2002A5430 — ET — 14.04.2015 — 003.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B EUROOPA ÜHENDUSE JA ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI VAHELINE VASTAVUSHINDAMISE VASTASTIKUSE TUNNUSTAMISE KOKKULEPE (ELT L 114 30.4.2002, lk 369)

Muudetud:







(*) Käesolevat akti ei ole eesti keeles avaldatud.









▼B

EUROOPA ÜHENDUSE JA ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI VAHELINE VASTAVUSHINDAMISE VASTASTIKUSE TUNNUSTAMISE KOKKULEPE







EUROOPA ÜHENDUS, edaspidi “ühendus”, ja ŠVEITSI KONFÖDERATSIOON, edaspidi “Šveits”, edaspidi koos “lepinguosalised”, võttes arvesse lähedasi sidemeid ühenduse ja Šveitsi vahel; võttes arvesse Šveitsi ja Euroopa Majandusühenduse vahelist 22. juuli 1972. aasta vabakaubanduslepingut; soovides sõlmida lepingut, millega sätestatakse vastavushindamismenetluste tulemuste vastastikune tunnustamine, mis on vajalik lepinguosaliste turgudele pääsemiseks; võttes arvesse seda, et vastavushindamise vastastikune tunnustamine soodustab lepinguosaliste vahelist kaubandust ning tagab tervise-, keskkonna- ja tarbijakaitse ning ohutuse; võttes arvesse seda, et õigusaktide vastavusse viimine aitab kaasa vastastikusele tunnustamisele; võttes arvesse oma kohustusi Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu osapooltena ja eriti tehniliste kaubandustõkete lepingu osapooltena, mis õhutab pidama läbirääkimisi vastastikuse tunnustamise lepingute osas; võttes arvesse seda, et vastastikuse tunnustamise lepingud aitavad kaasa vastavushindamismenetluste rakendamist reguleerivate tehniliste normide, standardite ja põhimõtete ühtlustamisele rahvusvahelisel tasandil; võttes arvesse seda, et lähedaste sidemete tõttu ühelt poolt ühenduse ja Šveitsi ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini ja Norra vahel on asjakohane paralleelsete kokkulepete sõlmimine nende riikide ja Šveitsiga, on otsustanud sõlmida järgmise kokkuleppe:







Artikkel 1

Eesmärk

1. Käesolevaga tunnistavad ühendus ja Šveits vastastikku ►M8 vastavalt käesolevas kokkuleppes kehtestatud korrale tunnustatud asutuste (edaspidi „tunnustatud vastavushindamisasutused”) ◄ väljaantud protokolle, sertifikaate, lubasid ja vastavusmärke ning tootja vastavusavaldusi, millega tõendatakse teise lepinguosalise nõuete järgimine artikliga 3 reguleeritud valdkondades.

2. Menetluste kahekordse läbiviimise vältimiseks tunnistavad ühendus ja Šveits juhul, kui Šveitsi ja ühenduse nõudeid peetakse samaväärseiks, vastastikku ►M8 tunnustatud vastavushindamisasutuste ◄ väljaantud protokolle, sertifikaate ja lubasid ning tootja vastavusavaldusi, millega tõendatakse lepinguosaliste vastavate nõuete järgimine artikliga 3 reguleeritud valdkondades. Eelkõige peavad protokollid, sertifikaadid, load ja tootja vastavusavaldused näitama vastavust ühenduse õigusaktidele. Ühe lepinguosalise õigusaktidega nõutud vastavusmärke peavad kandma selle lepinguosalise turule viidud tooted.

3. Artiklis 10 ettenähtud komitee täpsustab juhud, mil lõiget 2 kohaldatakse.

Artikkel 2

Mõisted

1. Käesolevas kokkuleppes kasutatakse järgmisi mõisteid:

vastavushindamine – süstemaatiline kontrollimine, et määrata kindlaks, mil määral toode, protsess või teenus vastab määratletud nõuetele;

vastavushindamisasutus – avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, mille tegevus hõlmab kogu vastavushindamismenetluse või selle mõne osa läbiviimist;

määrajaasutus – asutus, mis on seaduslikult volitatud oma jurisdiktsiooni alla kuuluvaid vastavushindamisasutusi määrama, nende tegevust peatama, määramist tühistama või nende tegevuse peatamist lõpetama.

2. ►M8 Käesolevas kokkuleppes sisalduvate vastavushindamisega seotud üldmõistete tähenduse kindlaksmääramiseks võib kasutada ISO ja IEC sätestatud mõisteid. ◄

Artikkel 3

Kohaldamisala

1. Käesolev kokkulepe hõlmab lisas 1 loetletud õigusnormidest tulenevaid kohustuslikke vastavushindamismenetlusi.

2. Lisas 1 määratletakse tootmissektorid, mida käesolev kokkulepe hõlmab. See lisa on sektorite kaupa peatükkideks jagatud, mis omakorda jagunevad põhimõtteliselt järgimiselt:

I jagu: õigusnormid

II jagu: vastavushindamisasutused

III jagu: määrajaasutused

IV jagu: vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

V jagu: võimalikud täiendavad sätted.

3. Lisas 2 sätestatakse vastavushindamisasutuste määramise suhtes kohaldatavad üldeeskirjad.

▼M8

Artikkel 4

Päritolu

Käesoleva kokkuleppe sätteid kohaldatakse käesoleva kokkuleppega hõlmatud toodete suhtes, olenemata nende päritolust.

Artikkel 5

Tunnustatud vastavushindamisasutused

Käesolevaga lepivad lepinguosalised kokku, et vastavalt artiklis 11 sätestatud korrale tunnustatud vastavushindamisasutused vastavad vastavushindamise teostamisel nõutavatele tingimustele.

Artikkel 6

Määrajaasutused

1. Käesolevaga kohustuvad lepinguosalised tagama, et nende määrajaasutustel on vastavushindamisasutuste määramiseks ja määramise tühistamiseks, nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate määratud vastavushindamisasutuste tegevuse peatamiseks või peatamise lõpetamiseks vajalikud volitused ja vajalik pädevus.

2. Vastavushindamisasutuste määramiseks järgivad määrajaasutused lisas 2 sätestatud määramise üldpõhimõtteid, kui lisa 1 IV jao vastavatest sätetest ei tulene teisiti. Nimetatud määrajaasutused järgivad määramise tühistamisel, tegevuse peatamisel või peatamise lõpetamisel samu põhimõtteid.

▼B

Artikkel 7

Määramiskorra kontrollimine

1. Lepinguosalised vahetavad teavet kasutatava korra kohta, tagamaks seda, et ►M8 nende jurisdiktsiooni alla jäävad tunnustatud vastavushindamisasutused ◄ järgivad lisas 2 piiritletud määramise üldpõhimõtteid, kui lisa 1 vastava IV jao sätetest ei tulene teisiti.

2. Lepinguosalised võrdlevad meetodeid, mida nad kasutavad kontrollimiseks, kas asutused järgivad lisas 2 piiritletud määramise üldpõhimõtteid, kui lisa 1 vastava IV jao sätetest ei tulene teisiti. Sellisteks võrdlusteks võib kasutada lepinguosaliste olemasolevaid vastavushindamisasutuste akrediteerimissüsteeme.

3. Kontrollimist teostatakse kooskõlas komitee poolt allpool artikli 10 alusel rakendatud menetlusega.

Artikkel 8

Vastavushindamisasutuste vastavuse kontrollimine

1. Kummalgi lepinguosalisel on erakordsetel asjaoludel õigus vaidlustada teise lepinguosalise väljapakutud või ►M8 tunnustatud vastavushindamisasutuste ◄ , teise lepinguosalise jurisdiktsiooni alla kuuluvate vastavushindamisasutuste tehnilist pädevust.

Selleks esitab ta teisele lepinguosalisele ►M8 ————— ◄ kirjalikult objektiivse ja põhjendatud argumendi.

2. Lepinguosaliste lahkarvamuse korral, mida komitee kinnitab, kontrollivad lepinguosalised nõuetekohaselt kõnealuse vastavushindamisasutuse tehnilist pädevust ühiselt ja asjaomaste pädevate asutuste osalemisel.

Selle kontrollimise tulemusi arutatakse komitees, et probleem võimalikult kiiresti lahendada.

3. Mõlemad lepinguosalised tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate vastavushindamisasutuste tehnilist pädevust on võimalik vajadusel kontrollida.

4. Kui komitee ei otsusta teisiti, peatab pädev määrajaasutus vaidlustatud asutuse tegevuse lahkarvamuse tekkimisest ajani, mil komitee on saavutanud kokkuleppe. ►M8 Sellisele tegevuse peatamisele tuleb viidata lisas 1 osutatud tunnustatud vastavushindamisasutuste üldnimekirjas. ◄

Artikkel 9

Kokkuleppe rakendamine

1. Lepinguosalised teevad koostööd, et tagada lisas 1 loetletud õigusnormide rahuldav kohaldamine.

2. Määrajaasutused kontrollivad sobilike vahendite abil, kas ►M8 nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad tunnustatud vastavushindamisasutused ◄ järgivad lisas 2 loetletud määramise üldpõhimõtteid, kui vastavast 1. lisa IV jaost ei tulene teisiti.

