1995R3051 — ET — 19.12.2002 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 3051/95,

8. detsember 1995,

ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade meresõiduohutuse korralduse kohta







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) tehes otsuse asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: ühendus on tõsiselt mures surmajuhtumitega lõppenud laevaõnnetuste pärast; Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) võttis liikmesriikide juuresolekul 4. novembri 1993. aasta assamblee resolutsiooniga A.741(18) vastu laevade ohutut ekspluateerimist ja reostuse vältimist käsitleva rahvusvahelise meresõiduohutuse korraldamise koodeksi, edaspidi “ISM koodeks”, mis on lisatud rahvusvahelisse konventsiooni inimelude ohutusest merel ja mida selle kaudu kohaldatakse ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade puhul alates 1. juulist 1998; see on üks osa mereohutust tõhustavate meetmete sarjast; ISM koodeks ei ole veel kohustuslik, vaid soovituslik; inimelude ohutust merel on võimalik tõhusalt parandada ISM koodeksi range ja kohustusliku kohaldamise abil; ühenduse kõige pakilisem probleem on ro-ro-tüüpi reisparvlaevade ohutuse korraldamine; ISM koodeksi ühtne ja järjekindel rakendamine kõikides liikmesriikides võib osutuda sammuks ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade ohutuse korraldamise suunas; nõukogu kutsus oma 22. detsembri 1994. aasta resolutsioonis ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade ohutuse kohta ( 4 ) komisjoni üles tegema ettepanekut, et kooskõlas rahvusvahelise õigusega rakendataks ISM koodeksit ennetähtaegselt kohustuslikus korras Euroopa sadamate vahel regulaarselt liiklevate ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade suhtes; ISM koodeksi range ja kohustuslik rakendamine on vajalik tagamaks, et ühingud, kes kasutavad ro-ro-tüüpi reisiparvlaevu, looksid meresõiduohutuse korralduse süsteemi nii laevades kui ka ühingutes ning hoiaksid seda asjakohaselt töös; ühenduse tasandil meetmete võtmine on parim moodus muuta ISM koodeksi sätete ennetähtaegne täitmine kohustuslikuks ja nende rakendamist tõhusalt kontrollida, vältides seejuures erinevate ühenduse sadamate ja ro-ro-tüüpi parvlaevade vahelise konkurentsi moonutamist; üksnes määrusega, mida kohaldatakse vahetult, võib tagada niisuguse kohustusliku täitmise; ennetähtaegseks rakendamiseks on vaja, et määrust kohaldatakse alates 1. juulist 1996; ennetähtaegne kohustuslik ISM koodeksi rakendamine kõikide ro-ro-tüüpi parvlaevade suhtes, sõltumata nende lipuriigist, vastab ka IMO resolutsiooni A.741(18) punktis 2 esitatud nõudele, mis kutsub valitsusi tungivalt üles võimalikult kiiresti nimetatud koodeksit rakendama esmajärjekorras muu hulgas reisilaevade suhtes; laevade ohutus on lipuriikide esmane kohustus; liikmesriigid võivad tagada, et nende lipu all sõitvad laevad ja neid laevu kasutavad ühingud järgivad asjakohaseid meresõiduohutuse korralduse eeskirju; liikmesriikide ainus moodus tagada kõikide nende ro-ro-tüüpi parvlaevade ohutus, mis sõidavad või soovivad sõita regulaarselt nende sadamate vahel, sõltumata sellest, millise riigi lipu all nad sõidavad, on seada ohutuseeskirjade tõhus järgimine tingimuseks oma sadamate kasutamisel regulaarliikluses; ühingud, kes kasutavad ro-ro-tüüpi parvlaevu üksnes kaitstud vetes ühe ja sama liikmesriigi sadamate vahel, kujutavad endast väiksemat riski ja peavad tegema suhteliselt rohkem haldustööd kui teised ühingud, seetõttu peaks neile kehtestama ajutised erandid; on vaja kindlaks määrata ISM koodeksi sätete täitmise eeldused ja määrata nõuetele vastavuse dokumendi ja meresõiduohutuse korralduse tunnistuse väljastamise ja kinnitamise tingimused; liikmesriigid võivad leida, et käesolevast määrusest tulenevate kohustuste täitmiseks on neil vaja kohustused anda üle või usaldada eriasutustele; asjakohane moodus, kuidas tagada kontrolli ühtne ja rahuldav tase, on nõuda, et seesugusteks asutusteks võivad olla üksnes need, kes täidavad nõukogu 22. novembri 1994. aasta ühiseid eeskirju ja standardeid käsitleva direktiivi 94/57/EÜ nõudeid laevade inspekteerimise ja kontrollimise organisatsioonide kohta ning veeteede ameti vastava tegevuse kohta; ( 5 ) liikmesriigil peab olema võimalus katkestada teatavate ro-ro-tüüpi parvlaevade liiklus oma sadamatest, kui ta leiab, et see põhjustab tõsist ohtu inimelule, varale või keskkonnale, võttes aluseks regulatiivkomitee otsuse, mille kohaselt liikmesriigid peavad toimima; käesoleva määruse muutmiseks vastavalt arengule rahvusvahelisel tasandil on vajalik lihtsustatud kord, mille raames tegutseks regulatiivkomitee; ohutuseeskirjade kiire rakendamine tekitab erilaadseid tehnilisi ja haldusprobleeme Kreekale väga paljude seal asutatud ühingute tõttu, kelle laevad sõidavad Kreeka lipu all üksnes Kreeka sadamate vahel; seetõttu tuleks niisuguse olukorra lahendamiseks kehtestada ajutise kestusega erandid, võttes arvesse ka asjaolu, et Kreeka sadamate vahelisele reisijate- ja parvlaevaliiklusele ei laiene kuni 1. jaanuarini 2004 teenuste osutamise vabadus, mis on sätestatud nõukogu 7. detsembri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž), ( 6 ) ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Käesoleva määruse eesmärk on parandada ühenduse liikmesriikide sadamatesse või sadamatest regulaarselt liiklevate ro-ro-tüüpi reisiparvlaevade ohutut juhtimist, ohutut ekspluateerimist ja reostuse vältimist, tagades, et ro-ro-tüüpi parvlaevu kasutavad ühingud järgivad ISM koodeksi nõudeid seeläbi, et:

— ühingud loovad meresõiduohutuse korralduse süsteemi nii laevadel kui maal ning peavad seda nõuetekohaselt ülal,

— lipu- ja sadamariikide administratsioonid kontrollivad seda.

