02020XC0320(03) — ET — 08.05.2020 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

KOMISJONI TEATIS

Riigiabi ajutine raamistik majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis

2020/C 91 I/01

1. COVID-19 PUHANG, SELLE MÕJU MAJANDUSELE JA VAJADUS AJUTISTE MEETMETE JÄRELE

1.1. COVID-19 puhang ja selle mõju majandusele

1. COVID-19 on ulatuslik rahvatervise hädaolukord, mis puudutab meie kodanikke, ühiskonda ja majandust, kuna kõigis liidu liikmesriikides esineb nakkusi. See on suur šokk ka maailma ja liidu majandusele ning liikmesriikide ja ELi institutsioonide koordineeritud majanduslik reageerimine on väga oluline, et leevendada negatiivset mõju ELi majandusele.

2. Šokk mõjutab majandust erinevate kanalite kaudu, Tekkinud on tarneahelate katkemisest tulenev tarnešokk, tarbijate väiksemast nõudlusest tulenev nõudlusšokk, ebakindluse negatiivne mõju investeerimiskavadele ja likviidsuspiirangute mõju ettevõtjatele.

3. Liikmesriigid on võtnud vastu mitmesugused ohjeldamismeetmed, nagu suhtlemisdistantsi hoidmine, reisipiirangud, karantiin ja varjumine, et šoki kestus ja ulatus jääks võimalikult piiratuks. Need meetmed mõjutavad otseselt nii nõudlust kui ka pakkumist ning kahjustavad ettevõtjaid ja töötajaid, eelkõige tervishoiu-, turismi-, kultuuri-, jaekaubandus- ja transpordisektoris. Lisaks vahetule mõjule, mida COVID-19 avaldab liikuvusele ja transpordile, kannatavad üha enam ka kõikide ülejäänud sektorite eri liiki ettevõtted, olgu tegu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) või suurettevõtetega. Samuti on mõjutatud üleilmsed finantsturud, kus on eelkõige probleeme likviidsusega. Kirjeldatud mõju ei piirdu ainult konkreetsete liikmesriikidega, vaid põhjustab häireid kogu liidu majanduses.

4. COVID-19 puhangust tingitud erandlike asjaolude tõttu võib mis tahes liiki ettevõtjatel tekkida tõsiseid raskusi likviidsusega. Nii maksujõulised kui ka maksujõuetud ettevõtjad võivad kogeda äkilist likviidsusnappust või likviidsuse üldse kaotada. Eriti ohustatud on VKEd. See võib tõsiselt mõjutada paljude elujõuliste ettevõtjate ja nende töötajate majandusolukorda lühikese ja keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul, kuid sellel võib olla ka pikemaajalisem negatiivne mõju, mis seab ohtu ettevõtjate tegevuse jätkumise.

5. Pankadel ja muudel finantsvahendajatel on COVID-19 puhangu mõju leevendamisel keskne roll, sest nende ülesanne on säilitada krediidivoog majanduses. Kui laenude voog järsult väheneb, aeglustub järsult ka majandustegevus, sest ettevõtjatel tekivad raskused tarnijatele ja töötajatele maksmisega. Kujunenud olukorras on asjakohane lubada liikmesriikidel võtta meetmeid, mis ergutaksid krediidiasutusi ja muid finantsvahendajaid ka edaspidi täitma oma rolli, jätkates majandustegevuse toetamist ELis.

6. Käesoleva teatisega ette nähtud abist, mida liikmesriigid annavad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt ja mis tehakse kättesaadavaks pankade kui finantsvahendajate kaudu, saavad otseselt kasu ettevõtjad. Sellist abi ei tohi anda pankade elujõulisuse, likviidsuse ega maksevõime säilitamiseks või taastamiseks. Samuti ei tohi krediidiasutuse või üksuse elujõulisuse, likviidsuse ega maksevõime säilitamiseks või taastamiseks kasutada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohast abi, mida liikmesriigid annavad pankadele COVID-19 puhangu tõttu tekkinud otsese kahju hüvitamiseks ( 1 ). Sellisel juhul ei käsitata abi Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/59/EL (pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiiv) ( 2 ) ega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses nr 806/2014 (ühtse kriisilahenduskorra määrus) ( 3 ) sätestatud erakorralise avaliku sektori finantstoetusena ja seda ei saa ka hinnata riigiabieeskirjade ( 4 ) kohaselt, mida kohaldatakse pangandussektori ( 5 ) suhtes.

▼M2

7. Kui pangad vajavad COVID-19 puhangu tõttu erakorralist avaliku sektori finantstoetust (vt pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi artikli 2 lõike 1 punkt 28 ja ühtse kriisilahenduskorra määruse artikli 3 lõike 1 punkt 29) likviidsuse, rekapitaliseerimise või langenud väärtusega varade meetme vormis, tuleb hinnata, kas meede vastab pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi artikli 32 lõike 4 punkti d alapunktides i, ii või iii ning ühtse kriisilahenduskorra määruse artikli 18 lõike 4 punkti d alapunktides i, ii või iii sätestatud tingimustele. Kui viimati nimetatud tingimused on täidetud, ei loeta sellist erakorralist avaliku sektori finantstoetust saavat panka maksejõuetuks ega tõenäoliselt maksejõuetuks jäävaks. Niivõrd kui sellised meetmed on suunatud COVID-19 puhanguga seotud probleemide lahendamisele, loetakse need kuuluvaks 2013. aasta pangandusteatise ( 6 ) punkti 45 alla, milles on sätestatud erand aktsionäride ja allutatud võlausaldajate kulude jagamise nõudest.

▼B

8. COVID-19 puhangu tõttu võib ettevõtjatel tekkida mitte üksnes likviidsusnappus, vaid ka märkimisväärse kahju. Kuna COVID-19 puhang on erandlikku laadi, ei olnud võimalik nimetatud kahju ette näha ja selle ulatus on märkimisväärne ja seab ettevõtjad olukorda, mis erineb selgelt turutingimustest, milles nad tavaliselt tegutsevad. Niisugused erandlikud tingimused võivad põhjustada isegi elujõulistele ettevõtjatele, kes on tavapärase majandustegevusega kaasnevateks riskideks hästi ette valmistatud, sedavõrd raskusi, et ohtu satub nende elujõulisus.

▼M2

9. COVID-19 puhang loob ohu, et võib tekkida tõsine majanduslangus, mis mõjutab kogu ELi majandust alates ettevõtetest kuni tööhõive ja kodumajapidamisteni. Selleks et turgudel säiliks piisav likviidsus, et leevendada elujõulistele ettevõtjatele tekitatavat kahju ja et majandustegevus jätkuks nii COVID-19 puhangu ajal kui ka pärast seda, on vaja täpselt suunatud avaliku sektori toetust. Lisaks võivad liikmesriigid otsustada toetada reisi- ja turismitööstuse ettevõtjaid, et tagada COVID-19 puhangu tõttu esitatud tagasimaksetaotluste täitmine, eesmärgiga tagada reisija- ja tarbijaõiguste kaitsmine ning reisijate võrdne kohtlemine. Võttes arvesse ELi eelarve piiratud mahtu, rahastatakse meetmeid peamiselt liikmesriikide eelarvetest. ELi riigiabi eeskirjad võimaldavad liikmesriikidel võtta kiireid ja tulemuslikke meetmeid, et toetada kodanikke ja ettevõtjaid, eelkõige VKEsid, kes on COVID-19 puhangu tõttu majandusraskustes.

▼B

1.2. Vajadus riigiabi meetmete tõhusa koordineerimise järele Euroopa tasandil

10. ELi riigiabieeskirjade sihipärase ja proportsionaalse kohaldamisega tagatakse, et riiklikud toetusmeetmed on tulemuslikud ning aitavad raskustesse sattunud ettevõtjatel mitte üksnes COVID-19 puhangu ajal toime tulla, vaid ka praegusest olukorrast taastuda, pidades silmas keskkonnasäästlikule majandusele ja digitehnoloogiale ülemineku tähtsust kooskõlas ELi eesmärkidega. Ühtlasi tagatakse ELi riigiabi kontrolliga, et ELi siseturg ei killustu ja säilivad võrdsed tingimused. Siseturu terviklikkus tagab ka kiirema taastumise. Lisaks hoiab see ära kahjuliku võidusubsideerimise, mille puhul rohkem vahendeid omavad liikmesriigid saavad kulutada naabritest rohkem, kahjustades seeläbi ühtekuuluvust liidus.

1.3. Vajadus asjakohaste riigiabimeetmete järele

11. Seoses liikmesriikide üldiste jõupingutustega COVID-19 puhangu mõju vähendamiseks oma majandusele tutvustatakse käesolevas teatises, kuidas liikmesriikidel on ELi eeskirjade alusel võimalik tagada ettevõtjate, eelkõige VKEdele, kellel praegu ootamatult napib vahendeid, likviidsus ja juurdepääs rahastamisele, et võimaldada neil praegusest olukorrast taastuda.

12. Komisjon kirjeldas 13. märtsi 2020. aasta teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“ ( 7 ) eri võimalusi, mis on liikmesriikidele kättesaadavad väljaspool ELi riigiabi kontrolli kohaldamisala ja mida nad võivad kehtestada ilma komisjoni osaluseta. Need hõlmavad meetmeid, mida kohaldatakse kõigi ettevõtjate suhtes seoses palgatoetuste, ettevõtte tulumaksu ja käibemaksu või sotsiaalkindlustusmaksete maksmise peatamisega, või otse tarbijatele suunatud rahalist toetust tühistatud teenuste või piletite eest, mida asjaomased ettevõtjad ei hüvita.

▼M2

13. Liikmesriigid võivad samuti kavandada toetusmeetmeid ilma komisjoni sekkumiseta kooskõlas grupierandi määrustega ( 8 ).