3. ►M8 Tunnustatud vastavushindamisasutused ◄ teevad sobival viisil koostööd kummagi lepinguosalise poolt lisas 1 sisalduvates valdkondades tehtud kooskõlastamis- ja võrdlustöö raames, et tagada lepinguosaliste käesoleva kokkuleppega hõlmatud õigusnormides sätestatud vastavushindamismenetluste järjepidev rakendamine. ►M8 Määrajaasutused annavad oma parima, et tagada tunnustatud vastavushindamisasutuste asjakohane koostöö. ◄

Artikkel 10

Komitee

1. Käesolevaga moodustatakse vastavushindamise vastastikuse tunnustamise komitee (edaspidi “komitee”). Sinna kuuluvad lepinguosaliste esindajad ja see vastutab käesoleva kokkuleppe sujuva toimimise juhtimise ja järelevalve eest. Sel eesmärgil annab ta soovitusi ning teeb lepingus sätestatud asjaoludel otsuseid. Komitee tegutseb vastastikuse kokkuleppe alusel.

2. Komitee võtab vastu oma töökorra, mis muu hulgas sisaldab sätteid koosolekute kokkukutsumise, eesistuja nimetamise ja tema volituste aja kohta.

3. Komitee tuleb kokku vastavalt vajadusele, kuid vähemalt üks kord aastas. Kumbki lepinguosaline võib nõuda koosoleku kokkukutsumist.

▼M8

4. Komitee võib arutada kõiki käesoleva kokkuleppega seotud küsimusi. Eelkõige vastutab ta:

a) artiklis 7 sätestatud kontrollimiste korra kehtestamise eest;

b) artiklis 8 sätestatud kontrollimiste korra kehtestamise eest;

c) vastavalt artiklile 8 vaidlustatud vastavushindamisasutuste tunnustamist käsitlevate otsuste vastuvõtmise eest;

d) vastavalt artiklile 8 vaidlustatud vastavushindamisasutuste tunnustamise tühistamist käsitlevate otsuste vastuvõtmise eest;

e) ühe lepinguosalise poolt teisele lepinguosalisele artikli 12 kohaselt teatatud õigus- ja haldusnormide uurimise eest, et hinnata nende mõju kokkuleppele ja muuta lisa 1 vastavaid jagusid.

▼B

5. Ühe lepinguosalise ettepanekul võib komitee muuta käesoleva kokkuleppe lisasid.

▼M8

Artikkel 11

Vastavushindamisasutuste tunnustamine, tunnustamise tühistamine, tegevusulatuse muutmine ning tegevuse peatamine

1. Vastavushindamisasutuste tunnustamisel kehtib järgmine, lisa 1 asjaomastes peatükkides sätestatud nõuetega seotud kord:

a) lepinguosaline, kes soovib mis tahes vastavushindamisasutuse tunnustamist, teatab oma ettepanekust tunnustamise kohta teisele lepinguosalisele kirjalikult, lisades oma taotlusele asjakohase teabe;

b) kui teine lepinguosaline nõustub ettepanekuga või ei esita ettepaneku kohta teate saamisest 60 päeva jooksul vastuväiteid, loetakse vastavushindamisasutus artikli 5 tingimuste kohaselt tunnustatud vastavushindamisasutuseks;

c) kui teine lepinguosaline esitab selle 60päevase perioodi jooksul kirjaliku vastuväite, kohaldatakse artiklit 8.

2. Lepinguosaline võib tema jurisdiktsiooni alla kuuluva vastavushindamisasutuse tunnustamise tühistada või peatada või peatamise lõpetada. Asjaomane lepinguosaline peab teisele lepinguosalisele oma otsusest koos selle otsuse kuupäevaga viivitamata kirjalikult teatama. Tühistamine, peatamine või peatamise lõpetamine jõustub nimetatud kuupäeval. Sellisele tühistamisele või peatamisele tuleb osutada lisas 1 viidatud tunnustatud vastavushindamisasutuste üldnimekirjas.

3. Lepinguosaline võib teha ettepaneku muuta tema jurisdiktsiooni alla kuuluva tunnustatud vastavushindamisasutuse tegevusulatust. Tegevusulatuse laiendamise ja vähendamise suhtes kohaldatakse vastavalt artikli 11 lõigetes 1 ja 2 sätestatud korda.

4. Lepinguosaline võib erandlike asjaolude korral vaidlustada teise lepinguosalise jurisdiktsiooni alla kuuluva tunnustatud vastavushindamisasutuse tehnilise pädevuse. Sellisel juhul kohaldatakse artiklit 8.

5. Lepinguosalised ei pea tunnustama pärast vastavushindamisasutuse tunnustamise tühistamise või peatamise kuupäeva viimase poolt välja antud aruandeid, tunnistusi, lubasid ja vastavusmärke. Enne vastavushindamisasutuse tunnustamise tühistamise või peatamise kuupäeva tema poolt välja antud aruandeid, tunnistusi, lubasid ja vastavusmärke tunnustavad lepinguosalised jätkuvalt, kui vastutav määrajaasutus ei ole nende kehtivust piiranud või tühistanud. Lepinguosaline, kelle jurisdiktsiooni all vastutav määrajaasutus töötab, teatab teisele lepinguosalisele kirjalikult kõigist kehtivuse piiramise või tühistamisega seotud muudatustest.

▼B

Artikkel 12

Teabevahetus

1. Lepinguosalised vahetavad asjakohast teavet lisas 1 loetletud õigusnormide rakendamise kohta.

2. Kumbki lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele muudatustest, mida ta kavatseb teha käesoleva kokkuleppe objektiga seotud õigusnormides, ja teavitab teist lepinguosalist ►M8 kirjalikult ◄ uutest sätetest vähemalt 60 päeva enne nende jõustumist.

▼M8

2a. Kumbki lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele kirjalikult määrajaasutustes ja pädevates asutustes tehtavatest muudatustest.

▼B

3. Kui ühe lepinguosalise õigusnormid näevad ette, et tema territooriumil asuv isik peab tegema pädevale asutusele kättesaadavaks teatava teabe, võib asjaomane asutus pöörduda kõnealuse teabe saamiseks ka teise lepinguosalise pädeva asutuse või otse tootja või, kui see on asjakohane, viimase teise lepinguosalise territooriumil asuva esindaja poole.

4. Kumbki lepinguosaline teavitab teist lepinguosalist viivitamata oma territooriumil võetud kaitsemeetmetest.

Artikkel 13

Konfidentsiaalsus

Lepinguosaliste usaldusisikud, eksperdid ja muud esindajad ei tohi ka pärast oma ülesannete täitmise lõpetamist avalikustada teavet, mis on saadud käesoleva kokkuleppe alusel ja mille kohta kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus. Seda teavet ei tohi kasutada muul kui käesoleva kokkuleppega ettenähtud otstarbel.

Artikkel 14

Vaidluste lahendamine

Kumbki lepinguosaline võib suunata käesoleva lepingu tõlgendamise või kohaldamisega seotud vaidlused komiteele. Komitee püüab vaidlust lahendada ja talle tuleb vastuvõetava lahenduse leidmiseks esitada kogu teave, mis võib olukorra uurimist hõlbustada. Selleks arutab komitee kõiki võimalikke vahendeid, mis võivad aidata käesoleva kokkuleppe sujuval toimimisel jätkuda.

Artikkel 15

Lepingud kolmandate riikidega

Käesolevaga lepivad lepinguosalised kokku selles, et kummagi lepinguosalise poolt selliste riikidega sõlmitud vastastikuse tunnustamise lepingud, kes ei ole käesoleva kokkuleppe osapooled, ei kujuta endast ühelgi juhul teisele lepinguosalisele kõnealuse kolmanda riigi vastavushindamisasutuste väljastatud protokollide, sertifikaatide, lubade ja märkide ega tootja vastavusavalduste tunnustamise kohustust, välja arvatud juhul, kui lepinguosaliste vahel on vastav selgesõnaline kokkulepe.

Artikkel 16

Lisad

Käesoleva kokkuleppe lisad moodustavad selle lahutamatu osa.

Artikkel 17

Territoriaalne kohaldatavus

Käesolevat kokkulepet kohaldatakse ühelt poolt nende territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingut selles asutamislepingus sätestatud tingimustel, ja teiselt poolt Šveitsi territooriumi suhtes.

Artikkel 18

Läbivaatamine

1. Kui üks lepinguosaline soovib käesolevat kokkulepet läbi vaadata, teatab ta sellest komiteele. Käesoleva kokkuleppe muudatused jõustuvad pärast vastavate sisemenetluste lõpuleviimist.

2. Komitee võib ühe lepinguosalise ettepanekul muuta käesoleva kokkuleppe lisasid 1 ja 2.

Artikkel 19

Peatamine

Kui üks lepinguosaline tõestab, et teine lepinguosaline ei järgi käesoleva kokkuleppe tingimusi, võib ta pärast komiteega konsulteerimist lisa 1 kohaldamise täielikult või osaliselt peatada.