Artikkel 2

Käesolevas määruses kasutatakse ISM koodeksi rakendamisel järgmisi mõisteid:

a) ro-ro-tüüpi parvlaev — mereliikluses üle 12 reisijale mõeldud reisijateveoalus, mis on planeeritud nii, et maantee- või raudteesõidukid võivad ise pardale ja maha sõita;

b) regulaarliiklus — järjestikused ro-ro-tüüpi parvlaevade ülesõidud kahe või enama sama punkti vahel kas: 1. avaldatud sõiduplaani alusel või 2. nii regulaarselt või tihti, et ülesõidud moodustavad süstemaatilise sarja;

c) ühing — ro-ro-tüüpi parvlaeva omanik või mõni muu organisatsioon või isik, näiteks tegevdirektor või laevapereta prahtija, kes vastutab laevaomaniku asemel ro-ro-tüüpi parvlaeva ekspluatatsiooni eest;

▼M1

d) tunnustatud organisatsioon — direktiivi 94/57/EÜ (muudetud komisjoni direktiiviga 97/58/EÜ ( 7 )) sätete alusel tunnustatud asutus;

▼M2

e) ISM-koodeks — rahvusvahelise laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise koodeks, mis on vastu võetud IMO assamblee 4. novembri 1993. aasta resolutsiooniga A.741(18), muudetud IMO 5. detsembri 2000. aasta resolutsiooniga MSC.104 (73), ja mis on käesoleva määruse lisaks;

▼B

f) administratsioon — selle riigi valitsus, kelle lipu all ro-ro-tüüpi parvlaeval on õigus sõita;

g) nõuetele vastavuse tunnistus — ISM koodeksi punkti 13.2 alusel ühingule väljastatud dokument;

▼M2

h) meresõiduohutuse korralduse tunnistus — ISM-koodeksi punkti 13.7 alusel ro-ro-reisiparvlaevadele väljastatud tunnistus;

▼B

i) kaitstud veed — piirkond, kus iga-aastane tõenäosus, et märkimisväärne lainekõrgus ületab 1,5 meetrit, on alla 10 %, ja kus ro-ro-tüüpi parvlaev ei ole kunagi kaugemal kui 6 meremiili ohutust paigast, kuhu merehädalised võiksid maabuda.

Artikkel 3

Käesolevat määrust kohaldatakse kõikide ühingute suhtes, kes korraldavad regulaarliiklust vähemalt ühe ro-ro-tüüpi parvlaevaga ühenduse liikmesriikide sadamasse või sadamast, sõltumata sellest, mis lipu all laev sõidab.

Artikkel 4

▼M2

1. Et ühenduse laevad võiksid pidada liinivedu liikmesriigi sadamasse või sadamast, tuleb kõikidel ühingutel järgida ISM-koodeksi punktide 1.2 kuni 13.1 ja punkti 13.6 sätteid, nagu need oleksid kohustuslikud.

▼B

2. Erandina lõikes 1 kirjeldatust võivad ühingud, kes korraldavad regulaarliiklust ro-ro-tüüpi parvlaeva või -laevadega üksnes kaitstud vetes ühe ja sama liikmesriigi sadamate vahel, järgida käesoleva määruse sätteid alates 1. juulist 1997.

Artikkel 5

▼M2

1. Liikmesriigid peavad ühingute ja ro-ro-reisiparvlaevade puhul järgima ISM-koodeksi punktide 13.2, 13.3, 13.4, 13.5, 13.7-13.11, 14 ja 16 sätteid, nagu need oleksid kohustuslikud.

▼B

2. Lõike 1 kohaldamisel võivad liikmesriigid volitused üksnes tunnustatud organisatsioonidele täielikult või osaliselt üle anda või neile usaldada.

ISM koodeksi punkti 13.2 kohaldamisel võib liikmesriik väljastada nõuetele vastavuse tunnistusi üksnes ühingule, mille peamine tegevuskoht on tema enda territooriumil. Enne nimetatud tunnistuse väljastamist konsulteerivad liikmesriigid nende riikide administratsiooniga, kelle lipu all selle ühingu ro-ro-tüüpi parvlaevadel on õigus sõita, kui see administratsioon ei ole tunnistust väljastava liikmesriigi administratsioon.

3. Nõuetele vastavuse tunnistus kehtib ainult viis aastat alates väljastamise kuupäevast ja tingimusel, et seda kord aastas kontrollitakse, et saaks kindlaks teha meresõiduohutuse korralduse süsteemi nõuetekohase funktsioneerimise ning viimase kontrollimise järel tehtud võimalike muudatuste vastavuse ISM koodeksi sätetele.

4. Meresõiduohutuse korralduse tunnistus kehtib ainult viis aastat alates väljastamise kuupäevast ja tingimusel, et seda vähemalt kord 30 kuu jooksul kontrollitakse, et kindlaks teha meresõiduohutuse korralduse süsteemi nõuetekohane funktsioneerimine ning viimase kontrollimise järel tehtud võimalike muudatuste vastavus ISM koodeksi sätetele.

5. Käesoleva määruse ja eriti selle artikli 6 kohaldamisel peab iga liikmesriik tunnustama teise liikmesriigi administratsiooni või tema nimel tegutseva tunnustatud organisatsiooni väljastatud nõuetele vastavuse tunnistust või meresõiduohutuse korralduse tunnistust.

6. Liikmesriik tunnustab kolmandate riikide administratsiooni või tema nimel väljastatud nõuetele vastavuse tunnistust ja meresõiduohutuse korralduse tunnistust, kui liikmesriik leiab, et need vastavad käesoleva määruse sätetele.

