem kui viis aastat ning

c) tunnustuse saamiseks rakendatavad tegevused ja investeeringud.

▼M8

Esimese lõigu punktis c osutatud investeeringud ei hõlma Va lisas loetletud investeeringuid.

▼B

Artikkel 38

Tunnustuskavade heakskiitmine

▼M8

1. Liikmesriigi pädev asutus teeb tunnustuskava projekti kohta ühe lõikes 3 osutatud otsuse kolme kuu jooksul alates kava projekti ja kõigi täiendavate dokumentide kättesaamisest. Liikmesriigid võivad näha ette lühema tähtaja.

▼B

2. Liikmesriigid võivad kehtestada lisaeeskirju toimingute abikõlblikkuse ja tunnustuskava kohaste kulutuste kohta, sh investeeringute abikõlblikkust käsitlevaid eeskirju eesmärgiga saavutada tootjarühma vastavus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b lõikes 1 osutatud tootjaorganisatsiooni tunnustamise kriteeriumidele.

▼M8

3. Pärast artiklis 111 osutatud vastavuskontrolle vajaduse korral liikmesriigi pädev asutus:

a) kiidab kava esialgselt heaks ja annab eeltunnustuse;

b) taotleb muudatuste tegemist kavasse, sealhulgas selle kestuse muutmist. Eelkõige hindavad liikmesriigid, kas kavandatud etapid ei ole põhjendamatult pikad ning nõuavad muudatusi juhul, kui tootjarühmal oleks võimalik tootjaorganisatsiooni tunnustamise kriteeriumid täita enne määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125e lõike 1 kolmandas lõigus osutatud viieaastase perioodi lõppu;

c) lükkab kava tagasi, eriti juhul, kui tootjarühmadena eeltunnustust taotlevad õigussubjektid või selliste õigussubjektide selgelt määratletavad osad juba vastavad tootjaorganisatsiooni tunnustamise kriteeriumidele.

Esialgse heakskiidu võib anda ainult juhul, kui kavasse on tehtud punkti b alusel nõutavad muudatused.

▼M8

4. Liikmesriigi pädev asutus teatab komisjonile iga konkreetse aasta 1. juuliks tunnustuskavade esialgse heakskiidu otsused ning kõnealuste kavade finantsmõju, kasutades selleks Vb lisas esitatud vorme.

5. Kui artikli 47 lõike 4 teises lõigus osutatud jaotuskoefitsiendid on kehtestatud, annab liikmesriigi pädev asutus asjaomastele tootjarühmadele võimaluse oma tunnustuskava muuta või tühistada. Kui tootjarühm ei tühista oma tunnustuskava, kiidab pädev asutus sellise kava lõplikult heaks pärast selliste muudatuste tegemist, mida pädev asutus võib pidada vajalikuks.

6. Liikmesriigi pädev asutus teavitab lõigetes 3 ja 5 osutatud otsusest õigussubjekti või õigussubjekti selgelt määratletud osa.

▼B

Artikkel 39

Tunnustuskavade rakendamine

1. Tunnustuskava rakendatakse aastaste etappidena alates 1. jaanuarist. Liikmesriigid võivad lubada tootjarühmadel jagada need aastased perioodid pooleaastasteks etappideks.

Esimesel rakendamisaastal algab tunnustuskava vastavalt artikli 37 punktis b osutatud kavandatavale kuupäevale:

a) liikmesriigi pädeva asutuse poolt heakskiitmise kuupäevale järgneval 1. jaanuaril või

b) tunnustuskava heakskiitmise kuupäevale järgneval esimesel kalendripäeval.

Tunnustuskava rakendamise esimene aasta lõpeb igal juhul sama aasta 31. detsembril.

▼M8

2. Liikmesriigid kehtestavad tingimused, mille kohaselt võivad tootjarühmad taotleda kavade muutmist nende rakendamise kestel. Kõnealustele taotlustele lisatakse kõik vajalikud täiendavad dokumendid.

Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille kohaselt võib tunnustuskavasid aasta või poolaasta etapi jooksul muuta liikmesriigi pädeva asutuse eelneva nõusolekuta. Kõnealused muudatused vastavad abi saamise tingimustele üksnes siis, kui tootjarühm teatab nendest viivitamata liikmesriigi pädevale asutusele.

Liikmesriigi pädev asutus võib jooksval aastal ja seoses kõnealuse aastaga lubada tootjarühmadel suurendada tunnustuskavas sätestatud kulude kogusummat maksimaalselt 5 % ulatuses algselt heakskiidetud summast või vähendada seda liikmesriikide poolt kindlaksmääratava maksimaalse protsendimäära võrra, mõlemal juhul tingimusel, et tunnustuskava üldeesmärgid säilivad, ning tingimusel, et liidu üldkulud asjaomase liikmesriigi tasandil ei ületa kõnealusele liikmesriigile artikli 47 lõike 4 kohaselt eraldatud liidu toetust.

Artiklis 48 osutatud tootjarühmade ühinemisel kohaldatakse 5 %-list ülemmäära ühinevate tootjarühmade tunnustuskavades sätestatud kulude kogusumma suhtes.

▼B

3. Liikmesriigi pädev asutus otsustab kavasse muudatuste tegemise pärast esitatud dokumentide läbivaatamist kolme kuu jooksul alates muutmistaotluse kättesaamisest. Kui selle ajavahemiku jooksul ei ole muutmistaotluse kohta otsust tehtud, käsitatakse kõnealust taotlust tagasilükatuna. Liikmesriigid võivad näha ette lühema tähtaja.

Artikkel 40

Tootjaorganisatsioonina tunnustamise taotlused

1. Tunnustuskava rakendavad tootjarühmad võivad igal ajal esitada tunnustamistaotluse vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 125b. Sellised taotlused esitatakse igal juhul enne määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125e lõikes 1 osutatud üleminekuperioodi lõppu.

2. Sellise taotluse esitamise kuupäevast alates võib kõnealune rühm vastavalt artiklile 63 esitada rakenduskava projekti.

Artikkel 41

Tootjarühmade põhitegevused

1. Tootjarühma põhitegevus on seotud tarnete kontsentreerimise ja oma liikmete toodetud selliste toodete turuleviimisega, mille suhtes teda on eelnevalt tunnustatud.

2. Tootjarühm võib müüa selliste tootjate tooteid, kes ei ole tootjarühma liikmed, kuid tootjarühm on kõnealuste toodete suhtes tunnustatud ning tingimusel et kõnealuse tegevuse majanduslik väärtus on madalam kui tootjarühma oma liikmete ja muude tootjarühmade liikmete turustatud toodangu väärtus.

Artikkel 42

Turustatud toodangu väärtus

1. Artikli 50 lõikeid 1–4 ja lõiget 7 ning kõnealuse artikli lõike 6 esimest lauset kohaldatakse tootjarühmade suhtes mutatis mutandis.

2. Kui turustatud toodangu väärtus on vähemalt 35 % vähenenud põhjustel, mis ei ole tootjarühma vastutuse ega kontrolli all ja mida liikmesriik on nõuetekohaselt põhjendanud, ei ole turustatud toodangu koguväärtus väiksem kui 65 % viimast aastast etappi hõlmava abi varasemas taotluses või taotlustes esitatud koguväärtusest, mida on kontrollinud liikmesriik, ning nende puudumisel heakskiidetud tunnustuskavas algselt esitatud väärtusest.

3. Turustatud toodangu väärtus arvutatakse selliste õigusaktide alusel, mida kohaldatakse sellel ajavahemikul, mille kohta abi taotletakse.

Artikkel 43

Tunnustuskavade rahastamine

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 3 osutatud abi määrasid vähendatakse seoses turustatud toodanguga poole võrra, mis on rohkem kui 1 000 000 eurot.

2. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis a osutatud abi aastane ülemmäär iga tootjarühma kohta on 100 000 eurot.

3. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 1 osutatud abi makstakse:

a) aastaste või pooleaastaste osamaksetena iga aasta või poolaasta lõpus tunnustuskava rakendamise eest; või

b) osamaksetena, mis hõlmavad osa aastasest ajavahemikust juhul, kui tunnustuskava algab aastase ajavahemiku ajal või kui tunnustamine toimub määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b kohaselt enne aastase ajavahemiku lõppu. Sellisel juhul vähendatakse proportsionaalselt käesoleva artikli lõikes 2 osutatud ülemmäära.