Artikkel 20

Omandatud õigused

Lepinguosalised jätkavad käesoleva kokkuleppe kohaselt ja enne selle kehtivusaja lõppemist väljastatud protokollide, sertifikaatide, lubade ja vastavusmärkide ning tootja vastavusavalduste tunnustamist, tingimusel, et vastavushindamise alustamise taotlus tehti enne kokkuleppe pikendamata jätmise või denonsseerimise teate esitamist.

Artikkel 21

Jõustumine ja kehtivusaeg

1. Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva kokkuleppe heaks oma menetluste kohaselt. See jõustub järgmise seitsme kokkuleppe ratifitseerimis- või heakskiitmiskirjade hoiuleandmise viimase teate saatmisele järgneva ülejärgmise kuu esimesel päeval:

vastavushindamise vastastikuse tunnustamise kokkulepe,

isikute vaba liikumist käsitlev kokkulepe,

õhutranspordialane kokkulepe,

kaupade ja reisijate raudtee- ja maanteeveo kokkulepe,

põllumajandustoodetega kauplemise kokkulepe,

riigihangete teatavaid aspekte käsitlev kokkulepe,

teadus- ja tehnikaalase koostöö kokkulepe.

2. Käesolev leping sõlmitakse esialgu seitsmeks aastaks. Seda pikendatakse automaatselt, kui ühendus või Šveits ei teata teisele lepinguosalisele enne selle tähtaja möödumist vastupidisest. Sellise teatamise korral kohaldatakse lõike 4 sätteid.

3. Ühendus või Šveits võib käesoleva kokkuleppe denonsseerida, teatades sellest teisele lepinguosalisele. Sellise teatamise korral kohaldatakse lõike 4 sätteid.

4. Lõikes 1 nimetatud seitsme kokkuleppe kohaldamine lõpetatakse kuus kuud pärast lõikes 2 kirjeldatud pikendamata jätmisest teatamist või lõikes 3 kirjeldatud denonsseerimisest teatamist.

Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve. El presente Acuerdo se establecerá por duplicado en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca y cada uno de estos textos será auténtico.

Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist.

Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα. Η παρούδα συμφωνία καταρτίζεται εις διπλούν στα αγγλικά, τα γαλλικά, τα γερμανικά, τα δανικά, τα ελληνικά, τα ισπανικά, τα ιταλικά, τα ολλανδικά, τα πορτογαλικά, τα σουηδικά και τα φινλανδικά, καθένα από τα κείμενα αυτά είναι αυθεντικό.

Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand and ninety-nine. This Agreement is drawn up in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic.

Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf, en double exemplaire, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi.

Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove, in due copie nelle lingue danese, finlandese, francese, greco, inglese, italiano, olandese, portoghese, spagnolo, svedese e tedesco; tutte facenti ugualmente fede.

Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig, in tweevoud in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek.

Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove, em dois exemplares em língua alemã, inglesa, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, todas as versões fazendo igualmente fé.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio i två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Por la Comunidad Europea

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Voor de Europese Gemeenschap

Pela Comunidade Europeia

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Por la Confederación Suiza

For Det Schweiziske Edsforbund

Für die Schweizerische Eidgenossenschaft

Για την Ελβετική Συνομοσπονδία

For the Swiss Confederation

Pour la Confédération suisse

Per la Confederazione svizzera

Voor de Zwitserse Bondsstaat

Pela Confederação Suíça

Sveitsin valaliiton puolesta

På Schweiziska edsförbundets vägnar

▼M11

I LISA

TOOTMISSEKTORID

Käesolev lisa jaguneb sektorite kaupa järgmisteks peatükkideks: 1. peatükk Masinad 2. peatükk Isikukaitsevahendid 3. peatükk Mänguasjad 4. peatükk Meditsiiniseadmed 5. peatükk Gaasiseadmed ja -katlad 6. peatükk Surveanumad 7. peatükk Raadioseadmed ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmed 8. peatükk Plahvatusohtlikes keskkondades kasutatavad seadmed ja kaitsesüsteemid 9. peatükk Elektriseadmed ja elektromagnetiline ühilduvus 10. peatükk Ehitusseadmed ja -masinad 11. peatükk Mõõtevahendid ja kinnispakid 12. peatükk Mootorsõidukid 13. peatükk Põllumajandus- ja metsatraktorid 14. peatükk Hea laboritava (HLT) 15. peatükk Hea tootmistava kontrollimine ravimite puhul ja ravimipartiide sertifitseerimine 16. peatükk Ehitustooted 17. peatükk Liftid 18. peatükk Biotsiidid 19. peatükk Köisteed 20. peatükk Tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalid

▼M12

1. PEATÜKK

MASINAD

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid ▼M16 Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/42/EÜ, 17. mai 2006, mis käsitleb masinaid ja millega muudetakse direktiivi 95/16/EÜ (ELT L 157, 9.6.2006, lk 24), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiviga 2009/127/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2006/42/EÜ seoses pestitsiididega töötlemise masinatega (ELT L 310, 25.11.2009, lk 29). ▼M15 Šveits 100. 12. juuni 2009. aasta föderaalseadus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2573) 101. 19. mai 2010. aasta määrus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2583) 102. 2. aprilli 2008. aasta määrus masinate ohutuse kohta (RO 2008 1785), viimati muudetud 20. aprillil 2011 (RO 2011 1755) ▼M12

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe 2. lisas esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 2006/42/EÜ XI lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Kasutatud masinad

I jaos loetletud õigusnorme ei kohaldata kasutatud masinate suhtes.

Kokkuleppe artikli 1 lõikes 2 esitatud põhimõtet kohaldatakse siiski masinate suhtes, mis on ühe kokkuleppeosalise territooriumil seaduslikult turule lastud ja/või kasutusse võetud ning kasutatud masinana teise kokkuleppeosalise turule eksporditud.

Muid kasutatud masinatega seotud sätteid, nt importivas riigis kehtivaid tööohutussätteid kohaldatakse endiselt.

2. Teabevahetus

Vastavalt kokkuleppe artiklile 9 vahetavad kokkuleppeosalised käesoleva peatüki nõuetekohaseks rakendamiseks vajalikku teavet.

Käesolevaga kohustuvad kokkuleppeosalised edastama teise kokkuleppeosalise asutuste taotlusel neile kõik asjakohased tehnilised dokumendid.

3. Masinate vastavusdeklaratsioonis nimetatud isik, kellel on õigus koostada tehniline toimik

Masinate vastavusdeklaratsioonis peab olema märgitud selle isiku nimi ja aadress, kellel on õigus koostada tehniline toimik ning kes peab olema registreeritud vastava kokkuleppeosalise territooriumil.

Lepinguosalised tunnustavad vastastikku kõnealust isikut. Tootjad, nende volitatud esindajad või mõlema puudumisel ühe kokkuleppeosalise toodete turule laskmise eest vastutavad isikud ei ole kohustatud määrama isikut, kes vastutab tehnilise toimiku koostamise eest teise kokkuleppeosalise territooriumil.

▼M11

2. PEATÜKK

ISIKUKAITSEVAHENDID

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid ▼M16 Euroopa Liit 1. Nõukogu direktiiv 89/686/EMÜ, 21. detsember 1989, isikukaitsevahendeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 399, 30.12.1989, lk 18), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1025/2012, 25. oktoober 2012 (ELT L 316, 14.11.2012, lk 12). ▼M14 Šveits 100. 12. juuni 2009. aasta föderaalseadus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2573) 101. 19. mai 2010. aasta korraldus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2583) ▼M11

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 89/686/EMÜ V lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

▼M15

3. PEATÜKK

MÄNGUASJAD

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/48/EÜ, 18. juuni 2009, mänguasjade ohutuse kohta (ELT L 170, 30.6.2009, lk 1), viimati muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 681/2013 (ELT L 195, 18.7.2013, lk 16), edaspidi „direktiiv 2009/48/EÜ” Šveits 100. 9. oktoobri 1992. aasta föderaalseadus toiduainete ja tarbekaupade kohta (RO 1995 1469), viimati muudetud 9. novembril 2011 (RO 2011 5227) 101. 23. novembri 2005. aasta määrus toiduainete ja tarbekaupade kohta (RO 2005 5451), viimati muudetud 23. augustil 2013 (RO 2013 3669) 102. Siseministeeriumi (Département fédéral de l'intérieur) 15. augusti 2012. aasta määrus mänguasjade ohutuse kohta (RO 2012 4717), viimati muudetud 25. novembril 2013(RO 2013 5297) 103. Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus toiduaineid käsitlevate õigusaktide jõustamise kohta (RO 2005 6555), viimati muudetud 15. augustil 2012 (RO 2012 4855) 104. 17. juuni 1996. aasta määrus Šveitsi akrediteerimissüsteemi ning katselaborite ja vastavushindamisasutuste määramise kohta (RO 1996 1904), viimati muudetud 1. juunil 2012 (RO 2012 2887)

II jagu

Vastavushindamisasutused

Käesoleva kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Käesoleva kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud, ning ajakohastab seda.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused käesoleva kokkuleppe 2. lisas esitatud üldpõhimõtteid ning direktiivi 2009/48/EÜ artiklit 24.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Vastavussertifikaati ja tehnilist dokumentatsiooni käsitlev teabevahetus

Liikmesriikide või Šveitsi turujärelevalveasutused võivad põhjendatud soovi korral paluda kas Šveitsi või liikmesriigi territooriumil asuvalt tootjalt tehnilist dokumentatsiooni või selle osade tõlget. Liikmesriikide ja Šveitsi turujärelevalveasutused võivad Šveitsis või Euroopa Liidus asuvalt tootjalt paluda tehnilise dokumentatsiooni asjakohaste osade tõlget taotluse esitanud asutuse ametlikku keelde või inglise keelde.