Kolmandate riikide administratsiooni nimel väljastatud nõuetele vastavuse tunnistust ja meresõiduohutuse korralduse tunnistust võidakse tunnustada üksnes juhul, kui need on väljastanud tunnustatud organisatsioon.

Artikkel 6

Liikmesriigid peavad ise hoolitsema, et kõik ühingud, kes korraldavad regulaarliiklust ro-ro-tüüpi parvlaevadel nende sadamatesse või sadamatest, järgiksid käesoleva määruse sätteid.

Artikkel 7

Kui liikmesriik leiab, et vaatamata nõuetele vastavuse tunnistusele ei ole ühing suuteline korraldama ro-ro-tüüpi parvlaeva regulaarliiklust tema sadamatesse või sadamatest põhjusel, et see ohustab inimelu, vara või keskkonda, võidakse liiklus katkestada kuni ohu kõrvaldamiseni.

Eespool nimetatud olukorra puhul kohaldatakse järgmist korda:

a) liikmesriik teatab oma otsusest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele koos asjakohaste põhjendustega;

b) komisjon selgitab välja, kas liikluse katkestamine on põhjendatud tõsise ohuga turvalisusele või keskkonnale;

c) artikli 10 lõikes 2 sätestatud korras otsustatakse, kas liikmesriigi otsus katkestada liiklus on põhjendatud tõsise ohuga inimelule, varale või keskkonnale, ning kui katkestamine ei ole põhjendatud, nõutakse asjaomaselt liikmesriigilt katkestamise otsuse tühistamist.

Artikkel 8

ISM koodeksi üldsätete arvestamiseks kontrollib komisjon käesoleva määruse rakendamist kolme aasta möödumise järel selle jõustumisest ning esitab ettepaneku asjakohaste meetmete võtmiseks.

Artikkel 9

Et võtta arvesse rahvusvahelist ja eriti IMOs toimunud arengut, võib:

a) “ISM koodeksi” määratlust artiklis 2;

b) vastavustunnistuse ja/või meresõiduohutuse korralduse tunnistuse kehtivusaega ja nende artikli 5 lõigetes 3 ja 4 sätestatud kontrollimise sagedust;

c) lisa;

d) “tunnustatud organisatsiooni” määratlust artiklis 2 muuta, selleks et lisasse võidaks artikli 10 lõikes 2 sätestatud korras eelkõige lisada administratsioonile antavaid juhiseid ISM koodeksi rakendamise kohta.

▼M3

Artiklis 2 nimetatud rahvusvahelise õiguse aktides tehtud muudatused võib käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS) asutamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2099/2002 ( 8 ) artikli 5 alusel.

▼M3

Artikkel 10

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikliga 3 asutatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS).

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste kasutamismenetlust kehtestava nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ ( 9 ) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artikli 8 sätteid.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kaks kuud.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

▼B

Artikkel 11

Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 1996.

Seda kohaldatakse alates 1. juulist 1996.

Erandina esimesest lõigust ei kohaldata käesolevat määrust kuni 31. detsembrini 1997 Kreeka õiguse kohaselt registrisse kantud ühingute suhtes, kelle peamine tegevuspiirkond on Kreekas ning kes kasutavad Kreekas registreeritud ja Kreeka lipu all sõitvaid ro-ro-tüüpi parvlaevu ja peavad regulaarliiklust üksnes Kreeka sadamate vahel.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

▼M2









LISA

SISUKORD I JAOTIS Rahvusvaheline laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise (ISM) koodeks A OSA — RAKENDAMINE 1. Üldosa 1.1. Mõisted 1.2. Eesmärgid 1.3. Kohaldamine 1.4. Meresõiduohutuse korralduse süsteemi (SMS) rakendamise nõuded 2. Ohutus- ja keskkonnakaitse põhimõtted 3. Ühingu vastutus ja võimupiirid 4. Ametisse nimetatud isik(ud) 5. Kapteni vastutus ja võimupiirid 6. Vahendid ja personal 7. Laeva tegevuskavade väljatöötamine 8. Hädaolukorraks valmisolek 9. Nõuetele mittevastavusest, õnnetusest ja ohtlikust olukorrast teatamine ning nende olukordade analüüs 10. Laeva ja -seadmete hooldus 11. Dokumendid 12. Ühingu järelevalve, kontrollimine ja hindamine B OSA — TUNNISTUSTE ANDMINE JA KONTROLLIMINE 13. Tunnistuste andmine ja korrapärane kontrollimine 14. Ajutised tunnistused 15. Kontrollimine 16. Tunnistuste vormid Liide II JAOTIS Rahvusvahelise laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise (ISM) koodeksi rakendamist käsitlevad sätted administratsioonile A OSA — ÜLDSÄTTED B OSA — TUNNISTUSTE ANDMINE JA STANDARDID 1. Ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse ja ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse heakskiitmine ja tunnustamine 2. Tunnistuste väljaandmine 3. Juhtimisstandard 4. Pädevusstandardid 5. Nõuetele vastavuse tunnistuste ja meresõiduohutuse korralduse tunnistuste vorm

I JAOTIS

Rahvusvaheline laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise (ISM) koodeks

A OSA — RAKENDAMINE

1. Üldosa

1.1. Mõisted

Koodeksi A ja B osade kohaldamisel kehtivad järgmised mõisted.

1.1.1. Rahvusvaheline meresõiduohutuse korralduse koodeks (ISM) — laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise rahvusvaheline koodeks, nagu selle on vastu võtnud assamblee ja mida võib muuta Rahvusvaheline Mereorganisatsioon.

1.1.2. Ühing — laevaomanik või mõni muu organisatsioon või isik, näiteks laeva valdaja või laevapereta prahtija, kes on võtnud endale laevaomanikult vastutuse laeva kasutamise eest ja kes sellist vastutust võttes on nõustunud endale võtma kõik koodeksiga kehtestatud kohustused ja kogu vastutuse.