▼B

14. Lisaks võivad liikmesriigid ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ning nagu on täpsustatud päästmise ja ümberkorraldamise riigiabi suunistes, ( 9 ) teatada komisjonile abikavadest, mille eesmärk on rahuldada teravaid likviidsusvajadusi ja toetada ettevõtjaid, kes seisavad silmitsi finantsraskustega, mis on tingitud COVID-19 puhangust või mida see süvendab.

15. Lisaks võivad liikmesriigid ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel hüvitada ettevõtjatele viiruspuhangu tõttu kantud kahju neis sektorites, mis on kriisi tõttu eriti otseselt kannatanud (nt transport, turism, kultuur, majutus ja jaekaubandus), ja/või tühistatud sündmuste korraldajatele. Liikmesriigid võivad sellistest kahju hüvitamise meetmetest teatada ja komisjon hindab neid otse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel ( 10 ). Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste ühekordse abi põhimõte ( 11 ) ei hõlma abi, mille komisjon tunnistab siseturuga kokkusobivaks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel, kuna seda liiki abi ei ole päästmis- või ümberkorraldamisabi ega ajutine ümberkorraldamistoetus päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 71 tähenduses. Seepärast võivad liikmesriigid ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel hüvitada COVID-19 puhangust otseselt põhjustatud kahju ettevõtjatele, kes on saanud abi päästmise ja ümberkorraldamise suuniste alusel.

16. Täienduseks eespool nimetatud võimalustele esitab komisjon käesolevas teatises täiendavad ajutised riigiabi meetmed, mida ta peab siseturuga kokkusobivaks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel ja mille saab asjaomase liikmesriigi teate saamise järel kiiresti heaks kiita. Lisaks on endiselt võimalik teatada alternatiivsetest lähenemisviisidest – nii abikavadest kui ka üksikmeetmetest. Käesoleva teatise eesmärk on kehtestada raamistik, mis võimaldab liikmesriikidel lahendada raskusi, millega ettevõtjad praegu silmitsi seisavad, säilitades samal ajal ELi siseturu terviklikkuse ja tagades võrdsed tingimused.

▼M1

16a. Peale selle on komisjon seisukohal, et lisaks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b lubatud abimeetmetele ja ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud olemasolevatele võimalustele on oluline kiirendada ka COVID-19ga seotud teadus- ja arendustegevust, toetada katsetamise ja tootmismahu suurendamise rajatisi, mis aitavad välja töötada COVID-19ga seotud tooteid, ning toetada puhangule reageerimiseks vajalike toodete tootmist. Seepärast sätestatakse käesolevas teatises tingimused, mille korral komisjon peab selliseid meetmeid ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks. Komisjon on nõuetekohaselt arvesse võtnud selliste abimeetmete ühist eesmärki ja nende positiivset mõju seoses toimetulekuga COVID-19 puhangust tingitud tervisealase hädaolukorraga, kui ta kaalus kõnealuste meetmete võimalikku negatiivset mõju siseturule.

▼B

2. EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 107 LÕIKE 3 PUNKTI B KOHALDATAVUS

17. ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt võib komisjon pidada siseturuga kokkusobivaks abi „liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks“. Sellise juhtumi puhuks on Euroopa kohtud teinud otsuse, et selline häire peab mõjutama asjaomase liikmesriigi majandust tervikuna või suurt osa sellest, mitte üksnes ühte selle piirkonda või mõnda territooriumi osa. Lahendus on kooskõlas vajadusega tõlgendada rangelt selliseid erandisätteid nagu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkt b ( 12 ). Kõnealust tõlgendamist on komisjon oma otsuste tegemisel pidevalt kohaldanud ( 13 ).

18. Võttes arvesse, et COVID-19 puhang mõjutab kõiki liikmesriike ja et liikmesriikide võetud ohjeldamismeetmed mõjutavad ettevõtjaid, leiab komisjon, et riigiabi on õigustatud ja selle võib kuulutada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks piiratud ajavahemikuks, et leevendada ettevõtjate likviidsuspuudujääki ja tagada, et COVID-19 puhangu põhjustatud häired ei kahjustaks nende elujõulisust, eriti VKEde puhul.

19. Komisjon esitab käesolevas teatises kokkusobivuse tingimused, mida ta põhimõtteliselt kohaldab abi suhtes, mida liikmesriigid annavad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel. Seega peavad liikmesriigid näitama, et käesoleva teatise kohaselt komisjonile teatatud riigiabi meetmed on asjaomase liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks vajalikud, asjakohased ja proportsionaalsed ning et kõik käesoleva teatise tingimused on täielikult täidetud.

▼M2

20. Käesoleva teatisega hõlmatud ajutisi abimeetmeid võib omavahel kumuleerida kooskõlas käesoleva teatise konkreetsete jaotiste sätetega. Käesoleva teatisega hõlmatud ajutisi abimeetmeid võib kumuleerida vähese tähtsusega abi määruste ( 14 ) alusel antava abiga või grupierandi määruste ( 15 ) alusel antava abiga, tingimusel et järgitakse kõnealuste määruste sätteid ja kumuleerimiseeskirju.

▼M2

20a. Krediidi- ja finantseerimisasutustele antavat abi ei hinnata käesoleva teatise raames, välja arvatud järgmistel puhkudel: i) kaudsed eelised krediidi- või finantseerimisasutustele, kes vahendavad jaotistes 3.1–3.3 sätestatud laenude või garantiidena antavat abi vastavalt jaotises 3.4 sätestatud kaitsemeetmetele, ja ii) jaotises 3.10 sätestatud abi, tingimusel et kava ei ole suunatud üksnes finantssektori töötajatele.

▼B

3. AJUTISED RIIGIABIMEETMED

▼M2

3.1. Piiratud abisummad

▼B

21. Lisaks olemasolevatele võimalustele, mis põhinevad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktil c, võivad praeguses olukorras olla asjakohaseks, vajalikuks ja sihipäraseks lahenduseks ajutised piiratud abisummad ettevõtjatele, kellel on ootamatu likviidsusnappus või isegi täielik likviidsuspuudus.

▼M1

22. Komisjon loeb sellise riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks, kui on täidetud kõik järgmised tingimused (põllumajanduse esmatootmise ning kalandus- ja vesiviljelussektori erisätted on esitatud punktis 23):

a. abi kogusumma ei ületa 800 000 eurot ettevõtja kohta; abi võib anda otsetoetuste, maksu- ja maksesoodustuste vormis või muus vormis, nagu tagasimakstavad ettemaksed, garantiid, laenud ja omakapital, tingimusel et selliste meetmete kogunimiväärtus jääb allapoole ülemmäära 800 000 EUR ettevõtja kohta; kõik kasutatud arvud peavad väljendama brutosummasid, see tähendab, et neist ei ole maha arvatud makse ega muid tasusid;

▼B

b. abi antakse eelarveprognoosiga abikava raames;

▼M1

c. abi ei või anda ettevõtjale, kes oli raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses ( 16 )) juba 31. detsembril 2019.

▼B

d. abi antakse hiljemalt 31. detsembril 2020 ( 17 );

e. põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega tegelevatele ettevõtjatele ( 18 ) antava abi tingimuseks on, et seda ei anta osaliselt või täielikult edasi esmatootjatele, ning seda ei määrata kindlaks esmatootjatelt ostetud või asjaomaste ettevõtjate poolt turule viidud toodete hinna või koguse alusel.

▼M1

23. Erandina punkti 22 alapunktist a kohaldatakse põllumajandus-, kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtjatele antava abi suhtes lisaks punkti 22 alapunktides b–e sätestatud tingimustele järgmisi eritingimusi:

a. abi kogusumma ei ületa 120 000 eurot kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtja kohta ( 19 ) või 100 000 eurot põllumajandustoodete esmatootmisega tegeleva ettevõtja kohta ( 20 ); abi võib anda otsetoetuste, maksu- ja maksesoodustuste vormis või muus vormis, nagu tagasimakstavad ettemaksed, garantiid, laenud ja omakapital, tingimusel et selliste meetmete kogunimiväärtus jääb allapoole ülemmäära 120 000 eurot või 100 000 eurot ettevõtja kohta; kõik kasutatud arvud peavad väljendama brutosummasid, see tähendab, et neist ei ole maha arvatud makse ega muid tasusid;

b. põllumajanduse esmatootmise valdkonnas tegutsevatele ettevõtjatele antava abi summat ei tohi kindlaks määrata turule viidud kaupade hinna või koguse alusel;

c. kalanduse ja vesiviljelusega tegelevatele ettevõtjatele antav abi ei ole seotud ühegi komisjoni määruse (EL) nr 717/2014 ( 21 ) artikli 1 lõike 1 punktides a–k osutatud abiliigiga.

▼M2

23a. Kui ettevõtja tegutseb mitmes sektoris, mille suhtes kohaldatakse punkti 22 alapunkti a ja punkti 23 alapunkti a kohaselt erinevaid maksimumsummasid, tagab asjaomane liikmesriik sobivate vahenditega, näiteks eraldi raamatupidamisarvestuse abil, et iga sellise tegevusala puhul peetakse kinni asjakohasest ülemmäärast ning et ühe ettevõtja kohta ei ületata maksimaalset 800 000 euro suurust kogusummat.“ Kui ettevõtja tegutseb punkti 23 alapunktiga a hõlmatud sektorites, ei tohiks ületada ühe ettevõtja kohta 120 000 euro suurust kogusummat.

▼B

3.2. Laenugarantiidena antav abi

24. Selleks et tagada ootamatu likviidsusnappusega ettevõtjatele juurdepääs likviidsusele, võib olla praeguses olukorras asjakohane, vajalik ja sihipärane lahendus piiratud tähtaja ja laenusummaga riigi laenugarantiide andmine.