Kui turujärelevalveasutus taotleb tootjalt tehnilist dokumentatsiooni või selle osade tõlget, võib ta selle saamiseks määrata tähtajaks 30 päeva, välja arvatud juhul, kui lühema tähtaja tingib tõsine ja vahetu risk.

Kui kas Šveitsi või liikmesriigi territooriumil asuv tootja ei järgi käesolevat sätet, võib turujärelevalveasutus temalt nõuda, et ta laseks määratud asutusel omal kulul ja kindlaksmääratud tähtaja jooksul kontrollida vastavust harmoneeritud standarditele ja olulistele nõuetele.

2. Määratud asutustele esitatavad teabenõuded

Liikmesriikide ja Šveitsi turujärelevalveasutused võivad Šveitsi või liikmesriigi määratud asutuselt nõuda teavet nende tüübihindamistõendite kohta, mida ta on välja andnud või tühistanud, samuti teavet tõendite väljaandmisest keeldumise kohta, sealhulgas katsearuandeid ja tehnilisi dokumente.

3. Määratud asutuste teavitamiskohustused

Direktiivi 2009/48/EÜ artikli 36 lõike 2 kohaselt esitavad määratud asutused teistele käesoleva kokkuleppe alusel määratud sarnaste vastavushindamistoimingute ja samade mänguasjadega tegelevatele asutustele asjakohase teabe negatiivsete ja taotluse korral positiivsete vastavushindamistulemuste kohta.

4. Kogemuste vahetamine

Šveitsi riigiasutused võivad osaleda kogemuste vahetuses direktiivi 2009/48/EÜ artiklis 37 osutatud teavitamismenetluse eest vastutavate liikmesriikide riigiasutuste vahel.

5. Määratud asutuste koordineerimine

Määratud Šveitsi vastavushindamisasutused võivad kas otseselt või määratud esindajate vahendusel osaleda direktiivi 2009/48/EÜ artikliga 38 ettenähtud koordineerimis- ja koostöömehhanismides ning valdkondlike rühmade või teavitatud asutuste rühmade töös.

6. Turulepääs

Euroopa Liidus või Šveitsis asuvad importijad märgivad oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja kontaktaadressi kas mänguasjale või, kui see ei ole võimalik, pakendile või mänguasjaga kaasasolevasse dokumenti.

Kokkuleppeosalised tunnustavad vastastikku tootja ja importija kontaktandmete, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja kontaktaadressi märkimist vastavalt eespool sätestatule. Kõnealuse konkreetse kohustuse täitmisel tähendab „importija” Euroopa Liidu või Šveitsi territooriumil asuvat füüsilist või juriidilist isikut, kes toob mänguasja kolmandast riigist Euroopa Liidu või Šveitsi turule.

7. Harmoneeritud standardid

Šveits tunnustab harmoneeritud standardeid, mis loovad käesoleva peatüki I jaos osutatud õigusaktidele vastavuse eelduse. Kui Šveits arvab, et vastavus harmoneeritud standardile ei rahulda täielikult nõudeid, mis on sätestatud I jaos loetletud õigusaktides, siis toob ta küsimuse komitee ette ja esitab oma argumendid.

Komitee kaalub juhtumit ja võib seejärel paluda Euroopa Liidul tegutseda vastavalt direktiivi 2009/48/EÜ artiklis 14 kirjeldatud menetlusele. Komiteed teavitatakse menetluse tulemustest.

8. Menetlus mänguasjade jaoks, mille mittevastavus ei piirdu üksnes riigi territooriumiga ( 1 )

Käesoleva kokkuleppe artikli 12 lõikega 4 on ette nähtud, et kui ühe liikmesriigi või Šveitsi turujärelevalveasutused on võtnud meetmeid või kui neil on piisavalt põhjust arvata, et käesoleva peatüki I jao reguleerimisalasse jääva mänguasjaga kaasneb risk inimeste tervisele või ohutusele, ning kui nad on seisukohal, et mittevastavus ei piirdu üksnes nende riigi territooriumiga, siis teavitavad nad üksteist ja komisjoni kohe:

— teostatud hindamise tulemustest ja meetmetest, mille võtmist nad asjaomaselt ettevõtjalt on nõudnud;

— võetud ajutistest meetmetest, et keelata või piirata mänguasja kättesaadavaks tegemist nende siseriiklikul turul, mänguasi turult kõrvaldada või tagasi võtta, kui asjaomane ettevõtja ei võta piisavaid parandusmeetmeid. See hõlmab direktiivi 2009/48/EÜ artikli 42 lõikes 5 sätestatud üksikasju.

Liikmesriikide või Šveitsi turujärelevalveasutused, kes ei ole menetluse algatajad, teavitavad viivitamatult Euroopa Komisjoni ja teisi riigiasutusi mis tahes võetud meetmetest ja mis tahes muust nende käsutuses olevast täiendavast teabest seoses asjaomase mänguasja mittevastavusega.

Kokkuleppeosalised tagavad, et asjaomase mänguasja suhtes võetakse viivitamatult asjakohased piiravad meetmed, nagu näiteks mänguasja kõrvaldamine nende turult.

9. Kaitsemeetmete menetlus siseriiklikele meetmele esitatavate vastuväidete korral

Kui Šveits või liikmesriik ei ole nõus teavitatud siseriikliku meetmega, siis teavitab ta Euroopa Komisjoni oma vastuväidetest.

Kui lõikes 8 sätestatud menetluse lõppedes esitab liikmesriik või Šveits liikmesriigi või Šveitsi võetud meetmele vastuväiteid või kui Euroopa Komisjon arvab, et siseriiklik meede on käesolevas peatükis osutatud õigusaktidega vastuolus, siis alustab Euroopa Komisjon viivitamatult konsulteerimist liikmesriikidega, Šveitsiga ja asjaomase ettevõtja või asjaomaste ettevõtjatega ja hindab siseriiklikku meedet, et määrata kindlaks, kas meede on põhjendatud või mitte.

Kui kokkuleppeosalised on uurimise tulemustes üksmeelel, võtavad liikmesriigid ja Šveits vajalikud meetmed selle tagamiseks, et asjaomase mänguasja suhtes võetakse viivitamatult asjakohased piiravad meetmed, nagu näiteks mänguasja kõrvaldamine nende turult.

Kui kokkuleppeosalised on uurimise tulemustes eri meelt, saadetakse küsimus edasi komiteele, kes võib otsustada korraldada ekspertuuringu.

Kui komitee peab meedet:

a) põhjendamatuks, peab seda rakendanud liikmesriigi või Šveitsi riigiasutus meetme tühistama;

b) põhjendatuks, siis võtavad kokkuleppeosalised vajalikud meetmed, et tagada mittevastava mänguasja kõrvaldamine oma turult.