1.1.3. Administratsioon — selle riigi valitsus, kelle lipu all laeval on õigus sõita.

1.1.4. Meresõiduohutuse korralduse süsteem (SMS) — korrastatud ja dokumenteeritud süsteem, mis võimaldab ühingu personalil tõhusalt rakendada ühingu ohutus- ja keskkonnapoliitikat.

1.1.5. Nõuetele vastavuse tunnistus — käesoleva koodeksi nõuetele vastavale ühingule antud dokument.

1.1.6. Meresõiduohutuse korralduse tunnistus — laevale antud dokument, mis näitab, et ühing ja tema laeva juhtkond tegutsevad kooskõlas tunnustatud meresõiduohutuse korralduse süsteemiga.

1.1.7. Objektiivne tõendusmaterjal — vaatlusel, mõõtmisel või katsetamisel põhinev ja tõendatav ohutust või SMSi mõne osa olemasolu ja rakendamist käsitlev koguseline või kvalitatiivne teave, dokumentatsioon või tuvastatud asjaolu.

1.1.8. Märkus — meresõiduohutuse korralduse auditi käigus tuvastatud asjaolu, mida toetab objektiivne tõendusmaterjal.

1.1.9. Mittevastavus — vaadeldud olukord, kus objektiivne tõendusmaterjal osutab kindlaksmääratud nõude mittetäitmisele.

1.1.10. Oluline mittevastavus — tuvastatav kõrvalekalle, mis kujutab endast tõsist ohtu personali ohutusele või keskkonnale ning mis nõuab viivitamatut parandusmeetmete võtmist ja hõlmab käesoleva koodeksi tõhusa ja süstemaatilise rakendamise puudumist.

1.1.11. Aastapäev — iga aasta kuupäev ja kuu, mis vastab kõnealuse dokumendi või tunnistuse kehtivuse lõppkuupäevale.

1.1.12. Konventsioon — muudetud 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel.

1.2. Eesmärgid

1.2.1. Koodeksi eesmärk on meresõiduohutuse tagamine, inimvigastuste ja inimelude kaotuse vältimine ning keskkonna-, eelkõige merekeskkonna- ja varakahjustuste vältimine.

1.2.2. Ühingu meresõiduohutuse korralduse eesmärkide hulka peaks muu hulgas kuuluma: 1.2.2.1. laeva ohutu ekspluateerimine ja töökeskkonna ohutuse tagamine; 1.2.2.2. kaitseabinõude loomine kõikide tuntud riskide vastu; ja 1.2.2.3. kaldapersonali ja laevapere meresõiduohutusalaste oskuste pidev parandamine, kaasa arvatud ettevalmistus hädaolukorraks nii ohutuse kui ka keskkonnakaitse alal.

1.2.3. Meresõiduohutuse korralduse süsteem peab tagama: 1.2.3.1. kohustuslike eeskirjade ja õigusaktide järgimise; ja 1.2.3.2. Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni, administratsiooni, klassifikatsiooniühingute ja meresõiduühingute poolt kohaldamiseks soovitatud koodeksite, juhiste ja standardite arvestamise.

1.3. Kohaldamine

Käesoleva koodeksi nõudeid võib kohaldada kõikide laevade suhtes.

1.4. Meresõiduohutuse korralduse süsteemi (SMS) rakendamise nõuded

Iga ühing peab välja töötama, rakendama ja ülal pidama meresõiduohutuse korralduse süsteemi (SMS), mis sisaldab järgmisi rakendusnõudeid:

1.4.1. ohutus- ja keskkonnakaitse põhimõtted;

1.4.2. juhised ja menetlused laevade ohutu ekspluateerimise ning keskkonnakaitse tagamiseks kooskõlas asjakohaste rahvusvaheliste ja lipuriigi õigusaktidega;

1.4.3. võimupiiride määratlemine ja teabevahetuskanalite määramine side pidamiseks kaldapersonali jalaevapere vahel jakummagi seas;

1.4.4. õnnetusest ja käesoleva koodeksi nõuetele mittevastavusest teatamise kord;

1.4.5. hädaolukorraks valmistumine ja selles tegutsemise kord; ja

1.4.6. sisekontrolli ja juhtimisstruktuuri hindamise kord.

2. Ohutus- ja keskkonnakaitse põhimõtted

2.1. Ühing sätestab ohutus- ja keskkonnakaitse põhimõtted, kus kirjeldatakse, kuidas saavutada punktis 1.2 loetletud eesmärgid.

2.2. Ühing tagab, et kõnealuseid põhimõtteid rakendatakse ja nendest peetakse kinni organisatsiooni kõikidel tasanditel nii laevadel kui ka kaldal.

3. Ühingu vastutus ja võimupiirid

3.1. Kui laeva ekspluateerimise eest vastutav isik ei ole laevaomanik, peab omanik administratsioonile teatama selle isiku täisnime ja muud andmed.

3.2. Ühing määrab kirjalikult kindlaks kõigi nende isikute vastutuse, võimupiirid ja vastastikused suhted, kes korraldavad, teevad või kontrollivad ohutuse ja reostuse vältimisega seotud või seda mõjutavat tööd.

3.3. Ühing vastutab selle eest, et ametisse nimetatud isikule või isikutele oleks tagatud nende kohustuste täitmiseks vajalikud vahendid ja kaldapoolne toetus.

4. Ametisse nimetatud isik(ud)

Iga laeva ohutu ekspluateerimise ning ühingu ja laeva pardal olevate isikute vahelise side tagamiseks peab iga ühing asjaomase korra kohaselt nimetama kaldal ametisse isiku või isikud, kes on kõrgeima juhtkonna ees aruandekohuslane. Ametisse nimetatud isiku või isikute vastutus- ja võimupiiridesse kuulub iga laeva ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimisega seotud küsimuste jälgimine ning vajalike vahendite ja kaldapoolse toetuse tagamine.