▼M2

24a. Jaotise 3.2 alusel antud abi ei kumuleerita jaotise 3.3 kohaselt sama aluseks oleva laenu põhisumma jaoks antud abiga ja vastupidi. Jaotiste 3.2 ja 3.3 alusel antud abi võib kumuleerida eri laenudega, tingimusel et laenude kogusumma abisaaja kohta ei ületa punkti 25 alapunktis d või punkti 27 alapunktis d sätestatud künniseid. Abisaaja suhtes võib kohaldada korraga mitut jaotise 3.2 kohast meedet, kui üldine laenusumma abisaaja kohta ei ületa punkti 25 alapunktides d ja e sätestatud ülemmäärasid.

▼M1

25. Komisjon loeb sellise riigiabi, mida antakse vastuseks COVID-19 puhangule uute riigi üksiklaenugarantiide vormis, ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks, tingimusel et:

a. garantiipreemiad määratakse iga üksiklaenu jaoks kindlaks minimaalsel tasemel, mis suureneb garanteeritud laenu kestuse pikenedes järk-järgult vastavalt järgmisele tabelile:



Abisaaja liik 1. aastaks 2.–3. aastaks 4.–6. aastaks VKEd 25 bps 50 bps 100 bps Suurettevõtjad 50 bps 100 bps 200 bps

b. alternatiivina võivad liikmesriigid teatada kavadest, mille puhul on aluseks võetud eespool esitatud tabel, kuid garantii kestust, garantiipreemiaid ja garantiikatet võib iga aluseks oleva üksiklaenu põhisumma jaoks kohandada, näiteks väiksem garantiikate võiks kompenseerida pikemat kestust või võimaldada väiksemaid garantiipreemiaid; kindlasummalist garantiipreemiat võib kasutada kogu garantii kestuse jooksul, kui see on suurem kui eespool olevas tabelis iga abisaajaliigi jaoks 1. aastaks sätestatud minimaalsed garantiipreemiad, mida on muudetud käesoleva punkti alusel vastavalt garantii kestusele ja garantiikattele;

c. garantii antakse hiljemalt 31. detsembriks 2020;

d. laenude puhul, mille tähtaeg on pärast 31. detsembrit 2020, ei ületa laenu kogusumma abisaaja kohta: i. abisaaja kahekordset palgakulu (sh sotsiaalmaksud ja ettevõtja juures töötava, kuid ametlikult alltöövõtjate palgal oleva personaliga seotud kulu) aastal 2019 või viimasel aastal, mille kohta andmed on kättesaadavad. 1. jaanuaril 2019 või pärast seda loodud ettevõtjate puhul ei või maksimaalne laenusumma ületada kahe esimese tegutsemisaasta hinnangulisi aastaseid palgakulusid; või ii. 25 % abisaaja 2019. aasta kogukäibest; või ▼M2 iii. liikmesriigi asjakohase põhjendusega komisjonile (näiteks seoses teatavat liiki ettevõtjate erisustega), võib laenusummat suurendada, et katta VKEde likviidsusvajadused laenu andmise järgseks 18 kuuks ( 22 ) ja suurettevõtjate likviidsusvajadused laenu andmise järgseks 12 kuuks. Likviidsusvajadused tuleks kindlaks teha abisaaja enesesertifitseerimise teel ( 23 );

e. laenude puhul, mille tähtaeg on kuni 31. detsembrini 2020, võib laenu põhisumma olla suurem kui punkti 25 alapunktis d sätestatud, kui liikmesriik põhjendab seda nõuetekohaselt komisjonile ning kui abi proportsionaalsus on tagatud ja liikmesriik tõendab seda komisjonile;

▼M1

f. garantii kestus on maksimaalselt kuus aastat, välja arvatud juhul, kui seda punkti 25 alapunkti b alusel kohandatakse, ja riigigarantii ei või ületada: i. 90 % laenu põhisummast, kui krediidiasutus ja riik kannavad kahju proportsionaalselt ja samadel tingimustel, või ii. 35 % laenu põhisummast, kui kahjumit kannab kõigepealt riik ja alles seejärel krediidiasutused (st esimese järjekoha kahju garantii), ning iii. mõlemal eespool nimetatud juhul, kui laenu suurus aja jooksul väheneb, näiteks põhjusel, et laenu hakatakse tagasi maksma, peab tagatud summa vähenema proportsionaalselt;

g. garantii peab olema seotud investeerimis- ja/või käibekapitalilaenudega;

h. garantiid ei või anda ettevõtjale, kes oli raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses ( 24 )) juba 31. detsembril 2019.

▼B

3.3. Laenude subsideeritud intressimäärana antav abi

▼M2

26. Selleks et tagada nende ettevõtjate juurdepääs likviidsusele, keda on tabanud ootamatu likviidsusnappus, võib praeguses olukorras olla asjakohane, vajalik ja sihipärane lahendus võimaldada piiratud ajavahemikuks ja teatavale laenusummale subsideeritud intressimäär. Lisaks võib praeguses olukorras olla asjakohane, vajalik ja sihipärane lahendus kasutada allutatud võlga, mis on maksejõuetusmenetluste korral allutatud tavalisele kõrgema nõudeõiguse järguga võlale. Selline võlg on vähem moonutav kui oma- või hübriidkapital, kuna seda ei saa äriühingu tegevuse jätkumise korral automaatselt konverteerida omakapitaliks. Seega peab allutatud võla vormis antav abi ( 25 ) vastama asjakohastele tingimustele, mis on sätestatud võlainstrumente käsitlevas jaotises 3.3. Kuna selline abi sarnaneb kapitalitoetusega, sest see võimaldab äriühingul suurendada kõrgema nõudeõiguse järguga võlgu, kohaldatakse allutatud võla suhtes lisaks krediidiriski marginaali ja piiratakse selle summat võrreldes kõrgema nõudeõiguse järgu võlaga (suurettevõtjate puhul kolmandiku ja VKEde puhul poolega, nagu on sätestatud punkti 27 alapunkti d alapunktides i ja ii). Nende ülemmäärade ületamise korral tuleks allutatud võlga hinnata tingimuste alusel, mida kohaldatakse jaotise 3.11 kohaste COVID-19 rekapitaliseerimismeetmete suhtes, et tagada võrdne kohtlemine.

▼M2

26a. Jaotise 3.3 kohaselt antud abi ei kumuleerita jaotise 3.2 kohaselt sama aluseks oleva laenu põhisumma jaoks antud abiga ja vastupidi. Jaotiste 3.2 ja 3.3 alusel antud abi võib kumuleerida eri laenudega, kui üldine laenusumma abisaaja kohta ei ületa punkti 25 alapunktis d või punkti 27 alapunktis d sätestatud ülemmäärasid. Abisaaja suhtes võib kohaldada korraga mitut jaotise 3.3 kohast meedet, kui üldine laenusumma abisaaja kohta ei ületa punkti 27 alapunktides d ja e sätestatud ülemmäärasid.

▼M1

27. Komisjon peab riigiabi, mis on antud vastuseks COVID-19 puhangule subsideeritud avaliku sektori laenu vormis, ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks, kui täidetud on järgmised tingimused:

a. laene võib anda vähendatud intressimääraga, mis on vähemalt võrdne 1. jaanuaril 2020 kohaldatud baasmääraga (1 aasta IBOR või komisjoni avaldatud sellega samaväärne intressimäär ( 26 )), millele on lisatud alljärgnevas tabelis esitatud krediidiriski marginaal:



Abisaaja liik Krediidiriski marginaal 1. aastal Krediidiriski marginaal 2.–3. aastal Krediidiriski marginaal 4.–6. aastal VKEd 25 bps (1) 50 baaspunkti (1) 100 bps Suurettevõtjad 50 bps 100 bps 200 bps (1) Minimaalne intressimäär (baasmäär, millele on lisatud krediidiriski marginaal) peaks olema vähemalt 10 baaspunkti aastas. (2) Minimaalne intressimäär (baasmäär, millele on lisatud krediidiriski marginaal) peaks olema vähemalt 10 baaspunkti aastas.

b. samuti võivad liikmesriigid teatada kavadest, mille alus on küll eespool esitatud tabel, kuid mille kohaselt maksetähtaega ja krediidiriski marginaali taset on võimalik kohandada, näiteks kasutada kindlat krediidiriski marginaali kogu laenu kestuse ajal, kui see on suurem kui iga abisaajaliigi esimese aasta minimaalne krediidiriski marginaal, mida on muudetud käesoleva lõigu kohaselt vastavalt laenu lõpptähtajale ( 27 );

c. laenulepingud sõlmitakse hiljemalt 31. detsembriks 2020 ja nende maksimaalne kehtivusaeg on kuus aastat, välja arvatud juhul kui neid ei kohandata vastavalt punkti 27 alapunktile b;

d. laenude puhul, mille tähtaeg on pärast 31. detsembrit 2020, ei ületa laenu kogusumma abisaaja kohta: i. abisaaja kahekordset palgakulu (sh sotsiaalmaksud ja ettevõtja juures töötava, kuid ametlikult alltöövõtjate palgal oleva personaliga seotud kulu) aastal 2019 või viimasel aastal, mille kohta andmed on kättesaadavad. 1. jaanuaril 2019 või pärast seda loodud ettevõtjate puhul ei või maksimaalne laenusumma ületada kahe esimese tegutsemisaasta hinnangulisi aastaseid palgakulusid; või ii. 25 % abisaaja 2019. aasta kogukäibest; või ▼M2 iii. liikmesriigi asjakohase põhjendusega komisjonile (näiteks seoses teatavat liiki ettevõtjate erisustega), võib laenusummat suurendada, et katta VKEde likviidsusvajadused laenu andmise järgseks 18 kuuks ( 28 ) ja suurettevõtjate likviidsusvajadused laenu andmise järgseks 12 kuuks. Likviidsusvajadused tuleks kindlaks teha abisaaja enesesertifitseerimise teel ( 29 );

e. laenude puhul, mille tähtaeg on kuni 31. detsembrini 2020, võib laenu põhisumma olla suurem kui punkti 27 alapunktis d sätestatud, kui liikmesriik põhjendab seda nõuetekohaselt komisjonile ning kui abi proportsionaalsus on tagatud ja liikmesriik tõendab seda komisjonile;

▼M1

f. laen on seotud investeeringu- ja/või käibekapitalivajadustega;

g. laenu ei või anda ettevõtjale, kes oli raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses) ( 30 )31. detsembril 2019.