Osamaksete arvutamisel võivad liikmesriigid turustatud toodanguna käsitada toodangut, mis vastab muule ajavahemikule kui see, mida käsitleb kõnealune osamakse, kui see on kontrolli jaoks vajalik. Vahe ajavahemike vahel on väiksem kui tegelik asjaomane ajavahemik.

4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud summade suhtes kohaldatav vahetuskurss on Euroopa Keskpanga viimati, enne kõnealuse abi andmise perioodi esimest kuupäeva avaldatud kurss.

Artikkel 44

Tunnustamiseks nõutav investeeringutoetus

Käesoleva määruse artikli 37 punktis c osutatud tunnustuskavade rakendamisega seotud investeeringuid, mille jaoks on ette nähtud abi vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktile b, rahastatakse proportsionaalselt sellega, kuidas neid kasutatakse eeltunnustusega seotud tootjarühma liikmete toodete puhul.

Euroopa Liidu abist jäetakse ilma sellised investeeringud, mis tõenäoliselt moonutavad konkurentsi tootjarühma muude majandustegevuste suhtes.

▼M8

Tootjarühma tootjaliikmete üksikute põllumajandusettevõtete ja/või tööruumidega seotud investeeringuid võib teha, kui need toetavad tunnustuskava eesmärke. Kui tootjaliige lahkub tootjarühmast, tagavad liikmesriigid, et investeering või selle jääkväärtus juhul, kui selle amortisatsiooniperiood ei ole veel lõppenud, saadakse tagasi.

▼B

Artikkel 45

Abitaotlus

1. Tootjarühm esitab ühe taotluse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktides a ja b osutatud abi kohta kolme kuu jooksul pärast iga käesoleva määruse artikli 43 lõikes 3 osutatud aastase või pooleaastase ajavahemiku lõppu. Taotluses esitatakse turustatud toodangu väärtus ajavahemikuks, mille kohta abi taotletakse.

2. Pooleaastaseid ajavahemikke hõlmavad abitaotlused võib esitada üksnes juhul, kui tunnustuskava on jagatud artikli 39 lõikes 1 osutatud pooleaastasteks ajavahemikeks. Kõikidele abitaotlustele lisatakse tootjarühma kirjalik avaldus selle kohta, et tootjarühm:

a) järgib määrust (EÜ) nr 1234/2007 ja käesolevat määrust; ning

b) ei ole saanud, ei saa ega hakka tulevikus saama otsest ega kaudset Euroopa Liidu ega riigi topelttoetust tema tunnustuskava kohaselt rakendatavate tegevuste rahastamiseks, mille jaoks on käesoleva määruse alusel ette nähtud Euroopa Liidu poolne rahastamine.

3. Liikmesriigid määravad kindlaks abi maksmise tähtaja, mis ei ole igal juhul hiljem kui kuus kuud pärast taotluse kättesaamist.

Artikkel 46

Abikõlblikkus

Liikmesriigid annavad käesoleva määruse alusel hinnangu tootjarühmade abikõlblikkusele, et teha kindlaks, kas abi on nõuetekohaselt põhjendatud, võttes arvesse kõnealuse tootjarühma liikmeks olevatele tootjaorganisatsioonidele või -rühmadele varem antud võimaliku abi tingimusi ja andmise kuupäeva ning liikmete võimalikku liikumist tootjaorganisatsioonide ja tootjarühmade vahel.

▼M8

Artikkel 47

Liidu rahastamisosalus

1. Käesoleva artikli lõike 4 kohaldamisel on liidu rahastamisosalus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis a osutatud abi maksmisel:

a) 75 % nendes piirkondades, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi raames, ning

b) 50 % muudes piirkondades.

Liikmesriigid võivad maksta riigiabi kindlasummalise maksena. Abitaotlus ei pea sisaldama tõendeid abi kasutamise kohta.

2. Liidu rahastamisosalus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis b osutatud abi puhul, väljendatuna kapitalitoetuse või kapitalitoetuse ekvivalendi protsendina abikõlblikest investeerimiskuludest, ei tohi ületada:

a) 50 % nendes piirkondades, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi raames ning

b) 30 % muudes piirkondades.

Asjaomased liikmesriigid kohustuvad kandma vähemalt 5 % abikõlblikest investeerimiskuludest.

Toetuse saajad maksavad abikõlblikest investeerimiskuludest vähemalt:

a) 25 % nendes piirkondades, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi raames ning

b) 45 % muudes piirkondades.

3. Käesoleva artikli lõike 4 kohaldamisel määratakse liidu toetus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis b osutatud abi maksmisel iga tootjarühma puhul kindlaks selle poolt turustatud toodangu põhjal ning järgmiste eeskirjade kohaselt:

a) nende liikmesriikide tootjarühmade puhul, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda, ei kohaldata ülemmäära nende tunnustuskava esimese kahe rakendamisaasta jooksul, ning ülemmäära 70 %, 50 % ja 20 % turustatud toodangu väärtusest kohaldatakse nende tunnustuskava rakendamise vastavalt kolmandal, neljandal ja viiendal aastal;

b) aluslepingu artiklis 349 osutatud liidu äärepoolseimate piirkondade või nõukogu määruse (EÜ) nr 1405/2006 ( 4 ) artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaarte tootjarühmade puhul on liidu rahastamisosaluse ülemmäär 25 %, 20 %, 15 %, 10 % ja 5 % turustatud toodangu väärtusest vastavalt tunnustuskava rakendamise esimesel, teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal.

4. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103a osutatud abi maksmisel ei ületa liidu rahastamisosalusega seotud kogukulud 10 000 000 eurot kalendriaasta kohta.

Artikli 38 lõikes 4 osutatud teadete alusel kehtestab komisjon jaotuskoefitsiendid ning määrab kõnealuste koefitsientide alusel kindlaks liidu kogu saadaoleva toetuse liikmesriigi kohta aastas. Kui mõne aasta puhul ei ületa artikli 38 lõikes 4 osutatud teadetest tulenev kogusumma liidu rahastamisosaluse maksimumsummat, kehtestatakse jaotuskoefitsient 100 %.

Liidu toetust antakse vastavalt teises lõigus osutatud jaotuskoefitsiendile. Liidu toetust ei anta sellistele tunnustuskavadele, millest ei ole teatatud artikli 38 lõike 4 kohaselt.

Liikmesriigi kohta liidu toetuse suhtes kohaldatav vahetuskurss on viimane Euroopa Keskpanga poolt enne artikli 38 lõikes 4 sätestatud kuupäeva avaldatud vahetuskurss.

▼B

Artikkel 48

Ühinemised

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikega 1 ettenähtud abi võib anda või selle andmist jätkata eeltunnustatud tootjarühmadele, mis asutatakse kahe või mitme eeltunnustatud tootjarühma ühinemisel.

2. Lõike 1 kohaselt makstava toetuse arvutamiseks asendab ühinemise tulemusena asutatud tootjarühm ühinevad rühmad.

3. Kui ühinevad kaks või enam tootjarühma, omandab uus majandusüksus sellise tootjarühma õigused ja kohustused, kes on eeltunnustuse saanud kõige varem.

4. Kui eeltunnustatud tootjarühm ühineb tunnustatud tootjaorganisatsiooniga, siis tekkinud majandusüksus ei vasta enam tootjarühmana eeltunnustamise tingimustele ega määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 1 osutatud abi saamise tingimustele. Tekkinud majandusüksust käsitatakse jätkuvalt tunnustatud tootjaorganisatsioonina, kui ta vastab kehtivatele nõuetele. Vajaduse korral taotlevad tootjaorganisatsioonid oma rakenduskava muutmist ning selleks kohaldatakse artiklit 29 mutatis mutandis.

Tootjarühmade poolt enne ühinemist läbiviidud tegevused on siiski jätkuvalt abikõlblikud tunnustuskavas sätestatud tingimuste kohaselt.

Artikkel 49

Tunnustamise tagajärjed

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 1 sätestatud abi andmine lõpetatakse, kui tunnustus on antud.

2. Kui rakenduskava esitatakse käesoleva määruse alusel, tagab asjaomane liikmesriik, et tunnustuskavas kehtestatud meetmeid ei rahastata topelt.

3. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis b osutatud abi või kuludena saavad investeeringud võib üle kanda rakenduskavadesse, kui need vastavad käesoleva määruse nõuetele.