5. Kapteni vastutus ja võimupiirid

5.1. Ühing peab selgesti määratlema ja kirjalikult vormistama kapteni vastutuse järgmistes: 5.1.1. ühingu ohutus- ja keskkonnakaitse põhimõtete elluviimine; 5.1.2. laevapere motiveerimine nimetatud põhimõtete järgimisel; 5.1.3. selgete ja lihtsate käskluste ja juhiste andmine; 5.1.4. kontroll erinõuete täitmise üle; ja 5.1.5. meresõiduohutuse korralduse süsteemi (SMS) kontrollimine ja selle puudustest teatamine kaldajuhtkonnale.

5.2. Ühing peab tagama, et laeval kasutatava meresõiduohutuse korralduse süsteemi põhimõtetes oleksid selgesti väljendatud kapteni võimupiirid. Ühing peab meresõiduohutuse korralduse süsteemis sätestama, et kaptenil on ainuisikuline võim ja vastutus teha otsuseid ohutus- ja reostuse vältimise küsimustes ning et vajaduse korral võib kapten nõuda ühingult abi.

6. Vahendid ja personal

6.1. Ühing tagab, et kapten: 6.1.1. on pädev laeva juhtima; 6.1.2. tunneb igati ühingu meresõiduohutuse korralduse süsteemi; ja 6.1.3. saab kapteni kohustuste turvaliseks täitmiseks vajalikku toetust.

6.2. Ühing tagab, et iga laev on mehitatud vastavalt riiklikele ja rahvusvahelistele nõudmistele kvalifitseeritud, diplomeeritud ja tervise poolest sobivate meremeestega.

6.3. Ühing kehtestab korra, mille kohaselt uuele personalile ning personalile, kes on üle viidud ohutuse ja keskkonnakaitsega seotud uute kohustuste täitmisele, tutvustatakse asjakohaselt nende kohustusi. Juhised, mis peavad enne mereleminekut olema esitatud, tuleb esitada kirjalikult.

6.4. Ühing tagab, et kogu personal, kes on seotud ühingu meresõiduohutuse korralduse süsteemiga (SMS), on asjakohastest eeskirjadest, reeglitest, koodeksitest ja juhistest piisavalt teadlik.

6.5. Ühing kehtestab korra meresõiduohutuse korralduse süsteemi (SMS) toetamiseks vajaliku väljaõppe kindlaksmääramiseks ja kohaldab seda ning tagab, et kogu asjaomane personal saaks vastava väljaõppe.

6.6. Ühing kehtestab korra, mille kohaselt laevapere saab meresõiduohutuse korralduse süsteemi kohta asjakohast teavet töökeeles või mõnes muus neile arusaadavas keeles.

6.7. Ühing tagab, et laevapere oleks võimeline meresõiduohutuse korralduse süsteemiga seotud kohustuste täitmisel tulemuslikult suhtlema.

7. Laeva tegevuskavade väljatöötamine

Ühing kehtestab laevade ohutusega ja reostuse vältimisega seotud oluliste tööde kavade ja juhendite, sealhulgas vajaduse korral kontrollnimekirjade, väljatöötamise korra. Sellega seotud eriülesanded tuleb määratleda ja nende täitmine anda kvalifitseeritud personalile.

8. Hädaolukorraks valmisolek

8.1. Ühing kehtestab laeva pardal tekkida võiva hädaolukorra määratlemise, kirjeldamise ja selle puhul tegutsemise korra.

8.2. Ühing kehtestab praktiliste ja teoreetiliste harjutuste programmi hädaolukorras tegutsemise ettevalmistamiseks.

8.3. Meresõiduohutuse korralduse süsteem näeb ette meetmed, millega tagatakse, et ühingu töökorraldus oleks alati võimeline reageerima oma laevadel esinevatele ohtudele, õnnetustele ja hädaolukordadele.

9. Nõuetele mittevastavusest, õnnetusest ja ohtlikust olukorrast teatamine ning nende olukordade analüüs

9.1. Meresõiduohutuse korralduse süsteem (SMS) peab sisaldama meetmeid, millega tagatakse nõuetele mittevastavusest, õnnetustest ja ohtlikest olukordadest teatamine ühingule, nende uurimine ja analüüs ohutuse parandamiseks ja reostuse vältimiseks.

9.2. Ühing kehtestab parandusmeetmete rakendamise korra.

10. Laeva ja -seadmete hooldus

10.1. Ühing kehtestab korra, millega tagatakse laeva hooldus kooskõlas asjakohaste eeskirjade, reeglite ja ühingu kehtestatud lisanõuetega.

10.2. Nende tingimuste täitmiseks peab ühing tagama, et: 10.2.1. kontroll toimub ettenähtud ajavahemike tagant; 10.2.2. teatatakse igast nõuetele mittevastavusest koos võimaliku põhjusega, kui see on teada; 10.2.3. võetakse asjakohaseid parandusmeetmeid; ja 10.2.4. kogu nimetatud tegevus dokumenteeritakse.

10.3. Ühing töötab välja meresõiduohutuse korralduse süsteemi raames korra, millega määratakse kindlaks seadmed ja tehnilised süsteemid, mille ootamatu rike võib põhjustada ohtlikke olukordi. Meresõiduohutuse korralduse süsteem peab sisaldama erimeetmeid niisuguste seadmete või süsteemide töökindluse suurendamiseks. Nende meetmete hulka kuulub pidevas valmisolekus olevate varuseadmete ja tehniliste süsteemide regulaarne kontroll.

10.4. Punktis 10.2 nimetatud kontrollimine ja punktis 10.3 nimetatud meetmed peavad saama laeva tavapärase ekspluateerimise ja hoolduse osaks.

11. Dokumendid

11.1. Ühing töötab välja kõikide meresõiduohutuse korralduse süsteemiga seotud dokumentide ja andmete kontrollimise korra ning säilitab selle.

11.2. Ühing tagab, et: 11.2.1. kehtivad dokumendid on kättesaadavad kõikides asjakohastes kohtades; 11.2.2. dokumentides tehtud muudatused vaatab üle ja kiidab heaks selleks volitatud personal; ja 11.2.3. aegunud dokumendid hävitatakse viivitamata.