▼M2

27a. Võlainstrumentide puhul, mis on maksejõuetusmenetluste korral allutatud tavalisele kõrgema nõudeõiguse järguga võlale, võib kohaldada vähendatud intressimäära, mis on vähemalt võrdne baasmäära ja punkti 27 alapunkti a tabelis esitatud krediidiriski marginaali summaga, millele on suurettevõtjate puhul lisatud 200 baaspunkti ja VKEde puhul 150 baaspunkti. Selliste võlainstrumentide puhul võib kasutada punkti 27 alapunktis b osutatud alternatiivi. Samuti tuleb kinni pidada punkti 27 alapunktidest c, f ja g. Võlainstrumendi kokkusobivus siseturuga määratakse kindlaks jaotise 3.11 kohaselt, kui allutatud võla summa ületab mõlemat järgmist ülemmäära ( 31 ):

i. suurettevõtjate puhul kaks kolmandikku abisaaja aastasest palgakulust ja VKEde puhul abisaaja aastane palgakulu vastavalt punkti 27 alapunkti d alapunktile i, ning

ii. suurettevõtjate puhul 8,4 % abisaaja 2019. aasta kogukäibest ja VKEde puhul 12,5 % abisaaja 2019. aasta kogukäibest.

▼B

3.4. Krediidiasutuste või muude finantseerimisasutuste kaudu kättesaadavaks tehtavate tagatiste ja laenude vormis antav abi

▼M2

28. Käesoleva teatise jaotiste 3.1, 3.2 ja 3.3 kohast tagatiste ja laenude vormis abi võib anda ettevõtjatele, keda on tabanud ootamatu likviidsusnappus, otse või krediidiasutuste ja muude finantseerimisasutuste kui finantsvahendajate kaudu. Viimasel juhul peavad olema täidetud allpool nimetatud tingimused.

▼B

29. Kuigi selline abi on suunatud otse ettevõtjatele, keda on tabanud ootamatu likviidsusnappus, ja mitte krediidiasutustele ega muudele finantseerimisasutustele, võivad sellest kaudset kasu saada ka viimati nimetatud. Siiski ei või sellise kaudse abi eesmärk olla krediidiasutuste elujõulisuse, likviidsuse ega maksevõime säilitamine või taastamine. Sellest tulenevalt leiab komisjon, et sellist abi ei tohiks käsitada pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti 28 ja ühtse kriisilahenduskorra määruse artikli 3 lõike 1 punkti 29 kohase erakorralise avaliku sektori finantstoetusena ning seda ei tohiks hinnata pangandussektori suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade alusel ( 32 ).

30. Igal juhul on asjakohane kehtestada teatavad kaitsemeetmed seoses krediidiasutustele või muudele finantseerimisasutustele antava võimaliku kaudse abiga, et piirata põhjendamatut konkurentsi moonutamist.

▼M2

31. Krediidiasutused või muud finantseerimisasutused peaksid suunama riigi tagatisest, subsideeritud laenudest või laenude subsideeritud intressimääradest saadava kasu suurimal võimalikul määral lõplikele abisaajatele. Finantsvahendaja peab suutma tõendada, et eksisteerib mehhanism, millega tagatakse, et kasu läheb suurimal võimalikul määral lõplikele abisaajatele suuremate rahastamismahtude, riskantsemate portfellide, väiksemate tagatisnõuete, väiksemate garantiipreemiate või madalamate intressimäärade kujul kui olukorras, kus sellist riigi tagatist või laenu ei antaks.

▼M1

3.5. Lühiajaline ekspordikrediidikindlustus

32. Komisjoni teatises lühiajalise ekspordikrediidikindlustuse kohta on sätestatud, et turukõlblikke riske ei saa katta liikmesriikide poolt tagatavast ekspordikrediidikindlustusest. Komisjon korraldas avaliku konsultatsiooni lühiajalise ekspordikrediidikindlustuse kättesaadavuse üle ekspordi puhul kõikidesse riikidesse, kus praegu esinevad turukõlblikud riskid, ja jõudis järeldusele, et praeguse COVID-19 haiguspuhangu tulemusena puudub piisav erakindlustuse suutlikkus lühiajalise ekspordikrediidi jaoks üldiselt ning et turukõlblikke riske ei ole ajutiselt võimalik katta.

33. Sellega seoses leiab komisjon, et kõik kaubanduslikud ja poliitilised riskid, mis on seotud ekspordiga komisjoni teatise (lühiajalise ekspordikrediidikindlustuse kohta) lisas loetletud riikidesse, on ajutiselt turukõlbmatud riskid kuni 31. detsembrini 2020 ( 33 ).

▼M1

3.6. COVID-19ga seotud teadus- ja arendustegevuseks antav abi

34. Lisaks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel olemas olevatele võimalustele praeguse tervishoiukriisi lahendamiseks on oluline hõlbustada COVID-19ga seotud teadus- ja arendustegevust.

35. Komisjon loeb siseturuga kokkusobivaks abi teadus- ja arendusprojektidele, mis tegelevad COVID-19ga seotud ja muude viirusevastaste teadusuuringutega ( 34 ) ja mille hulgas on projektid, mis on programmi „Horisont 2020“ kohase VKEde jaoks mõeldud rahastamisvahendi raames pälvinud COVID-19spetsiifilise kvaliteedimärgise, kui täidetud on kõik järgmised tingimused:

a. abi antakse otsetoetuste, tagasimakstavate ettemaksete või maksusoodustuste vormis hiljemalt 31. detsembril 2020;

b. teadus- ja arendusprojektide puhul, mida on alustatud alates 1. veebruarist 2020 või projektide puhul, mis on pälvinud COVID-19spetsiifilise kvaliteedimärgise, loetakse, et abil on ergutav mõju; enne 1. veebruari 2020 alustatud projektide puhul loetakse, et abil on ergutav mõju, kui abi on vajalik projekti kiirendamiseks või selle ulatuse laiendamiseks. Sellistel juhtudel on rahastamiskõlblikud ainult lisakulud, mis on seotud tööde kiirendamise või ulatuse laiendamisega;

c. rahastamiskõlblikud võivad olla kõik kulud, mis on vajalikud teadus- ja arendustegevuse projekti jaoks selle kestuse jooksul, kaasa arvatud muu hulgas personalikulud, kulud, mis on seotud digi- ja arvutiseadmetega, diagnostikavahenditega, andmekogumise ja -töötlemise vahenditega, teadus- ja arendustegevuse teenustega, prekliiniliste ja kliiniliste uuringutega (uuringufaasid I–IV), patentide ja muu immateriaalse vara hankimise, valideerimise ja kaitsmisega ning uute ja täiustatud vaktsiinide ja ravimite, meditsiiniseadmete, haigla- ja meditsiinivarustuse, desinfektsioonivahendite ja isikukaitsevahendite turustamiseks vajalike vastavushindamiste ja/või lubade saamisega; IV faasi uuringud on rahastamiskõlblikud, kui need aitavad kaasa teaduse või tehnoloogia arengule;

d. iga abisaaja puhul võib abi osakaal olla 100 % rahastamiskõlblikest kuludest alusuuringute puhul ning see ei tohi ületada 80 % rahastamiskõlblikest kuludest rakendusuuringute ja tootearenduse puhul ( 35 );

e. rakendusuuringuteks ja tootearenduseks antava abi osakaalu võib suurendada 15 % võrra, kui teadusprojekti toetab rohkem kui üks liikmesriik või kui seda tehakse piiriüleses koostöös teadusasutuste või muude ettevõtjatega;

f. käesoleva meetme kohast abi võib kombineerida muudest allikatest saadava toetusega samade rahastamiskõlblike kulude katmiseks, tingimusel et kombineeritud abi kokku ei ületa eespool d ja e määratletud ülemmäärasid;

g. abisaaja võtab kohustuse anda mittediskrimineerivatel turutingimustel lihtlitsentse kolmandatele isikutele EMPs;

h. abi ei või anda ettevõtjale, kes oli raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses ( 36 )) juba 31. detsembril 2019.

3.7. Investeerimisabi katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristute jaoks

36. Lisaks olemasolevatele võimalustele, mis põhinevad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktil c, on väga oluline toetada katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristuid, mis aitavad välja töötada COVID-19ga seotud tooteid.