▼M11

4. PEATÜKK

MEDITSIINISEADMED

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid Euroopa Liit 1. Nõukogu direktiiv 90/385/EMÜ, 20. juuni 1990, aktiivseid siirdatavaid meditsiiniseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 2. Nõukogu direktiiv 93/42/EMÜ, 14. juuni 1993, meditsiiniseadmete kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 3. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/79/EÜ, 27. oktoober 1998, meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite kohta (EÜT L 331, 7.12.1998, lk 1), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 4. Komisjoni otsus 2002/364/EÜ, 7. mai 2002, meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite ühise tehnilise kirjelduse kohta (EÜT L 131, 16.5.2002, lk 17). 5. Komisjoni direktiiv 2003/12/EÜ, 3. veebruar 2003, rinnaimplantaatide ümberliigitamise kohta meditsiiniseadmeid käsitleva direktiivi 93/42/EMÜ raames (ELT L 28, 4.2.2003, lk 43). 6. Komisjoni määrus (EL) nr 722/2012, 8. august 2012, nõukogu direktiivides 90/385/EMÜ ja 93/42/EMÜ ettenähtud nõuetele esitatavate erinõuete kohta seoses aktiivsete siirdatavate meditsiiniseadmete ja loomseid kudesid kasutades valmistatud meditsiiniseadmetega (ELT L 22, 9.8.2012, lk 3). 7. Komisjoni direktiiv 2005/50/EÜ, 11. august 2005, puusa-, põlve- ja õlaliigese proteeside ümberliigitamise kohta meditsiiniseadmeid käsitleva nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ raames (ELT L 210, 12.8.2005, lk 41). 8. Komisjoni määrus (EÜ) nr 2007/2006, 22. detsember 2006, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1774/2002 teatavate selliste 3. kategooria materjalist saadud vahesaaduste importimise ja transiidi suhtes, mis on ette nähtud tehniliseks kasutamiseks meditsiiniseadmetes, in vitro diagnostikas ja laboratoorsetes reaktiivides, ning muudetakse kõnealust määrust (ELT L 379, 28.12.2006, lk 98). 9. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/47/EÜ, 5. september 2007, millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/385/EMÜ aktiivseid siirdatavaid meditsiiniseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta ja nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohta ning direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (ELT L 247, 21.9.2007, lk 21). 10. Komisjoni otsus 2011/869/EL, 20. detsember 2011, millega muudetakse otsust 2002/364/EÜ meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite ühise tehnilise kirjelduse kohta (ELT L 341, 22.12.2011, lk 63). 11. Komisjoni direktiiv 2011/100/EL, 20. detsember 2011, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/79/EÜ meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite kohta (ELT L 341, 22.12.2011, lk 50). 12. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/65/EL, 8. juuni 2011, teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes (ELT L 174, 1.7.2011, lk 88). 13. Komisjoni otsus 2010/227/EL, 19. aprill 2010, Euroopa meditsiiniseadmete andmepanga (Eudamed) kohta (ELT L 102, 23.4.2010, lk 45). 14. Komisjoni määrus (EL) nr 207/2012, 9. märts 2012, meditsiiniseadmete elektrooniliste kasutusjuhendite kohta (ELT L 72, 10.3.2012, lk 28). 15. Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 920/2013, 24. september 2013, milles käsitletakse teavitatud asutuste määramist ja järelevalvet kooskõlas nõukogu direktiiviga 90/385/EMÜ aktiivsete siirdatavate meditsiiniseadmete kohta ja nõukogu direktiiviga 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohta (ELT L 253, 25.9.2013, lk 8). Šveits 100. 15. detsembri 2000. aasta föderaalseadus ravimite ja meditsiiniseadmete kohta (RO 2001 2790), viimati muudetud 14. detsembril 2012 (RO 2013 1493) 101. 24. juuni 1902. aasta föderaalseadus nõrk- ja tugevvoolupaigaldiste kohta (RO 19 252 ja RS 4 798), viimati muudetud 20. märtsil 2008 (RO 2008 3437) 102. 9. juuni 1977. aasta föderaalseadus metroloogia kohta (RO 1977 2394), viimati muudetud 17. juunil 2011 (RO 2012 6235) 103. 22. märtsi 1991. aasta föderaalseadus kiirguskaitse kohta (RO 1994 1933), viimati muudetud 10. detsembril 2004 (RO 2004 5391) 104. 17. oktoobri 2001. aasta määrus meditsiiniseadmete kohta (RO 2001 3487), viimati muudetud 11. juunil 2010 (RO 2010 2749) 105. 18. aprilli 2007. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (RO 2007 1847), viimati muudetud 4. septembril 2013 (RO 2013 3041) 106. 17. juuni 1996. aasta määrus akrediteerimise ja vastavushindamisasutuste määramise kohta (RO 1996 1904), viimati muudetud 15. juunil 2012 (RO 2012 3631) 107. 19. juuni 1992. aasta föderaalseadus andmekaitse kohta (RO 1992 1945), viimati muudetud 30. septembril 2011 (RO 2013 3215)

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 93/42/EMÜ XI lisas, direktiivi 90/385/EMÜ 8. lisas ja direktiivi 98/79/EÜ IX lisas sätestatud hindamiskriteeriume nende direktiivide alusel määratud asutuste puhul.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Seadmete turuleviimise eest vastutavate isikute registreerimine

Iga tootja või tema volitatud esindaja, kes viib ühe kokkuleppeosalise turule direktiivi 93/42/EMÜ artiklis 14 või direktiivi 98/79/EÜ artiklis 10 nimetatud meditsiiniseadmed, teatab kõnealustes artiklites osutatud üksikasjadest selle kokkuleppeosalise pädevatele asutustele, kus on tema registreeritud tegevuskoht. Kokkuleppeosalised tunnustavad vastastikku sellist registreerimist. Tootja ei ole kohustatud määrama volitatud esindajat või isikut, kes vastutab seadmete turuleviimise eest teise kokkuleppeosalise territooriumil.

2. Meditsiiniseadmete märgistamine

Mõlema kokkuleppeosalise tootjad kannavad kooskõlas direktiivi 93/42/EMÜ I lisa punkti 13.3 alapunktiga a meditsiiniseadmete märgisele ja kooskõlas direktiivi 98/79/EÜ I lisa punkti 8.4 alapunktiga a meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite märgistusele oma nime või ärinime ja aadressi. Nad ei ole kohustatud kandma märgis(tus)ele, välispakendile või kasutusjuhendisse seadme turuleviimise eest vastutava sellise isiku, esindaja ega importija nime ega aadressi, kes asub teise kokkuleppeosalise territooriumil.

Kolmandatest riikidest imporditud seadmete puhul, mida on kavas turustada ühenduses või Šveitsis, kantakse märgis(tus)ele, välispakendile või kasutusjuhendisse tootja ühenduses või Šveitsis asuva volitatud esindaja nimi ja aadress.

3. Teabevahetus

Vastavalt kokkuleppe artiklile 9 vahetavad kokkuleppeosalised eelkõige direktiivi 90/385/EMÜ artiklis 8, direktiivi 93/42/EMÜ artiklis 10 ja direktiivi 98/79/EÜ artiklis 11 osutatud teavet.

4. Euroopa andmepank

Šveitsi pädevatele asutustele võimaldatakse juurdepääs Euroopa andmepankadele, mis on loodud direktiivi 98/79/EÜ artikli 12 ja direktiivi 93/42/EMÜ artikli 14a alusel. Need asutused edastavad komisjonile ja/või andmepanga haldajale kõnealuste artiklite kohased andmed Šveitsi kohta, et need saaks lisada Euroopa andmepanka.

5. PEATÜKK

GAASISEADMED JA -KATLAD

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 1 reguleeritud õigusnormid Euroopa Ühendus 1. Nõukogu direktiiv 92/42/EMÜ, 21. mai 1992, uute vedel- ja gaaskütusega köetavate kuumaveekatelde efektiivsusnõuete kohta (EÜT L 167, 22.6.1992, lk 17) ja selle hilisemad muudatused. Šveits 100. 16. detsembri 1985. aasta korraldus õhusaaste kontrolli kohta (lisad 3 ja 4) (RS 814 318 142.1) ja selle hilisemad muudatused.







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid ▼M16 Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/142/EÜ, 30. november 2009, küttegaasiseadmete kohta (ELT L 330, 16.12.2009, lk 10). ▼M14 Šveits 101. 12. juuni 2009. aasta föderaalseadus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2573) 102. 19. mai 2010. aasta korraldus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2583) ▼M11

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 90/396/EMÜ V lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

▼M16

6. PEATÜKK

SURVEANUMAD

I jagu

Õigus- ja haldusnormid

Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid







Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/105/EÜ, 16. september 2009, lihtsate surveanumate kohta (ELT L 264, 8.10.2009, lk 12), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1025/2012, 25. oktoober 2012 (ELT L 316, 14.11.2012, lk 12). 2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/23/EÜ, 29. mai 1997, surveseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 181, 9.7.1997, lk 1), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 3. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/35/EL, 16. juuni 2010, transporditavate surveseadmete kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 76/767/EMÜ, 84/525/EMÜ, 84/526/EMÜ, 84/527/EMÜ ja 1999/36/EÜ (ELT L 165, 30.6.2010, lk 1), edaspidi „direktiiv 2010/35/EL” 4. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/68/EÜ, 24. september 2008, ohtlike kaupade siseveo kohta (ELT L 260, 30.9.2008, lk 13). Šveits 100. 12. juuni 2009. aasta föderaalseadus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2573) 101. 19. mai 2010. aasta määrus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2583), viimati muudetud 15. juunil 2012 (RO 2012 3631) 102. 20. novembri 2002. aasta määrus lihtsate surveanumate ohutuse kohta (RO 2003 107), viimati muudetud 19. mail 2010 (RO 2010 2583) 103. 20. novembri 2002. aasta määrus surveseadmete ohutuse kohta (RO 2003 38), viimati muudetud 19. mail 2010 (RO 2010 2583) 104. 31. oktoobri 2012. aasta määrus ohtlike kaupade mahutite ja turujärelevalve kohta (RO 2012 6607) 105. 29. novembri 2002. aasta määrus ohtlike kaupade maanteetranspordi kohta (RO 2002 4212), viimati muudetud 31. oktoobril 2012 (RO 2012 6535 ja 6537) 106. 31. oktoobri 2012. aasta määrus ohtlike kaupade raudtee- ja köisteetranspordi kohta (RO 2012 6541)

II jagu

Vastavushindamisasutused

Käesoleva kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Käesoleva kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud, ning ajakohastab seda.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe 2. lisas esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 2009/105/EÜ III lisas, direktiivi 97/23/EÜ IV või V lisas või direktiivi 2010/35/EL 4. peatükis sätestatud hindamiskriteeriume.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Lihtsad surveanumad ja surveseadmed

Loetakse piisavaks, kui tootjad, nende volitatud esindajad või nende puudumisel toodete turuleviimise eest vastutavad isikud säilitavad tehnilisi dokumente, mida riigiasutused nõuavad kontrollimiseks, ühe kokkuleppeosalise territooriumil vähemalt kümne aasta jooksul alates toote viimasest valmistamiskuupäevast. Kokkuleppeosalised kohustuvad edastama teise kokkuleppeosalise asutuste taotlusel neile kõik asjakohased dokumendid.