11.3. Dokumente, mida kasutatakse meresõiduohutuse korralduse süsteemi kirjeldamiseks ja rakendamiseks, võib nimetada “meresõiduohutuse korralduse käsiraamatuks”. Dokumentatsiooni hoitakse ühingu arvates kõige otstarbekamal viisil. Igas laevas peab olema kogu selle laevaga seotud dokumentatsioon.

12. Ühingu järelevalve, kontrollimine ja hindamine

12.1. Ühing peab läbi viima meresõiduohutuse sisekontrolli, et kindlaks teha, kas ohutus- ja reostuse vältimise meetmed on kooskõlas meresõiduohutuse korralduse süsteemiga.

12.2. Ühing peab enda kehtestatud korras perioodiliselt hindama meresõiduohutuse korralduse süsteemi tõhusust ja vajaduse korral seal muudatusi tegema.

12.3. Sisekontrolli ja võimalikke parandusituleb teha kirjalikult kindlaksmääratud korras.

12.4. Kontrolli tegev personal peab olema kontrollitavas valdkonnas sõltumatu, välja arvatud juhul, kui see osutub ühingu suuruse ja iseloomu tõttu võimatuks.

12.5. Kontrolli ja hindamiste tulemustest tuleb teatada kogu kõnealuse valdkonna eest vastutavale personalile.

12.6. Kõnealuse valdkonna eest vastutav juhtivpersonal peab õigeaegselt võtma parandusmeetmeid avastatud puuduste suhtes.

B OSA — TUNNISTUSTE ANDMINE JA KONTROLLIMINE

13. Tunnistuste andmine ja korrapärane kontrollimine

13.1. Laeva peab ekspluateerima ühing, mis on saanud selle laevaga seotud nõuetele vastavuse tunnistuse või ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse vastavalt punktile 14.1.

13.2. Nõuetele vastavuse tunnistuse võib administratsioon, administratsiooni tunnustatud organisatsioon või administratsiooni taotluse korral teine konventsiooni lepinguosaline valitsus anda igale käesoleva koodeksi nõudeid järgivale ühingule administratsiooni täpsustatud ajavahemikuks, mis ei tohiks ületada viit aastat. Seda tunnistust tuleb käsitada tõendina selle kohta, et ühing on suuteline täitma nimetatud koodeksi nõudeid.

13.3. Nõuetele vastavuse tunnistus kehtib ainult tunnistuses selgesõnaliselt näidatud laevatüüpide suhtes. Selline märge peaks põhinema laevatüüpidel, millel põhines esialgne vastavustõendamine. Muid laevatüüpe tohib lisada ainult pärast kontrollimist, et ühing suudab järgida selliste laevatüüpide suhtes kohaldatavaid koodeksi nõudeid. Käesolevas kontekstis on laevatüübid nimetatud konventsiooni reegli IX punktis 1.

13.4. Nõuetele vastavuse tunnistuse kehtivus peaks sõltuma iga-aastasest kontrollimisest, mida teeb administratsioon, administratsiooni tunnustatud organisatsioon või administratsiooni taotluse korral teine konventsiooni lepinguosaline valitsus kolme kuu jooksul enne või pärast aastapäeva kuupäeva.

13.5. Administratsioon või tema taotluse korral tunnistuse välja andnud lepinguosaline valitsus peaks nõuetele vastavuse tunnistuse tühistama, kui punktiga 13.4 nõutavat iga-aastast kontrollimist ei taotleta või kui leidub tõendeid nimetatud koodeksi oluliste mittevastavuste kohta. 13.5.1. Kui nõuetele vastavuse tunnistus tühistatakse, tuleks tühistada ka kõik sellega seotud meresõiduohutuse korralduse tunnistused ja/või ajutised meresõiduohutuse korralduse tunnistused.

13.6. Pardal tuleks hoida nõuetele vastavuse tunnistuse koopiat, et laeva kapten võiks nõudmise korral esitada selle kontrollimiseks administratsioonile või administratsiooni tunnustatud organisatsioonile või konventsiooni reegli IX punktis 6.2 nimetatud kontrollimise eesmärgil. Tunnistuse koopia ei pea olema kinnitatud või tõestatud.

13.7. Meresõiduohutuse korralduse tunnistuse peaks laevale andma administratsioon või administratsiooni tunnustatud organisatsioon või administratsiooni taotluse korral teine lepinguosaline valitsus ajavahemikuks, mis ei ületa viit aastat. Enne meresõiduohutuse korralduse tunnistuse andmist tuleks kontrollida, kas ühing ja tema laeva juhtkond tegutsevad kooskõlas tunnustatud meresõiduohutuse korralduse süsteemiga. Seda tunnistust tuleb käsitada tõendina selle kohta, et laev vastab nimetatud koodeksi nõuetele.

13.8. Meresõiduohutuse korralduse tunnistuse kehtivus peaks sõltuma vähemalt ühest vahekontrollimisest, mille teeb administratsioon või administratsiooni tunnustatud organisatsioon või administratsiooni taotluse korral teine lepinguosaline valitsus. Kui korraldada tuleb ainult üks vahekontrollimine ja meresõiduohutuse korralduse tunnistuse kehtivusaeg on viis aastat, peaks see toimuma meresõiduohutuse korralduse tunnistuse teise ja kolmanda aastapäeva vahelisel ajal.

13.9. Lisaks punkti 13.5.1 nõuetele peaks administratsioon või selle administratsiooni taotluse korral tunnistuse välja andnud lepinguosaline valitsus meresõiduohutuse korralduse tunnistuse tühistama, kui punktis 13.8 nõutavat vahekontrollimist ei taotleta või kui leidub tõendeid nimetatud koodeksi olulise mittevastavuse kohta.