37. Seetõttu peab komisjon siseturuga kokkusobivaks investeerimisabi selliste katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristute ehitamiseks või ajakohastamiseks, mis on vajalikud COVID-19ga seotud toodete väljatöötamiseks, katsetamiseks ja tootmismahu suurendamiseks kuni esimese tööstusliku kasutuselevõtuni enne masstootmist, nagu on kirjeldatud jaotises 3.8, kui on täidetud järgmised tingimused:

a. abi antakse selliste katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristute ehitamiseks või ajakohastamiseks, mis on vajalikud COVID-19ga seotud toodete väljatöötamiseks, katsetamiseks ja tootmismahu suurendamiseks kuni esimese tööstusliku kasutuselevõtuni enne masstootmist; see puudutab järgmist: ravimid (sealhulgas vaktsiinid) ja ravivahendid, nende vaheained, ravimite toimeained ja toorained; meditsiiniseadmed, haigla- ja meditsiinivarustus (sealhulgas hingamisaparaadid, kaitseriietus ja -varustus ning diagnostikavahendid) ning vajalikud toorained; desinfektsioonivahendid ja nende vahetooted ning nende tootmiseks vajalikud keemilised toorained; samuti puudutab see andmekogumise/andmetöötluse vahendeid;

b. abi antakse otsetoetuste, maksusoodustuste või tagasimakstavate ettemaksete vormis hiljemalt 31. detsembril 2020;

c. alates 1. veebruarist 2020 alustatud projektide puhul loetakse, et abil on ergutav mõju; enne 1. veebruari 2020 alustatud projektide puhul loetakse, et abil on ergutav mõju, kui abi on vajalik projekti kiirendamiseks või selle ulatuse laiendamiseks. Sellistel juhtudel on rahastamiskõlblikud ainult lisakulud, mis on seotud tööde kiirendamise või ulatuse laiendamisega;

d. investeerimisprojekt valmib kuus kuud pärast abi andmise kuupäeva. Investeerimisprojekt loetakse valminuks, kui riigi ametiasutused on selle valminuks tunnistanud. Kui kuuekuisest tähtajast ei peeta kinni, tuleb iga hilinetud kuu kohta tagasi maksta 25 % otsetoetuse või maksusoodustuse vormis antud abi summast, välja arvatud juhul, kui hilinemine tuleneb asjaoludest, mis ei ole abisaaja kontrolli all. Kui tähtajast peetakse kinni, vormistatakse tagasimakstavate ettemaksetena antud abi ümber toetusteks; vastasel juhul makstakse tagasimakstavad ettemaksed tagasi võrdsete aastaste osamaksete kaupa viie aasta jooksul alates abi andmise kuupäevast;

e. rahastamiskõlblikud kulud on investeerimiskulud, mis on vajalikud punktis a loetletud toodete arendamiseks vajalike katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristute rajamiseks. Abi osakaal ei ületa 75 % rahastamiskõlblikest kuludest;

f. otsetoetuse või maksusoodustusena antava abi maksimaalset lubatud osakaalu võidakse suurendada täiendava 15 % võrra kas juhul, kui investeering tehakse kahe kuu jooksul pärast abi andmise kuupäeva või maksusoodustuse kohaldamise kuupäeva, või juhul, kui toetus pärineb rohkem kui ühest liikmesriigist. Kui abi antakse tagasimakstava ettemakse vormis ja kui investeering tehakse kahe kuu jooksul või kui toetus pärineb rohkem kui ühest liikmesriigist, võidakse lubada täiendavat suurendamist 15 % võrra;

g. selle meetme kohane abi ei ole kombineeritav muu investeeringuteks ettenähtud abiga samade rahastamiskõlblike kulude jaoks;

h. kahjukattegarantii võidakse anda otsetoetusele, maksusoodustusele või tagasimakstavale ettemaksele lisaks, aga see võib olla ka eraldiseisev abimeede; kahjukattegarantii antakse üks kuu pärast seda, kui ettevõtja on seda taotlenud; hüvitatava kahju summa määratakse kindlaks viis aastat pärast investeeringu tegemist. Hüvitise summa arvutamiseks lahutatakse investeerimiskulude, investeerimiskuludelt viie aasta jooksul saadava mõistliku kasumi (10 % aastas) ja tegevuskulude summast saadud otsetoetuse, viie aasta pikkuse perioodi jooksul saadud tulu ja projekti lõpliku väärtuse summa;

i. katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristute osutatavate teenuste eest nõutav hind vastab turuhinnale;

▼M2

j. katsetamise ja tootmismahu suurendamise taristud on avatud mitmele kasutajale ning juurdepääsu andmisel lähtutakse läbipaistvuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõttest. Ettevõtjatele, kes on rahastanud vähemalt 10 % investeerimiskuludest, võidakse anda soodsamatel tingimustel eelisjuurdepääs;

▼M1

k. abi ei või anda ettevõtjale, kes oli raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses ( 37 )) juba 31. detsembril 2019.

3.8. COVID-19ga seotud toodete valmistamisse tehtavateks investeeringuteks ette nähtud abi

38. Lisaks olemasolevatele võimalustele, mis põhinevad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktil c, on väga oluline hõlbustada COVID-19ga seotud toodete valmistamist. Nende hulka kuulub alljärgnev: asjakohased ravimid (sealhulgas vaktsiinid) ja ravivahendid, nende vaheained, ravimite toimeained ja toorained; meditsiiniseadmed ning haigla- ja meditsiinivarustus (sealhulgas hingamisaparaadid, kaitseriietus ja -varustus ning diagnostikavahendid) ning vajalikud toorained; desinfektsioonivahendid ja nende vahetooted ning nende tootmiseks vajalikud keemilised toorained; andmekogumise/andmetöötluse vahendid.

39. Komisjon loeb COVID-19ga seotud toodete valmistamiseks antava investeeringuteks ettenähtud abi siseturuga kokkusobivaks, juhul kui on täidetud järgmised tingimused:

a. investeerimisabi antakse selliste COVID-19ga seotud toodete valmistamiseks nagu asjakohased ravimid (sealhulgas vaktsiinid) ja ravivahendid, nende vaheained, ravimite toimeained ja toorained; meditsiiniseadmed ning haigla- ja meditsiinivarustus (sealhulgas hingamisaparaadid, kaitseriietus ja -varustus ning diagnostikavahendid) ning vajalikud toorained; desinfektsioonivahendid ja nende vahetooted ning nende tootmiseks vajalikud keemilised toorained; andmekogumise/andmetöötluse vahendid;

b. abi antakse otsetoetuste, maksusoodustuste või tagasimakstavate ettemaksete vormis hiljemalt 31. detsembril 2020;

c. alates 1. veebruarist 2020 alustatud projektide puhul loetakse, et abil on ergutav mõju; enne 1. veebruari 2020 alustatud projektide puhul loetakse, et abil on ergutav mõju, kui abi on vajalik projekti kiirendamiseks või selle ulatuse laiendamiseks. Sellistel juhtudel on rahastamiskõlblikud ainult lisakulud, mis on seotud tööde kiirendamise või ulatuse laiendamisega;

d. investeerimisprojekt valmib kuus kuud pärast abi saamise kuupäeva. Investeerimisprojekt loetakse valminuks, kui riigi ametiasutused on selle valminuks tunnistanud. Kui kuuekuisest tähtajast ei peeta kinni, tuleb iga hilinetud kuu kohta tagasi maksta 25 % otsetoetuse või maksusoodustuse vormis antud abi summast, välja arvatud juhul, kui hilinemine tuleneb asjaoludest, mis ei ole abisaaja kontrolli all. Kui tähtajast peetakse kinni, vormistatakse tagasimakstavate ettemaksetena antud abi ümber toetusteks; vastasel juhul makstakse tagasimakstavad ettemaksed tagasi võrdsete aastaste osamaksete kaupa viie aasta jooksul alates abi andmise kuupäevast;

e. rahastamiskõlblike kulude puhul on tegu kõigi investeerimiskuludega, mis on vajalikud punktis a loetletud toodete valmistamiseks, ja uute tootmisrajatiste katsetamise kuludega. Abi osakaal ei ületa 80 % rahastamiskõlblikest kuludest;

f. otsetoetuse või maksusoodustusena antava abi maksimaalset lubatud osakaalu võidakse suurendada täiendava 15 % võrra kas juhul, kui investeering tehakse kahe kuu jooksul pärast otsetoetuse andmise kuupäeva või maksusoodustuse kohaldamise kuupäeva, või juhul, kui toetus pärineb rohkem kui ühest liikmesriigist. Kui abi antakse tagasimakstava ettemakse vormis ja kui investeering tehakse kahe kuu jooksul või kui toetus pärineb rohkem kui ühest liikmesriigist, võidakse lubada täiendavat suurendamist 15 % võrra;

g. selle meetme kohane abi ei ole kombineeritav muu investeeringuteks ettenähtud abiga samade rahastamiskõlblike kulude jaoks;

h. kahjukattegarantii võidakse anda otsetoetusele, maksusoodustusele või tagasimakstavale ettemaksele lisaks, aga see võib olla ka eraldiseisev abimeede; kahjukattegarantii antakse üks kuu pärast seda, kui ettevõtja on seda taotlenud; hüvitatava kahju summa määratakse kindlaks viis aastat pärast investeeringu tegemist. Hüvitise summa arvutamiseks lahutatakse investeerimiskulude, investeerimiskuludelt viie aasta jooksul saadava mõistliku kasumi (10 % aastas) ja tegevuskulude summast saadud otsetoetuse, viie aasta pikkuse perioodi jooksul saadud tulu ja projekti lõpliku väärtuse summa;

i. abi ei või anda ettevõtjale, kes oli raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses) ( 38 )31. detsembril 2019.

3.9. Abi maksude tasumise ja/või sotsiaalmaksete edasilükkamise vormis

40. Maksude tasumise ja sotsiaalmaksete edasilükkamine võib olla väärtuslik vahend, millega vähendada ettevõtjate (sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjate) likviidsuskitsikust ja säilitada töökohad. Kui selliseid edasilükkamisi kohaldatakse üldiselt ja need ei soodusta konkreetseid ettevõtjaid või konkreetsete kaupade tootmist, ei kuulu need ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse. Kui need piirduvad näiteks teatavate sektorite, piirkondade või ettevõtteliikidega, kujutavad nad endast abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ( 39 ).

41. Komisjon loeb ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks abikavad, mis seisnevad maksude tasumise või sotsiaalmaksete ajutises edasilükkamises, mida kohaldatakse teatavate sektorite või piirkondade või teatava suurusega ettevõtjate (sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjate) suhtes, keda COVID-19 puhang eriti tõsiselt mõjutab. See kehtib ka maksu- ja sotsiaalkindlustuskohustustega seoses võetud meetmete kohta, mis on ette nähtud abisaajate likviidsuskitsikuse leevendamiseks ja mis hõlmavad järgmisi meetmeid (kuid ei piirdu nendega): tasumata summade maksmine osamaksete kaupa, lihtsustatud võimalused kasutada maksuvõlgade maksekavu ja võimaldada intressimaksetest vabastatud perioode, maksuvõlgade sissenõudmise peatamine ja kiirendatud maksutagastused. Abi antakse enne 31. detsembrit 2020 ja edasilükkamise lõppkuupäev ei ole hilisem kui 31 detsember 2022.