4. Liikmesriigid määravad kindlaks ajavahemiku, mis algab pärast tunnustuskava rakendamist ning mille jooksul tuleb tootjarühma tunnustada tootjaorganisatsioonina. Kõnealune tähtaeg ei tohi olla pikem kui neli kuud.







II

PEATÜKK

Rakendusfondid ja -kavad







1.

jagu

Turustatud toodangu väärtus

Artikkel 50

Arvutamise alus

1. Tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtust arvutatakse tootjaorganisatsiooni enda ja selle tootjaliikmete toodangu alusel ning hõlmab selliste puu- ja köögiviljade toodangut, mille suhtes tootjaorganisatsioon on tunnustatud. Turustatud toodangu väärtus võib hõlmata puu- ja köögivilja, mis ei pea turustamisstandarditele vastama, kui kõnealuseid standardeid ei kohaldata artikli 4 kohaselt.

2. Turustatud toodangu väärtus hõlmab tootjaorganisatsioonist lahkuvate või sellega ühinevate liikmete toodangut. Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused topeltarvestuse vältimiseks.

3. Turustatud toodangu väärtus ei hõlma töödeldud puu- ja köögivilja väärtust või mis tahes muu kui puu- ja köögiviljasektori toote väärtust.

Töötlemiseks ettenähtud sellise puu- ja köögivilja turustatud toodangu väärtus, mida on töödeldud üheks määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa X osas loetletud töödeldud puu- ja köögiviljaks või käesolevas artiklis osutatud ja käesoleva määruse VI lisas kirjeldatud mis tahes muuks töödeldud tooteks, mida on ise või allhanke teel töödelnud käesoleva artikli lõikes 9 osutatud tootjaorganisatsioon või tootjaorganisatsioonide liit või nende tootjaliikmed või tütarettevõtted, arvutatakse kõnealuste töödeldud toodete kaubaarvele märgitud väärtuse suhtes protsentides väljendatud kindlat määra kohaldades. Kindel määr on:

a) 53 % puuvilja- ja marjamahla puhul;

b) 73 % kontsentreeritud mahlade puhul;

c) 77 % tomatikontsentraadi puhul;

d) 62 % külmutatud puu- ja köögivilja puhul;

e) 48 % konserveeritud puu- ja köögivilja puhul;

f) 70 % perekonna Agaricus konserveeritud seente puhul;

g) 81 % lühiajaliseks säilitamiseks soolvees konserveeritud puuvilja puhul;

h) 81 % kuivatatud puuvilja puhul;

i) 27 % muu töödeldud puu- ja köögivilja puhul;

j) 12 % töödeldud maitsetaimede puhul;

k) 41 % paprikapulbri puhul.

4. Liikmesriigid võivad lubada tootjaorganisatsioonidel hõlmata turustatud toodangu väärtusega ka kõrvalsaaduste väärtust.

5. Turustatud toodangu väärtus hõlmab selliste turult kõrvaldatud toodete väärtust, mis on kõrvaldatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikega 4 ettenähtud viisil ja mille arvutamise aluseks on kõnealuste tootjaorganisatsiooni poolt eelmisel võrdlusperioodil turustatud toodete keskmine hind.

6. Turustatud toodangu väärtuse hulka arvutatakse üksnes see tootjaorganisatsiooni ja/või tootjaliikmete toodang, mida on turustanud kõnealune tootjaorganisatsioon. Teise tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtuse hulka arvutatakse tootjaorganisatsiooni tootjaliikmete toodang, mida on turustanud nende oma organisatsiooni poolt määratud teine tootjaorganisatsioon vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125a lõike 2 punktidele b ja c.

7. Puu- ja köögivilja turustatud toodangu eest esitatakse arve tootjaorganisatsiooni välise seisuga, vajaduse korral määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa IX osas loetletud tootena, mis on valmistatud ja pakendatud, ilma:

a) käibemaksuta;

b) sisetranspordi kuludeta, kui tootjaorganisatsiooni keskse kogumis- ja pakendamisasutuse ja tootjaorganisatsiooni jaotuspunkti vahemaa on oluline; Liikmesriigid määravad kindlaks erinevatel tarnimis- või veoetappidel toodete kohta kaubaarvele märgitud väärtuse suhtes kohaldatavad vähendusprotsendid ning põhjendavad riiklikus strateegiakavas nõuetekohaselt, millist vahemaad käsitatakse olulisena.

8. Turustatud toodangu väärtust võib arvutada ka tootjaorganisatsiooni liidu välise seisuga samal alusel nagu on sätestatud lõikes 7.

9. Turustatud toodangu väärtust võib arvutada ka tütarettevõttevälise seisuga samal alusel nagu on sätestatud lõikes 7, eeldusel et vähemalt 90 % tütarettevõtte kapitalist kuulub:

a) ühele või mitmele tootjaorganisatsioonile või tootjaorganisatsioonide liidule; ja/või

b) liikmesriigi heakskiidu korral tootjaorganisatsioonide või nende liidu tootjaliikmetele, kui see aitab kaasa määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 122 esimese lõigu punktis c ja artikli 125b lõike 1 punktis a loetletud eesmärkide saavutamisele.

10. Allhanke puhul arvutatakse turustatud toodangu väärtus tootjaorganisatsiooni välise seisuga ning see hõlmab ka sellise tegevuse majanduslikku lisandväärtust, mille tootjaorganisatsioon on allhanke korras andnud teostada oma liikmetele, kolmandatele osalistele või muule kui ühele lõikes 9 osutatud tütarettevõtetest.

11. Kui toodang väheneb ilmastikutingimuste, looma- või taimehaiguste või taimekahjurite levikust põhjustatud kahju tõttu, siis igasuguse kõnealuste põhjuste tõttu seoses III peatüki 6. jaos käsitletud saagikindlustusmeetmetega või tootjaorganisatsiooni hallatavate samaväärsete meetmetega saadud kindlustushüvitise võib arvata turustatud toodangu väärtuse hulka.

Artikkel 51

Võrdlusperiood

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 2 osutatud abi aastane ülemmäär arvutatakse liikmesriikide määratava 12-kuulise võrdlusperioodi jooksul turustatud toodangu väärtuse alusel igal aastal.

2. Võrdlusperioodi määravad liikmesriigid iga tootjaorganisatsiooni jaoks kindlaks ja see võib olla:

a) 12-kuuline periood, mis algab kõige varem 1. jaanuaril kolm aastat enne aastat, mille jaoks abi taotletakse ning lõpeb hiljemalt sellele aastale eelneva aasta 31. detsembril, mille jaoks abi taotletakse; või

b) sellise kolme järjestikuse 12-kuulise perioodi keskmine väärtus, mis algab kõige varem 1. jaanuaril viis aastat enne aastat, mille jaoks abi taotletakse ning lõpeb hiljemalt sellele aastale eelneva aasta 31. detsembril, mille jaoks abi taotletakse;

3. 12-kuuline periood on asjaomase tootjaorganisatsiooni aruandeperiood.

Võrdlusperioodi kehtestamise metoodika ei või muutuda rakenduskava jooksul, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud olukordades.

4. Kui toote väärtus on vähenenud vähemalt 35 % põhjustel, mis ei ole tootjaorganisatsiooni vastutuse ja kontrolli all, peetakse kõnealuse toote turustatud toodangu väärtuseks 65 % eelmise võrdlusperioodi väärtusest.

Tootjaorganisatsioon esitab esimeses lõigus osutatud põhjuste põhjendused asjaomase liikmesriigi pädevale asutusele.

5. Kui hiljuti tunnustatud tootjaorganisatsioonidel ei ole lõike 2 kohaldamiseks piisavalt andmeid turustatud toodangu kohta, võib turustatud toodangu väärtusena käsitada tootjaorganisatsiooni poolt tunnustamiseks esitatava turustatava toodangu väärtust.

Tootjaorganisatsiooniga esimest korda ühinevate tootjaorganisatsiooni uute liikmete suhtes kohaldatakse esimest lõiku mutatis mutandis.

6. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed teabe kogumiseks turustatud toodangu väärtuse kohta nende tootjaorganisatsioonide puhul, kes ei ole esitanud rakenduskava.

7. Erandina lõigetest 1 ja 6 arvutatakse võrdlusperioodi turustatud toodangu väärtus kõnealusel võrdlusperioodil kohaldatavate õigusaktide alusel.