2. Transporditavad surveseadmed

1. Turulepääs

1. Vastavalt direktiivile 2010/35/EL või vastavale Šveitsi õigusaktile märgib volitatud esindaja vastavussertifikaadile oma nime ja aadressi. Kõnealuse kohustuse täitmisel tähendab „volitatud esindaj”a Euroopa Liidu või Šveitsi territooriumil asuvat füüsilist või juriidilist isikut, kes on saanud tootjalt kirjaliku volituse tegutseda tema nimel kindlaksmääratud ülesannetes.

2. Vastavalt direktiivile 2010/35/EL või vastavale Šveitsi õigusaktile märgib importija vastavussertifikaadile või lisab sellele oma nime ja kontaktaadressi. Kõnealuse kohustuse täitmisel tähendab „importija” Euroopa Liidu või Šveitsi territooriumil asuvat füüsilist või juriidilist isikut, kes laseb kolmandast riigist pärit transporditavaid surveseadmeid või nende osi Euroopa Liidu või Šveitsi turule.

3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel loetakse piisavaks, kui mainitud on kas importijat või volitatud esindajat.

2. Tehnilist dokumentatsiooni käsitlev teabevahetus ja parandusmeetmeid käsitlev koostöö

Šveitsi või liikmesriigi ettevõtjad esitavad Šveitsi või liikmesriigi pädeva riikliku asutuse põhjendatud taotluse korral kogu teabe ja dokumendid, mis on vajalikud, et tõendada transporditava surveseadme vastavust direktiivi 2010/35/EL või vastava Šveitsi õigusakti nõuetele kõnealusele ametiasutusele kergesti arusaadavas keeles või inglise keeles. Importijad teevad kõnealuse asutuse taotlusel temaga koostööd meetmete võtmiseks nende poolt turule lastud transporditavate surveseadmetega kaasneva ohu kõrvaldamiseks.

3. Ettevõtjate tuvastamine

Ettevõtjad esitavad liikmesriigi või Šveitsi turujärelevalveasutusele nõudmise korral vähemalt kümne aasta kohta teabe, mille alusel on võimalik tuvastada järgmist:

a) iga ettevõtja, kes on neile tarninud transporditavaid surveseadmeid;

b) iga ettevõtja, kellele nad on tarninud transporditavaid surveseadmeid.

4. Turujärelevalveasutuste vastastikune abistamine

Et tagada tõhus koostöö liikmesriigis või Šveitsis asuvaid ettevõtjaid puudutavate meetmete osas, abistavad liikmesriikide ja Šveitsi turujärelevalveasutused üksteist piisaval määral, edastades teavet või dokumente, korraldades asjakohaseid uurimisi või võttes muid asjakohaseid meetmeid ning osaledes teiste kokkuleppeosaliste algatatud uurimistes.

5. Siseriiklikul tasandil riski kujutavate transporditavate surveseadmetega tegelemise menetlus

1. Vastavalt käesoleva kokkuleppe artikli 12 lõikele 4, kui ühe liikmesriigi või Šveitsi turujärelevalveasutused on võtnud meetmeid või kui neil on piisavalt põhjust arvata, et käesoleva peatüki reguleerimisalasse jäävate transporditavate surveseadmetega kaasneb risk inimeste tervisele või ohutusele või muudele direktiiviga 2010/35/EL või asjakohase Šveitsi õigusaktiga hõlmatud avaliku huvi kaitsega seotud aspektidele, ja kui nad on seisukohal, et mittevastavus ei piirdu üksnes nende riigi territooriumiga, siis teavitavad nad komisjoni, teisi liikmesriike ja Šveitsi viivitamata — hindamistulemustest ja meetmetest, mille võtmist nad ettevõtjalt on nõudnud; — juhul kui asjaomane ettevõtja ei võta piisavaid parandusmeetmeid, asjakohastest ajutistest meetmetest, mis on võetud et keelata või piirata transporditavate surveseadmete kättesaadavaks tegemist nende siseriiklikul turul, seadmed turult kõrvaldada või tagasi võtta.

2. See teave hõlmab kõiki teadaolevaid üksikasju, eelkõige mittevastavate transporditavate surveseadmete kindlaks tegemiseks vajalikku teavet, seadmete päritolu, väidetava mittevastavuse ja riski olemust, võetud siseriiklike meetmete iseloomu ja kestust, samuti asjaomase ettevõtja esitatud seisukohti. Lisaks tuleb märkida, kas mittevastavus on tingitud ühest järgmisest asjaolust: — transporditavad surveseadmed ei vasta nõuetele, mis on seotud inimeste tervise ja ohutusega või muude I jaos nimetatud õigusaktides sätestatud avaliku huvi kaitsega seotud aspektidega, või — puudused on seotud I jaos nimetatud õigusaktides osutatud standardite või tehniliste eeskirjadega.

3. Šveits või liikmesriigid, kes ei ole menetluse algatajad, teavitavad viivitamatult komisjoni ja teisi riigiasutusi võetud meetmetest ja muust nende käsutuses olevast täiendavast teabest seoses asjaomaste transporditavate surveseadmete mittevastavusega.

4. Liikmesriigid ja Šveits tagavad, et asjaomaste transporditavate surveseadmete suhtes võetakse viivitamatult asjakohased piiravad meetmed, nagu näiteks transporditavate surveseadmete viivitamatu kõrvaldamine nende turult.

5. Šveits teatab oma turujärelevalveasutuste kontaktandmed ning kõik nende muudatused Euroopa Liidule käesoleva kokkuleppe artikli 10 alusel asutatud komitee kaudu.

6. Kaitsemeetmete menetlus

Kui Šveits või liikmesriik ei ole nõus teavitatud siseriikliku meetmega, siis teavitab ta Euroopa Komisjoni oma vastuväidetest.

1. Siseriiklikele meetmetele esitatavad vastuväited

Kui 5. punkti lõikes 3 sätestatud menetluse lõppedes esitab liikmesriik või Šveits liikmesriigi või Šveitsi võetud meetmele vastuväiteid või kui Euroopa Komisjon arvab, et siseriiklik meede on I jaos osutatud asjakohaste õigusaktidega vastuolus, siis alustab Euroopa Komisjon viivitamatult konsulteerimist liikmesriikide, Šveitsi ja asjaomase ettevõtja või asjaomaste ettevõtjatega ja hindab siseriiklikku meedet, et määrata kindlaks, kas meede on põhjendatud või mitte. Kui siseriiklik meede loetakse

— põhjendatuks, siis võtavad kõik liikmesriigid ja Šveits vajalikud meetmed, et tagada mittevastavate transporditavate surveseadmete kõrvaldamine oma turult, ja teavitavad sellest komisjoni;

— põhjendamatuks, siis peab asjaomane liikmesriik või Šveits selle tühistama.

2. Eriarvamused kokkuleppeosaliste vahel

Kui kokkuleppeosaliste vahel on eriarvamusi, saadetakse küsimus edasi ühiskomiteele, kes teeb otsuse sobiva menetluse kohta ning võib sealhulgas otsustada korraldada ekspertuuringu.

Kui komitee peab meedet:

— põhjendatuks, siis võtavad kokkuleppeosalised vajalikud meetmed, et tagada mittevastavate transporditavate surveseadmete kõrvaldamine oma turult;

— põhjendamatuks, siis peab liikmesriik või Šveits selle tühistama.

7. Transporditavate surveseadmete vaba liikumine

Ilma et see mõjutaks lõigetes 3 ja 4 sätestatud menetlusi, ei keela, piira ega takista ükski liikmesriik ega Šveits oma territooriumil I jaos nimetatud õigusaktidele vastavate transporditavate surveseadmete vaba liikumist, turul kättesaadavaks tegemist ega kasutamist.