3.10. Töötajatele mõeldud palgatoetuse vormis abi, mille eesmärk on vältida COVID-19 puhangu kestel koondamisi

42. Liikmesriigid võivad tööhõive säilitamiseks kaaluda osalemist selliste ettevõtjate (sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjate) palgakulu kandmises, kes vastasel juhul COVID-19 puhangu tõttu töötajaid koondaksid. Kui abikavad kehtivad kogu majanduses, jäävad need riigiabi kontrolli alt välja. Kui need annavad ettevõtjatele valikulise eelise – mis on võimalik juhul, kui need piirduvad näiteks teatavate sektorite, piirkondade või ettevõtteliikidega –, kujutavad nad endast abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

43. Kui sellised meetmed kujutavad endast riigiabi, loeb komisjon neid ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks, kui täidetud on järgmised tingimused:

a. abi eesmärk on vältida COVID-19 puhangu kestel koondamisi;

b. abi antakse selliste abikavade vormis, mis on suunatud teatavate sektorite või piirkondade või teatava suurusega ettevõtjatele, keda COVID-19 puhang eriti tõsiselt mõjutab;

c. palgatoetust võimaldatakse perioodi kestel, mis ei ületa kahtteist kuud alates abitaotluse esitamisest, see on mõeldud töötajatele, kes oleks vastasel juhul tulenevalt äritegevuse peatamisest või vähendamisest COVID-19 puhangu tõttu koondatud, ja selle tingimus on, et doteeritavad töötajad säilitavad alalise töökoha kogu perioodi jooksul, milleks abi antakse;

d. kuus makstav palgatoetus ei ületa 80 % doteeritavate töötajate brutokuupalgast (mis hõlmab tööandja makstavaid sotsiaalmakseid). Tingimusel et säilib abi proportsionaalsus, võivad liikmesriigid – eriti madalate töötasukategooriate huvides – teatada alternatiivsetest abi osakaalu arvutamise meetoditest, mis põhinevad näiteks riiklikul keskmisel palgal või keskmisel miinimumpalgal;

e. palgatoetust võib kombineerida muude üldiselt kättesaadavate või valikuliste tööhõive toetusmeetmetega, tingimusel et kombineerimise tulemus ei ole asjaomaste töötajate palgakulude ülemäärane hüvitamine. Lisaks võib palgatoetusi kombineerida maksude ja sotsiaalmaksete tasumise edasilükkamisega.

▼M2

43a. Kui selline abikava hõlmab ka krediidi- ja finantseerimisasutuste töötajaid, ei või nendele asutustele antava mis tahes abi eesmärk olla nende elujõulisuse, likviidsuse ega maksevõime säilitamine või taastamine, võttes arvesse sellise abi peamiselt sotsiaalseid eesmärke ( 40 ). Sellest tulenevalt leiab komisjon, et sellist abi ei tohiks käsitada pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti 28 ja ühtse kriisilahenduskorra määruse artikli 3 lõike 1 punkti 29 kohase erakorralise avaliku sektori finantstoetusena ning seda ei tohiks hinnata pangandussektori suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade aluse ( 41 ).

3.11. Rekapitaliseerimismeetmed

44. Käesolevas ajutises raamistikus on esitatud ELi riigiabi eeskirjade kriteeriumid, mille alusel liikmesriigid võivad anda COVID-19 puhangu tõttu rahalistes raskutes olevatele ettevõtjatele omakapitali- ja/või hübriidkapitaliinstrumentide vormis avaliku sektori toetust ( 42 ). Raamistiku eesmärk on tagada, et majanduses tekkinud häired ei sunniks ettevõtjaid, mis olid enne COVID-19 puhangut elujõulised, põhjendamatult turult lahkuma. Rekapitaliseerimisabi ei tohiks ületada abisaaja elujõulisuse tagamiseks vajalikku minimaalset taset ja peaks piirduma abisaaja COVID-19 puhangu eelse kapitali struktuuri taastamisega. Suurettevõtjad peavad teatama, kuidas saadud abi aitab neil viia ellu tegevust, mis on kooskõlas rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekust tulenevate ELi eesmärkide ja riiklike kohustustega, sealhulgas ELi eesmärgiga saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus.

45. Samal ajal rõhutab komisjon, et abikava või üksikmeetme raames avaliku sektori toetuse andmist omakapitali- ja/või hübriidkapitaliinstrumentide vormis tuleks kaaluda üksnes juhul, kui muid asjakohaseid lahendusi ei leita. Kuna sellised instrumendid moonutavad väga tugevasti ettevõtjatevahelist konkurentsi, tuleks nende kasutamisel ühtlasi kohaldada rangeid tingimusi. Selliseks sekkumiseks tuleb kehtestada selged tingimused riigi osalemisele, võetavale tasule ja väljumisele ettevõtte omakapitalist, juhtimisnõuded ning asjakohased meetmed, et piirata võimalikke konkurentsimoonutusi. Sellega seoses märgib komisjon, et kui välja töötatavad riiklikud toetusmeetmed vastavad ELi poliitilistele eesmärkidele, mis on seotud liikmesriikide üleminekuga rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, võimaldab see pikemas perspektiivis kestlikumat majanduskasvu ja kiirendab jõudmist ELi kokku lepitud eesmärgini saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus.

3.11.1. Kohaldamine

46. Allpool esitatud tingimusi kohaldatakse selliste mittefinantsettevõtjatele ette nähtud liikmesriikide rekapitaliseerimiskavade ja üksikute rekapitaliseerimismeetmete suhtes (edaspidi koos „COVID-19 rekapitaliseerimine“), mis kuuluvad käesoleva teatise kohaldamisalasse, kuid ei ole hõlmatud käesoleva teatise jaotisega 3.1. Neid kohaldatakse suurettevõtjatele ja VKEdele ette nähtud COVID-19 rekapitaliseerimismeetmete suhtes ( 43 ).

47. Allpool sätestatud tingimusi kohaldatakse ka allutatud võlainstrumentide suhtes, mis ületavad mõlemat käesoleva teatise jaotise 3.3 punkti 27a alapunktides i ja ii osutatud ülemmäära.

48. COVID-19 rekapitaliseerimismeetmete raames antakse abi hiljemalt 30. juunil 2021.

3.11.2. Abikõlblikkus ja osalemistingimused

49. COVID-19 rekapitaliseerimismeede peab vastama järgmistele tingimustele:

a) ilma riigi sekkumiseta lõpetaks abisaaja tegevuse või tal oleks tegevuse jätkamisega tõsiseid raskusi. Sellistele raskustele võib osutada eelkõige abisaaja võla ja omakapitali suhte või muu sarnase näitaja halvenemine;

b) sekkumine on ühistes huvides. Eesmärk võib olla hoida ära suure arvu töökohtade kadumist, millega võivad kaasneda sotsiaalsed raskused ja turutõrked, innovatiivse või süsteemse tähtsusega äriühingu tegevuse lõppemist, olulise teenuse osutamisel häirete tekkimise ohtu või muud sarnast olukorda, mida asjaomane liikmesriik on nõuetekohaselt põhjendanud;

c) abisaaja ei leia turul vastuvõetavate tingimustega rahastamist ja asjaomase liikmesriigi olemasolevad horisontaalsed meetmed likviidsusvajaduste katmiseks ei ole abisaaja elujõulisuse tagamiseks piisavad ning

d) abisaaja puhul ei ole tegu ettevõtjaga, mis oli juba 31. detsembril 2019 raskustes (üldise grupierandi määruse tähenduses) ( 44 ).

50. Kui COVID-19 rekapitaliseerimismeede moodustab osa komisjoni heakskiidu saanud abikavast, antakse sellest ettevõtjale abi ainult juhul, kui ta seda kirjalikult taotleb. Kui tegu on eraldi teatamisele kuuluva üksikabimeetmega, esitab liikmesriik komisjonile meetmest teatades tõendid sellise kirjaliku taotluse saamise kohta.

51. Käesoleva jaotise ja jaotiste 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 ja 3.11.7 nõudeid kohaldatakse nii COVID-19 rekapitaliseerimiskavade kui ka üksikabimeetmete suhtes. Kava heakskiitmiseks nõuab komisjon eraldi teatamist igast üksikabimeetmest, mis ületab 250 miljoni euro künnist. Sellisest meetmest teatamise korral hindab komisjon, kas rahastamine, mida turul või likviidsusvajaduste katmiseks ette nähtud horisontaalmeetmete raames juba pakutakse, ei ole abisaaja elujõulisuse tagamiseks piisav; kas valitud rekapitaliseerimisinstrumendid ja nendega seotud tingimused on asjakohased abisaaja tõsiste raskuste kõrvaldamiseks; kas abi on proportsionaalne ning kas käesolevas jaotises ja jaotistes 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 ja 3.11.7 esitatud tingimused on täidetud.

3.11.3. Rekapitaliseerimismeetmete liigid

52. Liikmesriik võib kasutada COVID-19 rekapitaliseerimismeetmete võtmiseks kahte liiki rekapitaliseerimisinstrumente:

a) omakapitaliinstrumendid, eelkõige emiteeritud uued liht- või eelisaktsiad, ja/või

b) omakapitali komponenti sisaldavad instrumendid (edaspidi „hübriidkapitaliinstrumendid“), ( 45 ) eelkõige kasumiosalusõigus, passiivne osalus ning konverteeritavad tagatud ja tagamata võlakirjad.