20. jaanuariks 2010 heakskiidetud rakenduskavade puhul tuleks turustatud toodangu väärtus aastate kohta kuni 2007. aastani arvutada siiski võrdlusperioodil kohaldatavate õigusaktide alusel, kusjuures turustatud toodangu väärtus aastate kohta alates 2008. aastast arvutatakse 2008. aastal kehtinud õigusaktide alusel.

Pärast 20. jaanuari 2010 heakskiidetud rakenduskavade puhul arvutatakse turustatud toodangu väärtus aastate kohta alates 2008. aastast selliste õigusaktide alusel, mida kohaldati sel ajal, kui rakenduskavad heaks kiideti.







2.

jagu

Rakendusfondid

Artikkel 52

Haldamine

Liikmesriigid tagavad, et rakendusfonde hallatakse nii, et välisaudiitorid saavad igal aastal nende tulud ja kulud kindlaks teha, kontrollida ja kinnitada.

Artikkel 53

Rakendusfondide rahastamine

1. Tootjaorganisatsioon määrab kindlaks määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103b lõikes 1 osutatud rakendusfondi osamaksed.

2. Kõikidel tootjatel on võimalus rakendusfondi abi kasutada ning kõikidel tootjatel on võimalus demokraatlikult osaleda selliste otsuste tegemises, mis käsitlevad tootjaorganisatsiooni rakendusfondi kasutamist ja rakendusfondi tehtavaid sissemakseid.

▼M22

3. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni põhikirjas nõutakse tootjaliikmetelt põhikirjas sätestatud rahalise panuse maksmist määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 32 sätestatud rakendusfondi loomiseks ja selle vahendite täiendamiseks.

▼B

Artikkel 54

Eeldatavate summade teatamine

1. Tootjaorganisatsioonid teatavad oma liikmesriigile hiljemalt 15. septembriks järgmise aasta Euroopa Liidu panuse eeldatavad summad ning oma liikmete ja tootjaorganisatsiooni enda rakendusfondidesse makstavad summad koos rakenduskavade või muudatuste heakskiitmise taotlustega.

Liikmesriigid võivad määrata hilisema kuupäeva kui 15. september.

2. Rakendusfondide eeldatavad summad arvutatakse rakenduskavade ja turustatud toodangu väärtuse põhjal. Arvutus jaotatakse omakorda riskide vältimise ja juhtimise meetmete ja muude meetmete kuludeks.







3.

jagu

Rakenduskavad

Artikkel 55

Riiklik strateegia

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103f lõikes 2 osutatud riikliku strateegia üldstruktuur ja sisu kehtestatakse vastavalt VII lisas sätestatud suunistele. See võib sisaldada piirkondlikke elemente.

Riiklik strateegia ühendab tervikuks kõik liikmesriigi poolt määruse (EÜ) nr 1234/2007 II osa II jaotise II peatüki I ja Ia jaotise ning käesoleva jaotise kohaldamisel tehtud otsused ja vastu võetud sätted.

2. Riiklik strateegia, sh määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103f lõikes 1 osutatud riikliku raamistiku tervikuks ühendamine, kehtestatakse igal aastal enne rakenduskava projekti esitamist. Riiklik raamistik lisatakse pärast seda, kui see on esitatud komisjonile ja kui seda on vajaduse korral muudetud vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103f lõike 1 teisele lõigule.

3. Lähteolukorra analüüs moodustab osa riikliku strateegia koostamismenetlusest ja teostatakse liikmesriigi vastutusel. See aitab kaasa rahuldatavate vajaduste kindlakstegemisele ja hindamisele, vajaduste tähtsuse järjekorda seadmisele, rakenduskavade kaudu saavutatavate eesmärkide määratlemisele kõnealuste esmatähtsate vajaduste rahuldamiseks, oodatud tulemuste ja koguseliselt väljendatud eesmärkide saavutamisele seoses lähteolukorraga ning kõnealuste eesmärkide saavutamiseks kõige sobivamate vahendite ja meetmete kehtestamisele.

4. Liikmesriigid tagavad ka riikliku strateegia järelevalve ja hindamise ning selle rakendamise rakenduskavade kaudu.

Riiklikku strateegiat võib muuta, pidades silmas eelkõige järelevalvet ja hindamist. Sellised muudatused tehakse enne rakenduskava projekti esitamist igal aastal.

5. Liikmesriigid sätestavad riiklikus strateegias fondi suurimad protsendimäärad, mida võib kulutada üksiku meetme ja/või tegevuse liigi ja/või kulutuse kohta erinevate meetmete vahel sobiva tasakaalu tagamiseks.

Artikkel 56

Keskkonnaalaste tegevuste riiklik raamistik

1. Lisaks määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103f lõike 1 teises lõigus osutatud kavandatava raamistiku esitamisele teavitavad liikmesriigid komisjoni kõigist riikliku raamistiku muudatustest, mille suhtes kehtib kõnealuses lõigus sätestatud kord. Komisjon teeb riikliku raamistiku teistele liikmesriikidele kättesaadavaks asjakohaseks peetavate vahendite abil.

2. Riikliku raamistiku eraldi jaos märgitakse ära määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103f lõike 1 esimese lõigu teises lauses osutatud vastastikuse täiendavuse, kooskõla ja nõuetekohasuse üldnõuded, mida tuleb täita rakenduskava kohaselt valitud keskkonnaalaste tegevuste puhul. Komisjon edastab liikmesriikidele kõnealuse jao näidise.

Riiklikus raamistikus kehtestatakse ka keskkonnaalaste tegevuste mittetäielik loetelu ning nende tegevuste tingimused liikmesriikides määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõike 3 kohaldamisel. Iga keskkonnaalase tegevuse kohta peab riiklikus raamistikus olema:

a) tegevuse põhjendus, mis põhineb keskkonnamõjul ning

b) kaasnev erikohustus või -kohustused.

3. Maaelu arengukava raames samalaadselt põllumajanduse keskkonnakaitse kohustustega toetatavad keskkonnaalased tegevused on sama kestusega nagu kõnealused kohustused. Nende võtmist jätkatakse järgmise rakenduskava raames, mille puhul samasuguste põllumajanduse keskkonnakaitsega seotud kohustuste kestus ületaks esialgse rakenduskava kestuse. Eelkõige käesoleva määruse artikli 126 lõikes 3 osutatud vahehindamise tulemuste põhjal võivad liikmesriigid siiski lubada keskkonnaalaste tegevuste lühemaajalist rakendamist või nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel isegi nende katkestamist.

Riiklikus raamistikus märgitakse ära lõikes 1 osutatud tegevuste kestus ja vajaduse korral kohustus jätkata tegevuse rakendamist järgmise rakenduskava kohaselt.

Artikkel 57

Liikmesriikide täiendavad eeskirjad

Liikmesriigid võivad võtta vastu määrust (EÜ) nr 1234/2007 ja käesolevat määrust täiendavaid eeskirju, milles käsitletakse rakenduskavade kohaste meetmete, tegevuste või kulude abikõlblikkust.

Artikkel 58

Seos maaelu arengukavadega

1. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 ( 5 ) kohaselt heakskiidetud liikmesriigi maaelu arengukava või -kavade kohast toetust ei maksta tegevustele, mis on hõlmatud käesolevas määruses sätestatud meetmetega, kui lõikest 2 ei tulene teisiti.

2. Kui määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 5 lõike 6 kohast toetust on erandkorras antud meetmetele, mis võiksid vastata toetuse saamise tingimustele käesoleva määruse kohaselt, peavad liikmesriigid tagama, et toetuse saaja võib saada konkreetse tegevuse eest toetust üksnes ühe kava alusel.

Selleks peavad liikmesriigid oma maaelu arengukavadesse selliseid erandeid sisaldavate meetmete lisamisel tagama, et käesoleva määruse artiklis 55 osutatud riiklikus strateegias oleksid kehtestatud kriteeriumid ja halduseeskirjad, mida nad kohaldavad maaelu arengukavades.

3. Kui see on asjakohane ja ei piira määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 3, artikli 103d lõigete 1 ja 3 ning artikli 103e ja käesoleva määruse artikli 47 sätete kohaldamist, ei ületa käesoleva määrusega hõlmatud meetmete puhul antava toetuse määr seda määra, mida kohaldatakse meetmete suhtes maaelu arengu programmi alusel.