▼M11

7. PEATÜKK

RAADIOSEADMED JA TELEKOMMUNIKATSIOONIVÕRGU LÕPPSEADMED

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/5/EÜ, 9. märts 1999, raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta, viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 2. Komisjoni otsus 2000/299/EÜ, 6. aprill 2000, millega luuakse raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete esialgne liigitus ja asjaomased tunnused (EÜT L 97, 19.4.2000, lk 13). 3. Komisjoni otsus 2000/637/EÜ, 22. september 2000, direktiivi 1999/5/EÜ artikli 3 lõike 3 punkti e kohaldamise kohta raadioseadmete suhtes, mida reguleerib piirkondlik kokkulepe raadiotelefoniteenuste kohta siseveeteedel (EÜT L 269, 21.10.2000, lk 50). 4. Komisjoni otsus 2001/148/EÜ, 21. veebruar 2001, direktiivi 1999/5/EÜ artikli 3 lõike 3 punkti e kohaldamisest laviinimajakate suhtes (EÜT L 55, 24.2.2001, lk 65). 5. Komisjoni otsus 2005/53/EÜ, 25. jaanuar 2005, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/5/EÜ artikli 3 lõike 3 punkti e kohaldamise kohta raadioseadmete suhtes, mis on ette nähtud osalemiseks automaatses identifitseerimissüsteemis (AIS) (ELT L 22, 26.1.2005, lk 14). 6. Komisjoni otsus 2005/631/EÜ, 29. august 2005, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 1999/5/EÜ osutatud oluliste nõuete kohta, mis tagavad Cospas-Sarsat asukohamajakate juurdepääsu hädaabiteenustele (ELT L 225, 31.8.2005, lk 28). 7. Komisjoni otsus 2013/638/EL, 12. august 2013, mis käsitleb olulisi nõudeid seoses merelaevade raadioseadmetega, mis on mõeldud paigaldamiseks SOLASega hõlmamata laevadele ja kavandatud osalema ülemaailmses merepääste- ja -ohutussüsteemis (GMDSS) (ELT L 296, 7.11.2013, lk 22). Šveits 100. 30. aprilli 1997. aasta föderaalseadus telekommunikatsiooni kohta (LTC); (RO 1997 2187), viimati muudetud 12. juunil 2009(RO 2010 2617) 101. 14. juuni 2002. aasta määrus telekommunikatsiooniseadmete kohta (OIT); (RO 2002 2086), viimati muudetud 31. oktoobril 2012 (RO 2012 6561) 102. Föderaalse kommunikatsiooniameti (OFCOM) 14. juuni 2002. aasta määrus telekommunikatsiooniseadmete kohta; (RO 2002 2111), viimati muudetud 12. augustil 2013(RO 2013 2649) 103. Föderaalse kommunikatsiooniameti määrus telekommunikatsiooniseadmete kohta, 1. lisa (RO 2002 2115), viimati muudetud 21. novembril 2005 (RO 2005 5139) 104. Feuille Fédérale'is avaldatud tehniliste standardite loetelu koos pealkirjade ja viidetega, viimati muudetud 28. detsembril 2012 (FF 2012 9084) 105. 9. märtsi 2007. aasta määrus telekommunikatsiooniteenuste kohta (RO 2007 945), viimati muudetud 9. detsembril 2011 (RO 2012 367)

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramise erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 1999/5/EÜ VI lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Telekommunikatsiooniseadmete nõuetekohasuse hindamise ja turujärelevalve komitee (TCAM)

Šveits osaleb telekommunikatsiooniseadmete nõuetekohasuse hindamise ja turujärelevalve komitee ja selle alarühmade töös vaatlejana.

2. Turujärelevalve

Kokkuleppeosalised teavitavad teineteist nende territooriumil loodud asutustest, kes vastutavad I jaos loetletud õigusaktide rakendamisega seotud järelevalvetöö eest.

Kokkuleppeosalised teavitavad teineteist asjaomaste asutuste turujärelevalvetoimingutest.

3. Reguleeritud liidesed

Kokkuleppeosalised teavitavad teineteist liidestest, mida nende territooriumil reguleeritakse. Teavitatud liideste vastavuse kinnitamisel ja nende seadmeklassi tunnuste määramisel võtab Euroopa Ühendus arvesse Šveitsis reguleeritud liideseid.

4. Üldkasutatavate telekommunikatsioonivõrkude operaatorite pakutavad liidesed

Kokkuleppeosalised teavitavad teineteist üldkasutatavate telekommunikatsioonivõrkude operaatorite pakutavatest liidestest oma territooriumil.

5. Oluliste nõuete kohaldamine

Kui komisjon kavatseb vastu võtta otsuse kohaldada direktiivi 1999/5/EÜ artikli 3 lõikes 3 sätestatud nõudeid, konsulteerib ta enne selle ametlikku esitamist komiteele Šveitsiga.

Kui Šveits kavatseb vastu võtta tehnilised ja halduseeskirjad telekommunikatsiooniseadmete korralduse artiklis 7.4 sätestatud nõude kohaldamiseks, konsulteerib ta enne selle ametlikku esitamist komiteele komisjoniga.

6. Lahtiühendamise luba

Juhul kui üks kokkuleppeosalistest leiab, et asjaomase õigusakti sätetele vastavaks tunnistatud seade tekitab tõsist kahju võrgule või kahjulikke raadiohäireid või halvendab võrgu kvaliteeti või selle tööd ning kokkuleppeosaline on andnud operaatorile loa keelduda ühendusest, ühendada selline seade lahti või lõpetada selle teenused, teavitab ta sellise loa andmisest teist kokkuleppeosalist.

7. Harmoneeritud standardid

Kui Šveits leiab, et ühtlustatud standardi järgimine ei taga I jaos loetletud õigusaktide oluliste nõuete täitmist, teavitab ta sellest komiteed ja esitab oma põhjendused.

Komitee kaalub juhtumit ja võib seejärel paluda Euroopa Ühendusel tegutseda vastavalt direktiivi 1999/5/EÜ artiklis 5 kirjeldatud menetlusele. Komiteed teavitatakse menetluse tulemustest.

8. Vastastikune teavitamine raadioseadmete puhul, mis vastavad nõuetele, aga mida ei tohi kasutada ühe kokkuleppeosalise raadiospektris

Kui üks kokkuleppeosalistest keelab raadioseadme viimise oma turule, piirab turuleviimist või nõuab raadioseadme kõrvaldamist oma turult, sealhulgas niisuguste raadioseadme tüüpide puhul, mis on tekitanud või mille puhul on alust arvata, et need tekitavad kahjulikke raadiohäireid, sealhulgas olemasolevate või kavandatud teenuste häireid riigisiseselt eraldatud sagedusribadel, teavitab ta sellest teist kokkuleppeosalist, esitades põhjendused ja nimetades asjaomased riigid.

9. Kaitseklausel tööstustoodete kohta

9.1. Kui üks kokkuleppeosalistest võtab meetmeid, et keelata direktiivile 1999/5/EÜ vastavaks tunnistatud telekommunikatsioonivõrkude lõppseadme viimine oma turule, teavitab ta sellest viivitamata teist kokkuleppeosalist, esitades põhjendused ja kirjeldades, kuidas mittevastavus kindlaks tehti.

9.2. Kokkuleppeosalised kaaluvad võetud meetmeid ja esitatud tõendeid ning teavitavad üksteist oma uurimise tulemustest.

9.3. Kui kokkuleppeosalised on uurimise tulemuste asjus üksmeelel, võtavad nad asjakohased meetmed, et niisuguseid tooteid turule ei viidaks.

9.4. Kui kokkuleppeosalised on uurimise tulemuste asjus eri meelt, esitatakse juhtum komiteele, kes võib otsustada korraldada ekspertuuringu.

9.5. Kui komitee peab rakendatud meedet a) põhjendamatuks, peab seda rakendanud kokkuleppeosaline meetme tühistama; b) põhjendatuks, võtavad nad asjakohased meetmed, et asjaomaseid tooteid turule ei viidaks.

8. PEATÜKK

PLAHVATUSOHTLIKES KESKKONDADES KASUTATAVAD SEADMED JA KAITSESÜSTEEMID

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/9/EÜ, 23. märts 1994, plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavaid seadmeid ja kaitsesüsteeme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1025/2012, 25. oktoober 2012 (ELT L 316, 14.11.2012, lk 12). Šveits 100. 24. juuni 1902. aasta föderaalseadus nõrk- ja tugevvoolupaigaldiste kohta (RO 19 252 ja RS 4 798), viimati muudetud 20. märtsil 2008 (RO 2008 3437) 101. 2. märtsi 1998. aasta määrus plahvatusohtlikes keskkondades kasutatavate seadmete ja kaitsesüsteemide ohutuse kohta (RO 1998 963), viimati muudetud 11. juunil 2010(RO 2010 2749) 102. 12. juuni 2009. aasta föderaalseadus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2573) 103. 19. mai 2010. aasta määrus toodete ohutuse kohta (RO 2010 2583), viimati muudetud 15. juunil 2012 (RO 2012 3631)

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 94/9/EÜ XI lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Teabevahetus

Kokkuleppe alusel tunnustatud vastavushindamisasutused edastavad teistele vastavushindamisasutustele teavet EÜ tüübihindamistõendite ja lisade väljaandmise ja tühistamise, samuti kvaliteedisüsteemide kinnitamiste või tühistamiste kohta, nagu on ette nähtud direktiivi 94/9/EÜ III lisa punktis 7, IV lisa punktis 6 ja VII lisa punktis 6. Lisaks sellele annavad nad direktiivi 94/9/EÜ III lisa punkti 8 kohaselt teiste vastavushindamisasutuste käsutusse EÜ tüübihindamistõendite lisad.