53. Sekkumise käigus võib riik eespool nimetatud instrumente mis tahes viisil varieerida või kombineerida omavahel omakapitali- ja hübriidkapitaliinstrumente. Liikmesriik võib samuti turupakkumise raames tagada eespool nimetatud instrumentide emissiooni, kui sellega kaasnev riigi sekkumine vastab abisaaja puhul käesoleva teatise jaotises 3.11 esitatud tingimustele. Liikmesriik peab tagama, et valitud rekapitaliseerimisinstrumendid ja nendega seotud tingimused on abisaaja rekapitaliseerimisvajaduste rahuldamiseks kõige asjakohasemad ning moonutavad seejuures kõige vähem konkurentsi.

3.11.4. Rekapitaliseerimisabi summa

54. Selleks et oleks tagatud abi proportsionaalsus, ei tohiks COVID-19 rekapitaliseerimisabi summa ületada abisaaja elujõulisuse tagamiseks vajalikku minimaalset taset ja peaks piirduma abisaaja COVID-19 puhangu, st 31. detsembri 2019. aasta eelse kapitali struktuuri taastamisega. Abi proportsionaalsuse hindamisel võetakse arvesse riigiabi, mis on seoses COVID-19 puhanguga juba antud või kavatsetud anda.

3.11.5. Riigi võetav tasu ja väljumine

Üldpõhimõtted

55. Riik saab investeeringu eest asjakohast tasu. Mida rohkem tasu vastab turutingimustele, seda väiksem on riigi sekkumise tulemusena tekkida võiv konkurentsimoonutus.

56. COVID-19 rekapitaliseerimisabi tuleks tagasi maksta, kui majanduse olukord stabiliseerub. Komisjon peab kohaseks jätta abisaajale rekapitaliseerimisabi tagasimaksmiseks piisavalt aega. Liikmesriik peab kehtestama järkjärgulise mehhanismi tagasimaksmise stimuleerimiseks.

57. COVID-19 rekapitaliseerimismeetme tasu tuleks järk-järgult suurendada, et lähendada seda turuhindadele ning luua sel viisil abisaajale ja teistele sidusrühmadele stiimul riigilt saadud rekapitaliseerimisabi tagasimaksmiseks ja konkurentsimoonutuse ohu minimeerimiseks.

58. Seega peavad COVID-19 rekapitaliseerimismeetmed hõlmama asjakohaseid stiimuleid, nõudes antud rekapitaliseerimisabi eest piisavalt suurt tasu, et ettevõtjad maksaksid abi tagasi ja leiaksid muu kapitali, kui turutingimused seda võimaldavad.

59. Alternatiivina allpool esitatud tasustamismeetodile võib liikmesriik teatada abikavadest või üksikmeetmetest, mille puhul tasustamismeetod on kohandatud kapitaliinstrumendi omaduste ja nõudeõiguse järguga, tingimusel et selliste abikavade ja üksikmeetmetega luuakse üldiselt sarnane stiimul riigi väljumiseks või mõjutatakse üldiselt sarnaselt riigi võetavat tasu.

Omakapitaliinstrumentide tasustamine

60. Riigi kapitalisüst või samaväärne sekkumine toimub hinnaga, mis ei ületa abisaaja keskmist aktsiahinda kapitalisüsti taotlemisele eelnenud 15 päeva jooksul. Kui abisaaja ei ole börsil noteeritud äriühing, tuleks sõltumatu asjatundja abiga või muul proportsionaalsel viisil määrata kindlaks tema hinnanguline turuväärtus.

61. Iga rekapitaliseerimismeede peab sisaldama astmelist mehhanismi, millega suurendatakse riigi võetavat tasu, et ergutada abisaajat riigi kapitalisüste tagasi maksma. Tasu suurendamine võib toimuda riigile täiendavate aktsiate ( 46 ) andmisega või muude mehhanismide kaudu ning see peaks igas astmes vastama riigi tasu suurenemisele vähemalt 10 % (osaluse eest, mis tuleneb COVID-19 tõttu riigi antud kapitalisüstist, mida ei ole tagasi makstud).

a) Kui riik ei ole neli aastat pärast COVID-19 tõttu antud kapitalisüsti müünud vähemalt 40 % COVID-19 tõttu antud kapitalisüstist tulenevast omakapitaliosalusest, aktiveeritakse astmeline mehhanism.

b) Kui riik ei ole kuus aastat pärast COVID-19 tõttu antud kapitalisüsti täies ulatuses müünud COVID-19 tõttu antud kapitalisüstiga saadud omakapitaliosalust, aktiveeritakse taas astmeline mehhanism ( 47 ).

Kui abisaaja ei ole börsil noteeritud äriühing, võivad liikmesriigid otsustada rakendada mõlemat astet üks aasta hiljem, st vastavalt viis aastat ja seitse aastat pärast COVID-19 tõttu antud kapitalisüsti.

62. Komisjon võib nõustuda alternatiivsete mehhanismidega, tingimusel et need viivad kokkuvõttes riigi väljumise stiimulite pakkumisel sarnase tulemuseni ja neil on võrreldav üldmõju riigi võetavale tasule.

63. Abisaajale peaks jääma võimalus riigi omandatud osalus igal ajal tagasi osta. Tagamaks, et riik saab investeeringu eest asjakohast tasu, tuleks tagasiostuhinnaks kehtestada kas i) riigi nominaalinvesteeringu summa, millele lisandub allpool tabelis esitatust 200 baaspunkti suurem aastaintress ( 48 ) või ii) tagasiostu ajal kehtiv turuhind, olenevalt sellest, kumb on suurem.

64. Alternatiivina võib riik igal ajal müüa oma osaluse turuhinnaga muudele ostjatele kui abisaaja. Selline müük eeldab põhimõtteliselt avatud ja mittediskrimineerivat konsulteerimist võimalike ostjatega või müüki börsil. Riik võib anda senistele aktsionäridele avalikus konsultatsioonis määratud hinnaga ostmisel eesõiguse.

Tasu hübriidkapitaliinstrumentide eest

65. Hübriidkapitaliinstrumentide kogutasus peab olema asjakohaselt arvesse võetud järgmisi elemente:

a) valitud instrumendi omadused, sealhulgas allutatuse tase, risk ja kõik maksmisega seotud üksikasjad;

b) olemuslikud kava kasutamise lõpetamise stiimulid (näiteks astmete tingimused ja tagastamisklauslid) ning

c) sobiv intressimäära võrdlusalus.

66. Minimaalne tasu hübriidkapitaliinstrumentide eest kuni nende konverteerimiseni omakapitalilaadseteks instrumentideks peab olema vähemalt võrdne baasmääraga (1 aasta IBOR või komisjoni avaldatud samaväärne intressimäär), ( 49 ) millele lisandub allpool märgitud preemia.

Tasu hübriidkapitaliinstrumentide eest: 1 aasta IBOR +







Saaja liik 1. aasta 2. ja 3. aasta 4. ja 5. aasta 6. ja 7. aasta Alatest 8. aastast VKEd 225 baaspunkti 325 baaspunkti 450 baaspunkti 600 baaspunkti 800 baaspunkti Suurettevõtjad 250 baaspunkti 350 baaspunkti 500 baaspunkti 700 baaspunkti 950 baaspunkti

67. Hübriidkapitaliinstrumendid konverteeritakse omakapitaliks 5 % või rohkem alla konverteerimise ajal kehtinud TERPi (teoreetiline hind märkimisõiguseta).

68. Pärast omakapitaliks konverteerimist tuleb tagada astmeline mehhanism riigi tasu suurendamiseks, et ergutada abisaajaid riigi kapitalisüste tagasi maksma. Kui COVID-19 tõttu riigi sekkumisega loodud omakapital kuulub kaks aastat pärast omakapitaliks konverteerimist endiselt riigile, saab riik abisaajas täiendava osaluse lisaks riigi poolt COVID-19 hübriidkapitaliinstrumentide konverteerimisest tulenevale endiselt riigile kuuluvale osalusele. Selline täiendav osalus on vähemalt 10 % riigi poolt COVID-19 hübriidkapitaliinstrumentide konverteerimisest tulenevast endiselt riigile kuuluvast osalusest. Komisjon võib nõustuda alternatiivsete astmeliste mehhanismidega, tingimusel et need pakuvad sarnaseid stiimuleid ja neil on võrreldav üldmõju riigi võetavale tasule.

69. Liikmesriigid võivad valida hinnakujundusviisi, mis sisaldab ka täiendavaid astmeid või tagastamisklausleid. Sellised omadused tuleks kavandada nii, et need soodustaksid abisaajale antud riigi rekapitaliseerimistoetuse varajast lõpetamist. Komisjon võib ka heaks kiita alternatiivsed hinnakujundusmeetodid tingimusel, et nende tulemusel võetavad tasud on eespool nimetatud meetodiga saadust suuremad või nendega võrreldavad.

70. Kuna hübriidkapitaliinstrumentide olemus võib olla väga erinev, ei anna komisjon suuniseid igat liiki instrumentide kohta. Igal juhul peavad hübriidkapitaliinstrumendid vastama eespool nimetatud põhimõtetele ja nende eest võetav tasu peab olema tasakaalus konkreetsete instrumentidega seotud riskiga.

3.11.6. Juhtimine ja põhjendamatute konkurentsimoonutuste vältimine

71. Põhjendamatute konkurentsimoonutuste ärahoidmiseks ei tohi abisaajad riigiabiga rahastada agressiivset äritegevuse laiendamist ega võtta abisaajatena ülemääraseid riske. Üldpõhimõte on, et mida väiksem on liikmesriigi osalus omakapitalis ja mida suurem on selle eest võetav tasu, seda väiksem on kaitsemeetmete vajadus.

72. Kui üle 250 miljoni euro suurusest COVID-19 rekapitaliseerimismeetmest abi saav ettevõtja on märkimisväärse turujõuga ettevõtja vähemalt ühel asjaomasel turul, kus ta tegutseb, peavad liikmesriigid kavandama täiendavad meetmed, et säilitada nendel turgudel tõhus konkurents. Selliste meetmete kavandamisel võivad liikmesriigid eelkõige ette näha struktuurilisi või käitumuslikke kohustusi, mis on nimetatud komisjoni teatises nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 ja komisjoni määruse (EÜ) nr 802/2004 seisukohalt vastuvõetavate parandusmeetmete kohta.