4. Keskkonnaalaste tegevuste jaoks antav toetus, välja arvatud põhivara soetamine, piirdub määruse (EÜ) nr 1698/2005 I lisas põllumajandusliku keskkonnatoetuse maksete suhtes kehtestatud maksimumsummadega. Neid summasid võib erandjuhtudel suurendada, võttes arvesse käesoleva määruse artiklis 55 osutatud riiklikus strateegias ja tootjaorganisatsioonide rakenduskavades põhjendatavaid erijuhte. Keskkonnaalaste tegevuste jaoks antavaid toetussummasid võib ka suurendada määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklis 16a määratletud prioriteetidega seotud tegevuste toetamiseks.

5. Lõiku 4 ei kohaldata keskkonnaalaste tegevuste suhtes, mis ei ole otseselt ega kaudselt seotud konkreetse maatükiga.

Artikkel 59

Rakenduskavade sisu

Rakenduskavas peab sisalduma:

a) lähteolukorra kirjeldus, mis põhineb vajaduse korral VIII lisas loetletud üldistel lähtenäitajatel;

b) kava eesmärgid, arvestades tootmis- ja turustusvõimalusi, ning selgitus selle kohta, kuidas kava aitab kaasa riiklikule strateegiale, ja kinnitus selle kohta, et see on kooskõlas riikliku strateegiaga ning et nende tegevuste vahel on tasakaal. Eesmärkide kirjelduses viidatakse riiklikus strateegias määratletud eesmärkidele ning märgitakse mõõdetavad ülesanded, et hõlbustada kava rakendamisel järk-järgult tehtud edusammude jälgimist;

c) eesmärkide saavutamise vahendite ning kavandatud meetmete, sh riskide vältimist ja juhtimist käsitlevate meetmete, ja nendes sisalduvate tegevuste üksikasjalik kirjeldus iga kava rakendamise aasta jaoks. Kirjelduses märgitakse, mil määral mitmesugused kavandatavad meetmed:

i) täiendavad muid meetmeid, sh meetmeid, mida rahastatakse muudest Euroopa Liidu fondidest või mis vastavad selliste fondide toetuse, eelkõige maaelu arendustoetuse saamise tingimustele. Seetõttu tuleb vajaduse korral viidata eraldi varasemate rakenduskavade kohaselt rakendatud meetmele;

ii) ei too kaasa Euroopa Liidu fondidest topeltrahastamise ohtu;

d) kava kestus ning

e) finantsaspektid, nimelt:

i) osamaksete arvutamise meetod ja tase;

ii) rakendusfondi rahastamise kord;

iii) erinevate sissemaksemäärade põhjenduseks vajalik teave ning

iv) igal kava rakendamise aastal läbiviidavate toimingute eelarve ja ajakava.

Artikkel 60

Rakenduskavade kohased abikõlblikud tegevused

1. Rakenduskavad ei või sisaldada IX lisas loetletud tegevusi ega kulusid.

2. Rakenduskavade kohased abikõlblikud kulud peavad piirduma tegelikult kantud kuludega. Selle asemel võivad liikmesriigid siiski eelnevalt kinnitada nõuetekohaselt põhjendatud ühtsed määrad järgmistel juhtudel:

a) kui sellistele standardsetele kindlatele summadele on osutatud IX lisas;

b) võrreldes maanteetranspordikuludega täiendavate välisveokulude jaoks, mis on tekkinud raudtee- ja/või meretranspordi kasutamisest keskkonnakaitsemeetmena; ning

c) keskkonnaalastest tegevustest tulenevate lisakulude ja saamata jäänud tulu puhul, mis arvutatakse vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 ( 6 ) artikli 53 lõikele 2.

Liikmesriigid vaatavad sellised määrad läbi vähemalt iga viie aasta järel.

3. Selleks et tegevus oleks abikõlblik, peab rohkem kui 50 % abiga hõlmatud toodete väärtusest moodustama tooted, mille suhtes on tootjaorganisatsiooni tunnustatud. Kõnealuse 50 % hulka kuulumiseks peavad need olema saadud tootjaorganisatsiooni liikmetelt või mõne muu tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsiooni liidu tootjaliikmetelt. Artiklit 50 kohaldatakse väärtuse arvutamise suhtes mutatis mutandis.

4. Keskkonnaalaste tegevuste suhtes kohaldatakse järgmisi eeskirju:

a) eri keskkonnaalaseid tegevusi võib kombineerida tingimusel, et need täiendavad üksteist ja on üksteisega kooskõlas. Kui keskkonnaalaseid tegevusi kombineeritakse, võetakse toetuse taseme puhul arvesse konkreetset saamatajäänud tulu ja kombineerimisest tulenevaid täiendavaid kulusid;

b) väetiste, taimekaitsevahendite ja muude sisendite kasutamist piiravaid kohustusi aktsepteeritakse vaid juhul, kui kõnealuseid piiranguid on võimalik hinnata viisil, mis annab piisava kinnituse kõnealuste kohustuste täitmise kohta.

▼M12 —————

▼B

5. Investeeringud, sealhulgas liisingulepingute abil tehtud investeeringud, mille tasumise tähtaeg on pikem kui rakenduskava, võib üle kanda järgmisse rakenduskavasse nõuetekohaselt põhjendatud majanduslikel põhjustel ning eelkõige juhul, kui maksuamortisatsiooni periood on pikem kui viis aastat.

Investeeringute asendamise korral asendatud investeeringute jääkväärtus:

a) lisatakse tootjaorganisatsiooni rakendusfondi või

b) lahutatakse asendava investeeringu maksumusest.

6. Tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liitude tootjaliikmete üksikute põllumajandusettevõtete ja/või tööruumidega seotud investeeringuid või tegevusi võib rakendada (sh tootjaorganisatsioonide või tootjaorganisatsioonide liitude liikmete allhangetena osutatavad tegevused), kui need toetavad rakenduskava eesmärke. Kui tootjaliige lahkub tootjaorganisatsioonist, tagavad liikmesriigid, et investeering või selle jääkväärtus saadakse tagasi. Nõuetekohaselt põhjendatud olukordades võib liikmesriik ette näha, et tootjaorganisatsioonilt ei nõuta investeeringu või selle jääkväärtuse tagastamist.

7. Puu- ja köögivilja töödeldud puu- ja köögiviljaks töötlemisega seotud investeeringud ja tegevused võivad olla abikõlblikud, kui selliste investeeringute ja tegevuste puhul järgitakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõikes 1 osutatud eesmärke, sh kõnealuse määruse artikli 122 esimese lõigu punktis c osutatud eesmärke, ning tingimusel, et need on määratletud kõnealuse määruse artikli 103f lõikes 2 osutatud riiklikus strateegias.

Artikkel 61

Esitatavad dokumendid

Rakenduskavadele lisatakse eelkõige:

a) tõend rakendusfondi asutamise kohta;

b) tootjaorganisatsiooni kirjalik kohustus järgida määrust (EÜ) nr 1234/2007 ja käesolevat määrust; ning

c) tootjaorganisatsiooni kirjalik kinnitus, et ta ei ole otse ega kaudselt saanud ega saa muud Euroopa Liidu või riigi toetust seoses tegevustega, mis vastavad käesoleva määruse kohaselt toetuse saamise tingimustele.

Artikkel 62

Tootjaorganisatsioonide liitude rakenduskavad

1. Liikmesriik võib lubada tootjaorganisatsioonide liidul esitada täieliku või osalise rakenduskava, mis sisaldab tegevusi, mille kaks või enamat liikmetest tootjaorganisatsiooni on oma rakenduskavades kindlaks määranud, kuid mida nad ei ole rakendanud.

2. Tootjaorganisatsioonide liitude rakenduskavasid käsitletakse koos liikmetest tootjaorganisatsioonide rakenduskavadega, sh seoses määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103c kehtestatud eesmärkide ja piirangute täitmisega.

3. Liikmesriigid tagavad, et:

a) tegevusi rahastatakse täies ulatuses tootjaorganisatsioonide liitude (kes on tootjaorganisatsioonid) liikmete sissemaksetest nende tootjaorganisatsioonide rakendusfondidesse. Tegevusi võivad siiski rahastada proportsionaalse summana liikmeteks olevate tootjaorganisatsioonide sissemaksetest nende tootjaorganisatsioonide liitude liikmed, kes ei ole tootjaorganisatsioonid vastavalt artiklile 34;

b) tegevused ja vastavad rahalised sissemaksed on loetletud iga osaleva tootjaorganisatsiooni rakenduskavas;

c) puudub topeltrahastamise oht.