13.10. Olenemata punktide 13.2 ja 13.7 nõuetest, kui kehtivuse pikendamise kontrollimine lõpetatakse kolme kuu jooksul enne olemasoleva nõuetele vastavuse tunnistuse või meresõiduohutuse korralduse tunnistuse lõppkuupäeva, peaks uus nõuetele vastavuse tunnistus või meresõiduohutuse korralduse tunnistus kehtima alates kehtivuse pikendamise kontrollimise lõpetamise kuupäevast ajavahemiku, mis ei ületa viit aastat olemasoleva nõuetele vastavuse tunnistuse või meresõiduohutuse korralduse tunnistuse lõppkuupäevast.

13.11. Kui kehtivuse pikendamise kontrollimine lõpetatakse rohkem kui kolm kuud enne olemasoleva nõuetele vastavuse tunnistuse või meresõiduohutuse korralduse tunnistuse lõppkuupäeva, peaks uus nõuetele vastavuse tunnistus või meresõiduohutuse korralduse tunnistus kehtima alates kehtivuse pikendamise kontrollimise lõpetamise kuupäevast ajavahemiku, mis ei ületa viit aastat kehtivuse pikendamise kontrollimise lõppkuupäevast.

14. Ajutised tunnistused

14.1. Nimetatud koodeksi esialgse rakendamise hõlbustamiseks võib välja anda ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse, kui: 1) ühing on äsja asutatud; või 2) olemasolevale nõuetele vastavuse tunnistusele kavatsetakse lisada uusi laevatüüpe, pärast kontrollimist, et ühingul on nimetatud koodeksi punkti 1.2.3 eesmärke täitev meresõiduohutuse korralduse süsteem, ja tingimusel, et ühing näitab plaane koodeksi kõigile nõuetele vastava meresõiduohutuse korralduse süsteemi rakendamiseks ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse kehtivusaja jooksul. Sellise ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse peaks administratsioon või administratsiooni tunnustatud organisatsioon või administratsiooni taotluse korral teine lepinguosaline valitsus andma ajavahemikuks, mis ei ületa 12 kuud. Pardal tuleks hoida ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse koopiat, et laeva kapten võiks nõudmise korral esitada selle kontrollimiseks administratsioonile või administratsiooni tunnustatud organisatsioonile või konventsiooni reegli IX punktis 6.2 nimetatud kontrollimise eesmärgil. Tunnistuse koopia ei pea olema kinnitatud või tõestatud.

14.2. Ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse võib anda: 1) uutele laevadele üleandmise ajal; 2) juhul, kui ühing võtab endale vastutuse ühingule uue laeva töö eest; või 3) siis, kui laev vahetab lippu. Sellise ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse peaks administratsioon või administratsiooni tunnustatud organisatsioon või administratsiooni taotluse korral teine lepinguosaline valitsus andma ajavahemikuks, mis ei ületa kuut kuud.

14.3. Administratsioon või administratsiooni taotluse korral teine lepinguosaline valitsus võib erijuhtudel pikendada ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse kehtivust edasiseks ajavahemikuks, mis ei tohiks ületada kuut kuud alates lõppkuupäevast.

14.4. Ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse võib anda pärast seda, kui on kontrollitud, et: 1) nõuetele vastavuse tunnistus või ajutine nõuetele vastavuse tunnistus kehtib kõnealuse laeva suhtes; 2) ühingu poolt kõnealusele laevale ettenähtud meresõiduohutuse korralduse süsteem sisaldab nimetatud koodeksi keskseid osi ja kas seda on hinnatud auditeerimise ajal seoses nõuetele vastavuse tunnistuse väljastamisega või ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse väljastamisega; 3) ühing on kavandanud laeva auditeerimise kolme kuu jooksul; 4) kapten ja juhtkond tunnevad meresõiduohutuse korralduse süsteemi ning selle rakendamise kavandatud korda; 5) enne väljasõitu on antud olulised juhtnöörid; ja 6) asjakohane teave meresõiduohutuse korralduse süsteemi kohta on antud laeva töötajate töökeeles või neile arusaadavates keeltes.

15. Kontrollimine

15.1. Kõik nimetatud koodeksi sätetega nõutavad kontrollimised peavad toimuma administratsioonile vastuvõetavas korras, võttes arvesse organisatsiooni kujundatud suuniseid ( 10 ).

16. Tunnistuste vormid

16.1. Nõuetele vastavuse tunnistus, meresõiduohutuse korraldusetunnistus, ajutine nõuetele vastavuse tunnistus ja ajutine meresõiduohutuse korralduse tunnistus tuleb koostada vastavalt nimetatud koodeksi liites esitatud näidistele. Kui kasutatav keel ei ole inglise ega prantsuse keel, peaks tekst sisaldama tõlget ühte neist keeltest.

16.2. Lisaks punkti 13.3 nõuetele võib nõuetele vastavuse tunnistuses ja ajutises nõuetele vastavuse tunnistuses näidatud laevatüübid kinnitada, et need peegeldaksid kõiki piiranguid meresõiduohutuse korralduse süsteemis kirjeldatud laevade töös.









Liide

Nõuetele vastavuse tunnistuse, meresõiduohutuse korralduse tunnistuse, ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse ja ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse vormid

II JAOTIS

Rahvusvahelise laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise (ISM) koodeksi rakendamist käsitlevad sätted administratsioonile

A OSA — ÜLDSÄTTED

1.1. ISM-koodeksiga ro-ro-reisiparvlaevade puhul nõutavate kontrollimise ja tunnistuste andmisega seotud ülesannete täitmisel järgivad liikmesriigid käesoleva jaotise B osas sätestatud nõudeid ja standardeid.

1.2. Lisaks sellele võtavad liikmesriigid nõuetekohaselt arvesse rahvusvahelise laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise (ISM) koodeksi administratsioonides rakendamise suuniste sätteid, mille IMO võttis 29. novembril 2001 vastu resolutsiooniga A.913 (22), kui neid ei käsitleta käesoleva jaotise B osas.