73. Abisaajatel, keda COVID-19 rekapitaliseerimismeetmetega toetatakse, on keelatud seda ärilistel eesmärkidel reklaamida.

74. Kuni vähemalt 75 % COVID-19 rekapitaliseerimismeetmetest ei ole tagasi makstud, ei tohi muud abisaajad peale VKEde omandada üle 10 % osalust konkurentides või muudes sama äriliini ettevõtjates, sealhulgas eelneva ja järgneva etapi ettevõtjates.

75. Erandlikel asjaoludel ja ilma et see piiraks ühinemiste kontrolli, võivad sellised abisaajad omandada rohkem kui 10 % osaluse eelneva või järgneva etapi ettevõtjates oma tegevuspiirkonnas, kuid ainult juhul, kui omandamine on vajalik abisaaja elujõulisuse säilitamiseks. Komisjon võib omandamiseks loa anda, kui see on vajalik abisaaja elujõulisuse säilitamiseks. Omandamine ei tohi toimuda enne, kui komisjon on selle kohta otsuse teinud.

76. Riigiabi ei kasutata juba 31. detsembri 2019. aasta seisuga majandusraskustes olnud integreeritud ettevõtjate majandustegevuse ristsubsideerimiseks. Integreeritud äriühingutes tuleb kehtestada selge raamatupidamisarvestuste eristamine, millega tagada, et nad ei saa oma tegevuses rekapitaliseerimismeetmest kasu.

77. Kuni COVID-19 rekapitaliseerimismeetmetest tulenevad tagasimaksed ei ole täielikult teostatud, ei saa abisaajad teha dividendimakseid ega mittekohustuslikke kupongimakseid ega osta tagasi aktsiaid, välja arvatud riigilt.

78. Kuni vähemalt 75 % COVID-19 rekapitaliseerimismeetmetest tulenevatest tagasimaksetest ei ole veel tehtud, ei tohi ühegi abisaaja juhtkonna liikme tasu ületada tema 31. detsembri 2019. aasta töötasu fikseeritud osa. Rekapitaliseerimise ajal või pärast seda juhatuse liikmeks saavate isikute suhtes kohaldatakse juhatuse liikme kõige väiksemat kindlaksmääratud tasu 31. detsembri 2019. aasta seisuga. Ühelgi juhul ei maksta preemiaid, muid muutuvtasusid ega võrreldavaid tasusid.

3.11.7. Riigi strateegia rekapitaliseerimisest tulenevast osalusest väljumiseks ja aruandluskohustused

79. Abisaajad (v.a VKEd), kes said sekkumise ajal COVID-19 rekapitaliseerimisega rohkem kui 25 % omakapitalist, peavad tõendama, et neil on usaldusväärne liikmesriigi osalusest väljumise strateegia, välja arvatud juhul, kui riigi sekkumist vähendatakse alla 25 % omakapitalist 12 kuu jooksul alates abi andmise kuupäevast ( 50 ).

80. Väljumisstrateegias sätestatakse järgmine:

a) abisaaja kava oma tegevuse jätkamiseks ja riigi investeeritud vahendite kasutamiseks, sealhulgas tasu maksmise ja riigi investeeringu tagastamise graafik (edaspidi koos „tagasimaksegraafik“), ning

b) meetmed, mida abisaaja ja riik võtavad tagasimaksegraafikust kinnipidamiseks.

81. Väljumisstrateegia tuleks koostada ja esitada liikmesriigile 12 kuu jooksul pärast abi andmist ning sellele tuleb saada liikmesriigi heakskiit.

82. Lisaks punktides 79–81 sätestatud kohustusele peavad toetusesaajad esitama liikmesriigile aruande tagasimaksegraafiku rakendamise edenemise ja jaotises 3.11.6 sätestatud tingimuste täitmise kohta 12 kuu jooksul pärast graafiku esitamist ning seejärel korrapäraselt iga 12 kuu järel.

83. Kuni COVID-19 rekapitaliseerimismeetmetest tulenevad tagasimaksed ei ole veel täielikult tehtud, avaldavad COVID-19 rekapitaliseerimise raames abi saajad, v.a VKEd, pärast abi andmist 12 kuu jooksul ja seejärel korrapäraselt iga 12 kuu järel teabe saadud abi kasutamise kohta. Eelkõige peaks see hõlmama teavet selle kohta, kuidas nad kasutavad saadud abi oma tegevuses kooskõlas ELi eesmärkide ja riiklike kohustustega, mis on seotud üleminekuga rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, sealhulgas ELi eesmärgiga saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus.

84. Liikmesriik peaks esitama komisjonile igal aastal aruande tagasimaksegraafiku rakendamise ja jaotises 3.11.6 sätestatud tingimuste täitmise kohta. Kui abisaaja sai COVID-19 rekapitaliseerimisega üle 250 miljoni euro, peab aruanne sisaldama teavet punktis 54 sätestatud tingimuste täitmise kohta.

85. Kui kuus aastat pärast COVID-19 rekapitaliseerimist ei ole riigi sekkumist vähendatud alla 15 % abisaaja omakapitalist, tuleb komisjonile heakskiitmiseks esitada päästmis- ja ümberkorraldamissuuniste kohane ümberkorraldamiskava. Komisjon hindab, kas ümberkorraldamiskavas kavandatud meetmed tagavad abisaaja elujõulisuse, pidades silmas ka ELi eesmärke ja riiklikke kohustusi, mis on seotud üleminekuga rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, ning riigi väljumise selliselt, et kaubandust ei kahjustataks määral, mis on vastuolus ühiste huvidega. Kui abisaaja ei ole börsil noteeritud äriühing või on VKE, võib liikmesriik otsustada esitada ümberkorraldamiskava üksnes juhul, kui riigi sekkumist ei ole vähendatud alla 15 % omakapitalist seitse aastat pärast COVID-19 rekapitaliseerimist.

▼B

4. JÄRELEVALVE JA ARUANDLUS

▼M2

86. Välja arvatud juhul, kui abi antakse jaotiste 3.9, 3.10 ja 3.11 kohaselt, peavad liikmesriigid avaldama iga käesoleva teatise alusel antud üksikabi kohta asjakohase teabe ( 51 ) ülevaatlikul riigiabi veebisaidil või komisjoni IT-vahendit kasutades ( 52 ) 12 kuu jooksul pärast abi andmist. Liikmesriigid peavad avaldama asjakohase teabe ( 53 ) iga jaotise 3.11 alusel toimunud rekapitaliseerimise kohta ülevaatlikul riigiabi veebisaidil või komisjoni IT-vahendit kasutades 3 kuu jooksul pärast rekapitaliseerimist. Rekapitaliseerimise nominaalväärtus esitatakse abisaaja kaupa.

▼B

►M2 87. ◄ Liikmesriigid peavad esitama komisjonile aastaaruandeid ( 54 ).

►M2 88. ◄ 31. detsembriks 2020 peavad liikmesriigid esitama komisjonile loetelu meetmetest, mis on kehtestatud vastavalt käesoleva teatise alusel heakskiidetud kavadele.

►M2 89. ◄ Liikmesriigid peavad tagama, et üksikasjalik dokumentatsioon käesolevas teatises käsitletud abi andmise kohta säilitatakse. Dokumentatsiooni, mis peab sisaldama kogu vajalikku teavet, mis võimaldab kontrollida vajalike tingimuste täitmist, tuleb säilitada kümme aastat pärast abi andmist ja esitada taotluse korral komisjonile.

►M2 90. ◄ Komisjon võib paluda täiendavat teavet antud abi kohta, et kontrollida, kas abimeetme heakskiitmise otsuses sätestatud tingimused on täidetud.

5. LÕPPSÄTTED

▼M2

91. Komisjon kohaldab käesolevat teatist alates 19. märtsist 2020, arvestades COVID-19 puhangu majanduslikku mõju, mis nõudis viivitamatut tegutsemist. Käesolev teatis on koostatud lähtuvalt praegustest erandlikest asjaoludest ja seda ei kohaldata pärast 31. detsembrit 2020, välja arvatud jaotist 3.11, mida kohaldatakse kuni 1. juulini 2021. Komisjon võib teatise enne 31. detsembrit 2020 uuesti läbi vaadata tähtsatel konkurentsipoliitikaga seotud või majanduslikel kaalutlustel. Vajaduse korral võib komisjon esitada ka täiendavaid selgitusi oma lähenemise kohta konkreetsetele küsimustele.

▼B

►M2 92. ◄ Komisjon kohaldab käesolevat teatist kõikide asjakohaste teatatud meetmete suhtes alates 19. märtsist 2020, isegi kui sellistest meetmetest on teavitatud enne seda kuupäeva.

►M2 93. ◄ Kooskõlas komisjoni teatisega ebaseadusliku riigiabi hindamise suhtes kohaldatavate eeskirjade kindlaksmääramise kohta ( 55 ) kohaldab komisjon abi suhtes, millest ei ole teatatud, järgmisi dokumente:

a. käesolev teatis, kui abi anti pärast 1. veebruari 2020;

b. muudel juhtudel abi andmise ajal kohaldatud normid.

►M2 94. ◄ Komisjon tagab tihedas koostöös asjaomaste liikmesriikidega, et otsused võetakse vastu kiiresti pärast seda, kui talle on käesolevas teatises käsitletud meetmete kohta esitatud selgel viisil kogu nõutav teave. Liikmesriigid peaksid teavitama komisjoni oma kavatsustest ja vastavate meetmete võtmise kavadest nii varakult ja täielikult kui võimalik. Komisjon annab selles protsessis liikmesriikidele suuniseid ja abi.