4. Artikleid 58, 59 ja 60, artikli 61 punkte b ja c ning artikleid 63–67 kohaldatakse tootjaorganisatsioonide liitude rakenduskavade suhtes mutatis mutandis. Artikli 59 punktis b osutatud tegevuste vaheline tasakaal ei ole tootjaorganisatsioonide liitude osaliste rakenduskavade puhul siiski nõutav.

▼M22

5. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 33 lõike 3 neljandas lõigus osutatud kriisiohje- ja -ennetuskulude ülemmäär tootjaorganisatsioonide liitude rakenduskavades arvutatakse välja iga liikmeks oleva tootjaorganisatsiooni kohta.

▼B

Artikkel 63

Esitamise tähtaeg

1. Tootjaorganisatsioon esitab rakenduskavad heakskiitmiseks selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus on tootjaorganisatsiooni peakontor, hiljemalt rakendamise aastale eelneva aasta 15. septembriks. Liikmesriigid võivad seda kuupäeva siiski edasi lükata.

2. Kui õigussubjekti või õigussubjekti selgelt määratletud osa, sh tootjarühm, taotleb tootjaorganisatsioonina tunnustamist, võib ta samal ajal esitada heakskiidu saamiseks lõikes 1 osutatud rakenduskava. Rakenduskava heakskiitmise tingimuseks on tunnustuse saamine hiljemalt artikli 64 lõikes 2 sätestatud lõpptähtajaks.

Artikkel 64

Otsus

1. Vajaduse korral liikmesriigi pädev asutus:

a) kiidab heaks rakendusfondide suuruse ja rakenduskavad, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1234/2007 ning käesoleva peatüki nõuetele;

b) kiidab rakenduskavad heaks, kui tootjaorganisatsioon nõustub teatavate muudatustega või

c) lükkab rakenduskavad või selle osad tagasi.

2. Liikmesriigi pädev asutus teeb rakenduskavade ja -fondidega seotud otsused nende esitamise aasta 15. detsembriks.

Liikmesriigid teatavad tootjaorganisatsioonidele oma otsuse 15. detsembriks.

Nõuetekohaselt põhjendatud kaalutlustel võib liikmesriigi pädev asutus võtta rakenduskavasid ja -fonde käsitleva otsuse vastu taotluse esitamise kuupäevale järgnevaks 20. jaanuariks. Heakskiitvas otsuses võib sätestada, et kulud on abikõlblikud alates taotluse esitamisele järgneva aasta 1. jaanuarist.

Artikkel 65

Järgmiste aastate rakenduskavade muudatused

1. Tootjaorganisatsioonid võivad taotleda muudatuste (sh rakenduskavade kestus) tegemist järgmise aasta 1. jaanuarist kohaldatavatesse rakenduskavadesse hiljemalt 15. septembriks.

Liikmesriigid võivad taotluste esitamise tähtaja siiski edasi lükata.

2. Muudatuste tegemise taotlustele peavad olema lisatud kõik täiendavad dokumendid, milles on esitatud muudatuste põhjus, laad ja mõjud.

3. Liikmesriigi pädev asutus teeb otsused rakenduskavade muudatustaotluste kohta hiljemalt taotluse esitamise aasta 15. detsembriks.

Nõuetekohaselt põhjendatud kaalutlustel võib liikmesriigi pädev asutus võtta rakenduskavasid ja -fonde käsitleva otsuse vastu taotluse esitamise aastale järgnevaks 20. jaanuariks. Heakskiitvas otsuses võib sätestada, et kulud on abikõlblikud alates taotluse esitamisele järgneva aasta 1. jaanuarist.

Artikkel 66

Jooksva aasta rakenduskavade muudatused

1. Liikmesriigid võivad lubada jooksva aasta rakenduskavadesse muudatuste tegemist nende poolt määratud tingimustel.

2. Liikmesriigi pädev asutus võtab lõike 1 kohaselt taotletud rakenduskavade muudatusi käsitlevad otsused vastu muudatuse taotlemise aastale järgneva aasta 20. jaanuariks.

3. Liikmesriigi pädev asutus võib jooksval aastal lubada tootjaorganisatsioonidel:

a) rakendada oma rakenduskavasid üksnes osaliselt;

b) muuta rakenduskava sisu;

c) suurendada rakendusfondi suurust kuni 25 % ulatuses ja vähendada seda liikmesriikide poolt kindlaksmääratava protsendi võrra algselt heakskiidetud suurusest, tingimusel et rakenduskava üldeesmärgid säilivad. Liikmesriigid võivad seda protsendimäära suurendada tootjaorganisatsioonide ühinemise korral vastavalt artikli 29 lõikele 1.

d) Artikli 93 kohaldamise puhul lisada rakendusfondi riiklikku rahalist abi.

4. Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille kohaselt võib jooksva aasta rakenduskavasid muuta liikmesriigi pädeva asutuse eelneva nõusolekuta. Kõnealused muudatused vastavad abi saamise tingimustele üksnes siis, kui tootjaorganisatsioon teatab nendest viivitamata pädevale asutusele.

Artikkel 67

Rakenduskavade vorm

1. Rakenduskavasid rakendatakse aastaste ajavahemike kaupa 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini.

2. Hiljemalt 15. detsembril heakskiidetud rakenduskavasid rakendatakse järgmise aasta 1. jaanuarist.

Pärast 15. detsembrit heakskiidetud kavade rakendamine lükatakse ühe aasta võrra edasi.

Erandina käesoleva lõike esimesest ja teisest lõigust tuleb juhul, kui kohaldatakse artikli 64 lõike 2 kolmandat lõiku või artikli 65 lõike 3 teist lõiku, nende sätete alusel heakskiidetud rakenduskavade rakendamist alustada hiljemalt nende heakskiitmisele järgneva aasta 31. jaanuaril.







4.

jagu

Abi

Artikkel 68

Kinnitatud abisumma

1. Liikmesriigid teatavad abi taotlemise aastale eelneva aasta 15. detsembriks tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide liitudele kinnitatud abisumma, mis on nõutud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103 g lõikega 3.

2. Kui kohaldatakse artikli 64 lõike 2 kolmandat lõiku või artikli 65 lõike 3 teist lõiku, teatavad liikmesriigid kinnitatud abisumma hiljemalt abi taotlemise aasta 20. jaanuariks.

Artikkel 69

Abitaotlused

1. Tootjaorganisatsioonid esitavad liikmesriigi pädevale asutusele abi või selle jääksumma taotluse iga rakenduskava jaoks, mille jaoks abi taotletakse, hiljemalt selle aasta 15. veebruariks, mis järgneb abi taotlemise aastale.

2. Abitaotlustele lisatakse täiendavad dokumendid, milles on esitatud:

a) taotletav abi;

b) turustatud toodangu väärtus;

c) tootjaorganisatsiooni liikmete ja organisatsiooni enda rahalised sissemaksed;

d) kulud, mis on kantud seoses rakenduskavaga;

e) riskide vältimise ja juhtimise kulud jaotatuna tegevuste kaupa;

f) riskide vältimise ja juhtimise meetmeteks kasutatud rakendusfondi osa jaotatuna tegevuste kaupa;

g) vastavus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõikele 2, artikli 103c lõike 3 esimesele lõigule ja artiklile 103d;

h) kirjalik kinnitus, et nad ei ole saanud muud Euroopa Liidu või riigi toetust seoses meetmete ja/või meetmetega, mis vastavad käesoleva määruse kohaselt toetuse saamise tingimustele; ning

i) tõendid asjaomase tegevuse rakendamise kohta, juhul kui taotletakse summa väljamaksmist artikli 60 lõikes 2 osutatud standardse kindla summa alusel.

3. Abitaotlused võivad hõlmata kavandatud, kuid tegemata kulusid, kui on tõendatud, et:

a) asjaomaseid toiminguid ei saanud teha rakenduskava rakendusaasta 31. detsembriks asjaomasest tootjaorganisatsioonist sõltumatutel põhjustel;

b) kõnealuseid toiminguid saab teha selle aasta 30. aprillini, mis järgneb abi taotlemise aastale ning

c) rakendusfondis on alles tootjaorganisatsiooni samaväärne sissemakse.