B OSA — TUNNISTUSTE ANDMINE JA STANDARDID

1. Ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse ja ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse heakskiitmine ja tunnustamine

1.1. Iga liikmesriik kiidab heaks käesoleva määruse sätetele vastava ja mõne muu liikmesriigi administratsiooni või kõnealuse administratsiooni nimel tegutseva tunnustatud organisatsiooni väljastatud ajutise nõuetele vastavuse tunnistuse ja ajutise meresõiduohutuse korralduse tunnistuse.

1.2. Liikmesriik tunnustab kolmandate riikide administratsioonide või kõnealuste administratsioonide nimel väljastatud ajutist nõuetele vastavuse tunnistust ja ajutist meresõiduohutuse korralduse tunnistust, kui ta on veendunud, et need vastavad käesoleva määruse nõuetele.

2. Tunnistuste väljaandmine

2.1. Ühingule nõuetele vastavuse tunnistuse ja ro-ro-reisiparvlaevale meresõiduohutuse korralduse tunnistuse väljaandmisel võetakse arvesse järgmisi sätteid.

2.2. Tunnistuste väljaandmine hõlmab tavaliselt järgmisi toiminguid: 1) algne kontroll; 2) iga-aastane või vahekontroll; 3) uuenduslik kontroll; ning 4) täiendav kontroll. Neid kontrollimisi tehakse ühingu taotluse korral, mille ta esitab administratsioonile või administratsiooni nimel tegutsevale tunnustatud organisatsioonile.

2.3. Kontrollimised hõlmavad meresõiduohutuse korralduse auditit.

2.4. Auditi tegijaks määratakse juhtaudiitor ja vajaduse korral audiitorirühm.

2.5. Määratud juhtaudiitor teeb koostööd ühinguga ja koostab auditi kava.

2.6. Auditi aruanne koostatakse juhtaudiitori juhtimisel, kes vastutab aruande õigsuse ja terviklikkuse eest.

2.7. Auditi aruanne sisaldab auditi kava, audiitorirühma liikmete isikuandmeid, kuupäevi ja ühingu registreerimisandmeid, kõikide märkuste ja mittevastavuste kohta koostatud protokolle ning märkusi meresõiduohutuse korralduse süsteemi tõhususe kohta kindlaksmääratud eesmärkide saavutamisel.

3. Juhtimisstandard

3.1. ISM-koodeksi nõuetele vastavust kontrollivad audiitorirühma audiitorid on pädevad järgmises: 1) tagamine, et ühingu käitatavad ro-ro-reisiparvlaevad vastavad reeglitele ja eeskirjadele, kaasa arvatud meresõidutunnistuste andmine; 2) meresõidutunnistuste väljastamisega seotud tunnustamine, jälgimine ja tunnistuste väljaandmine; 3) laeva käitamise praktiliste kogemuste omamine. 4) suuniste tundmine, mida tuleb arvesse võtta ISM-koodeksis nõutud meresõiduohutuse korralduse süsteemi puhul; ja

3.2. ISM-koodeksi sätete järgimise kontrollimisel tagatakse nõuandeteenuseid osutava personali ja tunnistuste väljaandmisega seotud personali vaheline sõltumatus.

4. Pädevusstandardid

4.1. Põhipädevus kontrolli tegemiseks

4.1.1. ISM-koodeksi nõuetele vastavuse kontrollimisel osalev personal peab vastama inspektoritele esitatud miinimumnõuetele, mis on sätestatud nõukogu direktiivi 95/21/EÜ1 VII lisa punktis 2. ( 11 )

4.1.2. Kõnealune personal on läbinud koolituse, mis tagab ISM-koodeksi nõuetele vastavuse kontrollimiseks vajaliku pädevuse ja vajalikud oskused eelkõige järgmises: 1) ISM-koodeksi tundmine ja sellest arusaamine; 2) kohustuslikud reeglid ja eeskirjad; 3) suunised, mille arvessevõtmist ISM-koodeks ühingutelt nõuab; 4) kontrollimiste, küsitluste, hindamiste ja aruandlusega seotud meetodid; 5) meresõiduohutuse korralduse tehnilised või ekspluatatsiooniga seotud aspektid; 6) põhiteadmised laevandusest ja pardatoimingutest; ja 7) osalemine vähemalt ühes merendusega seotud juhtimissüsteemi auditis.

4.2. Pädevus algse kontrolli ja uuendusliku kontrolli tegemiseks

4.2.1. Hindamaks, kas ühing või ro-ro-reisiparvlaev vastab kõigile ISM-koodeksi nõuetele, peab personal, kes teeb algse kontrolli või uuendusliku kontrolli nõuetele vastavuse tunnistuse või meresõiduohutuse korralduse tunnistuse jaoks, lisaks eespool nimetatud pädevusele olema pädev: 1) määrama kindlaks, kas SMSi osad vastavad ISM-koodeksi nõuetele; 2) määrama kindlaks ühingu või ro-ro-reisiparvlaeva SMSi tõhususe ning tagama reeglite ja eeskirjade järgimise kohustuslike ja klassifitseerimisülevaatuste protokollide alusel; 3) hindama SMSi tõhusust muude reeglite ja eeskirjade järgimise tagamisel, mis ei kuulu kohustuslike ja klassifikatsiooniülevaatuste reguleerimisalasse, ning kõnealuste reeglite ja eeskirjade järgimisekontrollimise võimaldamisel; ja 4) hindama, kas IMO, administratsioonide, klassifikatsiooniühingute ja meresõiduühingute soovitatud ohutusmeetmed on arvesse võetud.

4.2.2. Pädevusnõuete täitmiseks võib moodustada töörühma, kelle liikmetel kokku on olemas kogu vajalik pädevus.

5. Nõuetele vastavuse tunnistuste ja meresõiduohutuse korralduse tunnistuste vorm

Kui ro-ro-reisiparvlaevu käitatakse ainult ühes liikmesriigis, kasutavad liikmesriigid kas ISM-koodeksile lisatud vorme või järgmisena esitatud vormi põhjal koostatud nõuetele vastavuse tunnistust, meresõiduohutuse korralduse tunnistust, ajutist nõuetele vastavuse tunnistust ja ajutist meresõiduohutuse korralduse tunnistust.