Abi makstakse ja artikli 71 lõike 3 kohane tagatis vabastatakse üksnes juhul, kui esimese lõigu punktis b osutatud kavandatud kulude rakendamise kohta esitatakse tõendid kavandatud kulutamise aastale järgneva aasta 30. aprilliks ning abisaamise õigus on tegelikkuses tekkinud.

4. Kui taotlused esitatakse pärast lõikes 1 sätestatud kuupäeva, vähendatakse abisummat 1 % iga hilinetud päeva kohta.

Nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel võib liikmesriigi pädev asutus taotluse vastu võtta pärast lõikes 1 sätestatud kuupäeva, kui vajalikud kontrollid on tehtud ja peetakse kinni artiklis 70 sätestatud maksetähtajast.

5. Tootjaorganisatsioonide liidud võivad esitada lõikes 1 osutatud abitaotluse oma liikmete nimel ja huvides, kui kõnealused liikmed on tootjaorganisatsioonid ning tingimusel et lõike 2 kohaselt nõutud tõendavad dokumendid on esitatud iga liikme kohta. Tootjaorganisatsioonid on lõplikud abisaajad.

Artikkel 70

Toetuse maksmine

Liikmesriigid maksavad toetuse välja kava rakendamise aastale järgneva aasta 15. oktoobriks.

▼M19

Siiski võib selliste 2012. aastal rakendatud programmide eest, mis hõlmavad töötlemiseks ettenähtud puu- ja köögivilja, maksta abi hiljemalt 31. detsembril 2013.

▼B

Artikkel 71

Ettemaksed

1. Liikmesriigid võivad lubada tootjaorganisatsioonidel taotleda abi osalist ettemaksu, mis vastab rakenduskava põhjal eeldatavatele kuludele kolmel või neljal kuul, mis järgnevad ettemaksete taotluse esitamise kuule.

2. Ettemaksete taotlused esitatakse vastavalt liikmesriigi otsusele kas iga kolme kuu tagant jaanuaris, aprillis, juulis ja oktoobris või nelja kuu tagant jaanuaris, mais ja septembris.

Konkreetse aasta jaoks tehtud ettemaksete kogusumma ei tohi ületada 80 % rakenduskava algselt kinnitatud abisummast.

3. Ettemakse tingimuseks on tagatise esitamine, mille suurus on 110 % ettemakse summast vastavalt komisjoni määrusele (EMÜ) nr 2220/85 ( 7 ).

Liikmesriigid sätestavad tingimused, millega tagatakse, et rakendusfondi sissemakseid kogutakse vastavalt käesoleva määruse artiklitele 52 ja 53 ning et eelmised ettemaksed ja vastav tootjaorganisatsiooni sissemakse on tegelikult ära kasutatud.

4. Tagatise vabastamise taotlusi võib esitada rakenduskava jooksva aasta jooksul ning neile peavad olema lisatud asjakohased täiendavad dokumendid nagu arved ning tehtud väljamakset tõendavad dokumendid.

Tagatised vabastatakse kuni 80 % ulatuses tehtud ettemakse summast.

5. Esmajärguline nõue määruse (EMÜ) nr 2220/85 artikli 20 lõike 2 tähenduses hõlmab rakenduskavades sätestatud toimingute tegemist vastavalt käesoleva määruse artikli 61 punktidega b ja c ettenähtud kohustustele.

Esmajärgulise nõude täitmatajätmise või artikli 61 punktidega b ja c ettenähtud kohustuste olulise rikkumise korral jäädakse tagatisest ilma, ilma et see piiraks V peatüki 3. jao alusel kohaldatavaid muid sanktsioone ja karistusi.

Muude nõuete täitmata jätmise korral ei tagastata tagatist võrdeliselt tuvastatud rikkumise raskusega.

6. Liikmesriigid võivad kehtestada ettemaksete miinimumsumma ja tähtajad.

Artikkel 72

Osalised maksed

Liikmesriigid võivad lubada tootjaorganisatsioonidel taotleda abi sellise osa väljamaksmist, mis vastab rakenduskava kohaselt juba tehtud kulude summale.

Taotlusi võib esitada igal ajal, kuid mitte üle kolme korra aastas. Taotlustele peavad olema lisatud asjakohased täiendavad dokumendid nagu arved ning tehtud väljamakset tõendavad dokumendid.

Osalise abi taotluste puhul tehtud maksed ei või ületada 80 % abi osast, mis vastab rakenduskava kohaselt juba tehtud kulude summale asjaomasel ajavahemikul. Liikmesriigid võivad kehtestada osaliste maksete miinimumsumma ja taotluste esitamise tähtajad.







III

PEATÜKK

Riskide vältimise ja juhtimise meetmed







1.

jagu

Üldsätted

Artikkel 73

Riskide vältimise ja juhtimise meetmete valik

Liikmesriigid võivad ette näha, et üht või mitut määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõikes 2 loetletud meedet ei kohaldada nende territooriumil.

Artikkel 74

Riskide vältimise ja juhtimise meetmeteks võetud laenud

Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli103c lõike 2 kolmanda lõigu kohaste riskide vältimise ja juhtimise meetmete rahastamiseks võetud laenud, mille tagasimaksetähtaeg on rakenduskava kestusest pikem, võib nõuetekohaste majanduslike põhjenduste alusel kanda üle järgmistesse rakenduskavadesse.







2.

jagu

Turult kõrvaldamine

Artikkel 75

Määratlus

Käesolevas jaos kehtestatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103c lõike 2 punktis a osutatud turult kõrvaldamise eeskirjad.

Käesolevas peatükis tähendavad „turult kõrvaldatud tooted”, „kõrvaldatud tooted” ja „müüki panemata tooted” sel viisil turult kõrvaldatud tooteid.

Artikkel 76

Turustamisstandardid

1. Kui konkreetse toote kohta on olemas II jaotises osutatud turustamisstandard, peab turult kõrvaldatav toode vastama kõnealusele standardile, välja arvatud toodete esitusviisi ja märgistust käsitlevatele sätetele. Tooteid võib turult kõrvaldada lahtiselt, kõik suurused koos, tingimusel et järgitakse II klassi miinimumnõudeid, eriti seoses kvaliteedi ja suurusega.

Asjakohases standardis määratletud minitooted peavad aga vastama kohaldatavale turustamisstandardile, sealhulgas toodete esitusviisi ja märgistust käsitlevatele sätetele.

2. Kui konkreetse toote kohta turustamisstandard puudub, peavad turult kõrvaldatavad tooted vastama X lisas sätestatud miinimumnõuetele. Liikmesriigid võivad kehtestada kõnealuseid miinimumnõudeid täiendavaid eeskirju.

Artikkel 77

Turult kõrvaldamise kolme aasta keskmine tasuta jagamiseks

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 4 osutud piirväärtus – 5 % turustatud toodangu mahust – arvutatakse asjaomaste toodete suhtes tunnustatud tootjaorganisatsiooni kaudu turustatud toodangumahtude eelmise kolme aasta aritmeetilise keskmise alusel.

2. Hiljuti tunnustuse saanud tootjaorganisatsioonidel on tunnustamisele eelnenud turustusaastate andmed:

a) juhul, kui see organisatsioon oli varem tootjarühm, vajaduse korral vastavad andmed kõnealuse tootjarühma kohta või

b) tunnustamistaotluse suhtes kohaldatav maht.

Artikkel 78

Kõrvaldamistoimingutest etteteatamine

1. Tootjaorganisatsioonid ja nende liidud teatavad liikmesriigi pädevatele asutustele kirjaliku telekommunikatsiooni või elektroonilise sõnumiga ette igast kavatsetavast kõrvaldamistoimingust.

Teates esitatakse eelkõige sekkumiseks võetud toodete loetelu ja nende peamised tunnused vastavalt asjaomastele turustamisstandarditele, iga kõnealuse toote hinnanguline kogus, kavandatav otstarve ning koht, kus saab kõrvaldatud tooteid kontrollida vastavalt artikli 108 sätetele.

Teatele lisatakse sertifikaat, milles tõendatakse, et turult kõrvaldatud tooted vastavad kohaldatavatele artiklis 76 sätestatud turustamisstandarditele või miinimumnõuetele.

2. Liikmesriigid kehtestavad tootjaorganisatsioonidele seoses lõikega 1 ettenähtud teatistega üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige tähtaegade kohta.

3. Lõikes 2 osutatud tähtaegade jooksul peavad liikmesriigid:

a) kas tegema artikli 108 lõikes 1 osutatud kontrollimise ja seejärel, kui rikkumisi ei leita, lubama teates osutatud kõrvaldamistoimingu; või

b) artikli 108 lõikes 3 osutatud juhtudel jätma tegemata artikli 108 lõikes 1 osutatud kontrollimise, teatama sellest tootjaorganisatsioonile kirjaliku telekommunikatsiooni või elektroonilise sõnumiga ja lubama teatatud kõrvaldamistoimingu.

Artikkel 79

Toetus

1. Turult kõrvaldamise toetus, mis sisaldab nii Euroopa Liidu kui ka tootjaorganisatsiooni panust, ei ületa XI lisas osutatud toodete jaoks kõnealuses lisas kehtestatud summasid. Muude toodete puhul kehtestavad toetuse maksimumsummad liikmesriigid.

Kui tootjaorganisatsioon on kolmandatelt isikutelt saanud kompensatsiooni turult kõrvaldatud toodete eest, vähendatakse esimeses lõigus osutatud toetust netotulude võrra, mida tootjaorganisatsioonid saavad turult kõrvaldatud toodete eest. Toetuse saamise tingimustele vastamiseks peab asjaomased tooted kõrvaldama puu- ja köögivilja reguleeritud turult.

2. Turult kõrvaldamised ei ületa mis tahes tootjaorganisatsiooni mis tahes toote turustatud toodangu mahust 5 %. Selle protsendimäära hulka ei arvestata aga koguseid, mis on kõrvaldatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 4 osutatud viisil või mõnel muul käesoleva määruse artikli 80 lõike 2 kohasel liikmesriikide poolt heakskiidetud viisil.

Turustatud toodangu maht arvutatakse turustatud toodangu keskmise väärtusena kolmel eelneval aastal. Kui kõnealune teave puudub, kasutatakse selle turustatud toodangu väärtust, mille suhtes tootjaorganisatsioon on tunnustatud.

Esimeses lõigus osutatud protsendimäärad on kolmeaastase ajavahemiku keskmised, kusjuures iga-aastane ületuspiir on 5 protsendipunkti.

3. Kui turult kõrvaldatakse puu- ja köögiviljad, mis on ette nähtud tasuta jagamiseks määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 4 osutatud heategevusorganisatsioonidele ja -fondidele, rahastatakse Euroopa Liidu toetusest üksnes toodete käesoleva artikli lõike 1 kohase kõrvaldamise kulud ning käesoleva määruse artikli 81 lõikes 1 ja artikli 82 lõikes 1 osutatud kulud.

Artikkel 80

Turult kõrvaldatud toodete sihtotstarbed

1. Liikmesriigid kehtestavad turult kõrvaldatud toodete lubatavad sihtotstarbed. Nad võtavad vastu sätted, millega tagatakse, et turult kõrvaldamine või sihtotstarve ei too kaasa negatiivset keskkonnamõju ega fütosanitaarset mõju. Nende sätete järgimisest tootjaorganisatsioonidele tekkivad kulud on rakenduskava alusel abikõlblikud turult kõrvaldamise toetuse osana.

2. Lõikes 1 osutatud sihtotstarbed hõlmavad tasuta jagamist määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõike 4 tähenduses ning mis tahes muud samaväärset sihtotstarvet, mille liikmesriik on heaks kiitnud.

▼M11

Taotluse korral võivad liikmesriigid lubada määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 4 osutatud heategevusorganisatsioonidel ja -fondidel küsida turult kõrvaldatud toodete lõppsaajatelt sümboolset tasu. Kui asjaomased heategevusorganisatsioonid ja -fondid on loa saanud, kohustuvad nad lisaks käesoleva määruse artikli 83 lõikes 1 sätestatud kohustuste täitmisele pidama finantsarvestust kõnealuse tegevuse kohta.

▼B

Tasuta jagatud puu- ja köögivilja saajate loonustasu puu- ja köögivilja töötlejatele võib lubada juhul, kui sellise maksega hüvitatakse üksnes töötlemiskulud ning kui tasumise liikmesriigis on ette nähtud eeskirjad, millega tagatakse, et töödeldud tooted on ka tegelikult teises lõigus osutatud lõppsaajatele tarbimiseks ette nähtud.

Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et hõlbustada kontakte ja koostööd määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 4 osutatud ja nende poolt heakskiidetud tootjaorganisatsioonide ning heategevusorganisatsioonide ja -fondide vahel.

3. Toodete töötleva tööstuse käsutusse andmine on võimalik. Liikmesriigid võtavad vastu üksikasjalikud sätted tagamask, et Euroopa Liidu piires ei tekiks asjaomaste tööstuste või imporditud toodete jaoks konkurentsi moonutamist ning et turult kõrvaldatud tooteid ei viidaks uuesti turule. Destilleerimisel tekkivat alkoholi kasutatakse üksnes tööstuses või energeetikas.

Artikkel 81

Veokulud

1. Kõikide turult kõrvaldatud toodete tasuta jagamise veokulud on rakenduskava alusel abikõlblikud kindla suurusega summa ulatuses, mis kehtestatakse vastavalt XII lisas sätestatud vahemaale kõrvaldamiskoha ja tarnekoha vahel.

Mereveo puhul määratlevad liikmesriigid vahemaa kõrvaldamiskoha ja tarnekoha vahel. Kui maismaatransport on võimalik, ei tohi hüvitis laadimiskoha ja teoreetilise lõpp-punkti vahelise lühima marsruudi puhul ületada maismaatranspordi kulu. XII lisas kehtestatud summade suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti 0,6.

2. Veokulud makstakse isikule, kes tegelikult kannab kõnealuse veo rahalised kulud.

Makse tegemiseks tuleb esitada tõendavad dokumendid, milles on eelkõige esitatud:

a) abi saavate organisatsioonide nimed;

b) asjaomaste toodete kogus;

c) abi saavate organisatsioonide nõusolek ja kasutatav veovahend ning

d) vahemaa turult kõrvaldamise koha ja tarnimiskoha vahel.

Artikkel 82

Sortimis- ja pakkimiskulud

1. Tasuta jagamiseks turult kõrvaldatud puu- ja köögivilja sortimis- ja pakkimiskulud on rakenduskavade alusel abikõlblikud XIII lisa A osas sätestatud kindla suurusega summa ulatuses toodete puhul, mille netokaal pakendis on alla 25 kilogrammi.

2. Tasuta jagamiseks ettenähtud toodete pakenditel peab olema Euroopa embleem ning üks või mitu XIII lisa B osas sätestatud märget.

3. Sortimis- ja pakkimiskulud makstakse kõnealused toimingud teinud tootjaorganisatsioonile.

Makse tegemiseks tuleb esitada tõendavad dokumendid, milles on eelkõige esitatud:

a) abi saavate organisatsioonide nimed;

b) asjaomaste toodete kogus ning

c) abi saavate organisatsioonide nõusolek, milles on täpsustatud esitusviis.

Artikkel 83

Nõuded turult kõrvaldatud toodete saajatele

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103d lõikes 4 osutatud turult kõrvaldatud toodete saajad kohustuvad:

a) järgima käesolevat määrust;

▼M11

b) pidama kõnealuste toimingute kohta eraldi laoarvestust;

▼B

c) aktsepteerima Euroopa Liidu õigusega ettenähtud kontrolle; ning

d) esitama iga kõnealuse toote lõplikku sihtpunkti tõendava dokumendina ülevõtmissertifikaadi (või samaväärse dokumendi), milles tõendatakse, et kolmas isik on turult kõrvaldatud tooted üle võtnud eesmärgiga neid tasuta jagada.

Liikmesriigid võivad otsustada, et saajad ei pea esimese lõigu punktis b osutatud arvestusi pidama, kui nad saavad üksnes väikeseid koguseid ja leiavad, et risk on väike. Kõnealune otsus ja selle põhjendused protokollitakse.

2. Turult kõrvaldatud toodete muudeks sihtotstarveteks saajad kohustuvad:

a) järgima käesolevat määrust;

b) pidama kõnealuste toimingute kohta eraldi laoarvestust ja raamatupidamisarvestust, kui liikmesriik leiab, et see on vajalik, kuigi toode on enne tarnimist denatureeritud;

c) aktsepteerima Euroopa Liidu õigusega ettenähtud kontrolle; ning

d) mitte taotlema täiendavat abi kõnealustest toodetest v