2. Tehnilised dokumendid

Loetakse piisavaks, kui tootjad, nende volitatud esindajad või nende puudumisel toodete turuleviimise eest vastutavad isikud säilitavad tehnilisi dokumente, mida riigiasutused nõuavad kontrollimiseks, ühe kokkuleppeosalise territooriumil vähemalt kümne aasta jooksul alates toote viimasest valmistamiskuupäevast.

Käesolevaga kohustuvad kokkuleppeosalised edastama teise kokkuleppeosalise asutuste taotlusel neile kõik asjakohased tehnilised dokumendid.

9. PEATÜKK

ELEKTRISEADMED JA ELEKTROMAGNETILINE ÜHILDUVUS

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid Euroopa Ühendus 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/95/EÜ, 12. detsember 2006, teatavates pingevahemikes kasutatavaid elektriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 374, 27.12.2006, lk 10). 2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/108/EÜ, 15. detsember 2004, mis käsitleb elektromagnetilise ühilduvuse alaste liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 89/336/EMÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 24). ▼M16 Šveits 100. 24. juuni 1902. aasta föderaalseadus nõrk- ja tugevvoolupaigaldiste kohta (RO 19 252 ja RS 4 798), viimati muudetud 20. märtsil 2008 (RO 2008 3437) 101. 30. märtsi 1994. aasta määrus nõrkvoolupaigaldiste kohta (RO 1994 1185), viimati muudetud 16. novembril 2011 (RO 2011 6243) 102. 30. märtsi 1994. aasta määrus tugevvoolupaigaldiste kohta (RO 1994 1199), viimati muudetud 16. novembril 2011 (RO 2011 6233) 103. 9. aprilli 1997. aasta määrus madalpingeseadmete kohta (RO 1997 1016), viimati muudetud 11. juunil 2010 (RO 2010 2749) 104. 18. novembri 2009. aasta määrus elektromagnetilise ühilduvuse kohta (RO 2009 6243), viimati muudetud 24. augustil 2010 (RO 2010 3619) 105. 14. juuni 2002. aasta määrus telekommunikatsiooniseadmete kohta (OIT); (RO 2002 2086), viimati muudetud 31. oktoobril 2012 (RO 2012 6561) 106. Feuille Fédérale'is avaldatud tehniliste standardite loetelu koos pealkirjade ja viidetega, viimati muudetud 6. novembril 2012 (FF 2012 7968) ▼M11

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 2004/108/EÜ VI lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Tehnilised dokumendid

Loetakse piisavaks, kui tootjad, nende volitatud esindajad või toodete turuleviimise eest vastutavad isikud säilitavad tehnilisi dokumente, mida riigiasutused nõuavad kontrollimiseks, ühe kokkuleppeosalise territooriumil vähemalt kümne aasta jooksul alates toote viimasest valmistamiskuupäevast.

Käesolevaga kohustuvad kokkuleppeosalised edastama teise kokkuleppeosalise asutuste taotlusel neile kõik asjakohased dokumendid.

2. Tootja nime ja aadressi märkimine

Tootja, tema volitatud esindaja või nende puudumisel ühe kokkuleppeosalise territooriumil seadme turuleviimise eest vastutav isik lisab kooskõlas direktiivi 2004/108/EÜ artikli 9 lõikega 2 oma nime või ärinime ja aadressi. Selle sätte täitmiseks ei pea nimetatud isikud olema asutatud selle kokkuleppeosalise territooriumil, kus tooted turule viiakse, ega ole kohustatud määrama seal oma esindajat.

3. Standardiorganisatsioonid

Kokkuleppeosalised teavitavad teineteist kooskõlas direktiivi 2006/95/EÜ artikliga 11 sama direktiivi artiklis 5 osutatud standardite koostamise eest vastutavatest asutustest.

4. Teatatud asutused

Kokkuleppeosalised teavitavad teineteist kooskõlas direktiivi 2006/95/EÜ artikli 8 lõikega 2 ja artikli 9 lõikega 3 tehniliste aruannete koostamise ja/või sertifikaatide väljastamise eest ning samuti direktiivi 2004/108/EÜ III lisas osutatud ülesannete eest vastutavatest asutustest ning tunnustavad neid vastastikku.

5. Kaitseklausel

Kui üks kokkuleppeosalistest võtab meetmeid, et keelata direktiivile 2004/108/EÜ vastavaks tunnistatud toote viimine oma turule, teavitab ta sellest viivitamata teist kokkuleppeosalist, esitades põhjendused ja kirjeldades, kuidas mittevastavus kindlaks tehti.

Kokkuleppeosalised kaaluvad võetud meetmeid ja esitatud tõendeid ning teavitavad üksteist oma uurimise tulemustest.

Kui kokkuleppeosalised on uurimise tulemuste asjus üksmeelel, võtavad nad asjakohased meetmed, et niisuguseid tooteid turule ei viidaks.

Kui kokkuleppeosalised on uurimise tulemuste asjus eri meelt, esitatakse juhtum komiteele, kes võib otsustada korraldada ekspertuuringu.

Kui komitee peab rakendatud meedet

a) põhjendamatuks, peab seda rakendanud kokkuleppeosaline meetme tühistama;

b) põhjendatuks, võtavad nad asjakohased meetmed, et asjaomaseid tooteid turule ei viidaks.

10. PEATÜKK

EHITUSSEADMED JA -MASINAD

I jagu

Õigus- ja haldusnormid

Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid







Euroopa Ühendus 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/14/EÜ, 8. mai 2000, välitingimustes kasutatavate seadmete müra kohta käivate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta (EÜT L 162, 3.7.2000, lk 1); muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2005/88/EÜ, 14. detsember 2005 (ELT L 344, 27.12.2005, lk 44); parandatud väljaandes ELT L 165, 17.6.2006, lk 35. Šveits 100. 22. mai 2007. aasta korraldus välitingimustes kasutatavate seadmete müra kohta (RO 2007 2827).

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe lisas 2 esitatud üldpõhimõtteid ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/14/EÜ IX lisas sätestatud hindamiskriteeriume.

V jagu

Täiendavad sätted

1. Tootja asukoht

Erandina direktiivi 2000/14/EÜ artiklist 4 on piisav, kui tootja või tema volitatud esindaja või nende puudumisel seadme turuleviimise eest vastutav isik asub ühe kokkuleppeosalise territooriumil.

2. Teabevahetus

Vastavalt kokkuleppe artiklile 9 vahetavad kokkuleppeosalised eelkõige direktiivi 2000/14/EÜ artiklis 9 ja artikli 14 lõikes 3 osutatud teavet.

Lisaks sellele edastavad kokkuleppe alusel tunnustatud vastavushindamisasutused teistele vastavushindamisasutustele teavet kvaliteeditagamise süsteemide kinnituste väljaandmise või tühistamise kohta kooskõlas direktiivi 2000/14/EÜ VIII lisa punktiga 6.

3. Andmete kogumine müra kohta

Šveitsi pädevatele asutustele võimaldatakse juurdepääs direktiivi 2000/14/EÜ artikli 16 alusel loodud andmebaasile. Need asutused edastavad komisjonile ja/või andmebaasi haldajale kõnealuse artikli kohased andmed Šveitsi kohta, et need saaks lisada andmebaasi.

11. PEATÜKK

MÕÕTEVAHENDID JA KINNISPAKID

I jagu

Õigus- ja haldusnormid







Artikli 1 lõikega 1 reguleeritud õigusnormid ▼M16 Euroopa Liit 1. Nõukogu direktiiv 71/347/EMÜ, 12. oktoober 1971, teravilja puistemassi mõõtmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 239, 25.10.1971, lk 1) ja selle hilisemad muudatused 2. Nõukogu direktiiv 76/765/EMÜ, 27. juuli 1976, alkoholomeetreid ja alkoholiareomeetreid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 262, 27.9.1976, lk 143) ja selle hilisemad muudatused 3. Nõukogu direktiiv 86/217/EMÜ, 26. mai 1986, mootorsõidukite rehvimanomeetreid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 152, 6.6.1986, lk 48) ja selle hilisemad muudatused 4. Nõukogu direktiiv 75/107/EMÜ, 19. detsember 1974, mõõtemahutitena kasutatavaid pakendeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 42, 15.2.1975, lk 14) ja selle hilisemad muudatused 5. Nõukogu direktiiv 76/211/EMÜ, 20. jaanuar 1976, teatavate toodete massi või mahu järgi pakendamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 46, 21.2.1976, lk 1) ja selle hilisemad muudatused 6. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/45/EÜ, 5. september 2007, millega kehtestatakse eeskirjad kinnispakkides olevate toodete nimikoguste kohta, tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 75/106/EMÜ ja 80/232/EMÜ ning muudetakse nõukogu direktiivi 76/211/EMÜ (ELT L 247, 21.9.2007, lk 17), kohaldatav alates 11. aprillist 2009 Šveits 100. 5. september 2012. aasta määrus pakendamata toodete ja kinnispakkides olevate toodete koguste deklareerimise kohta (RS 941.204) ja selle hilisemad muudatused 101. Föderaalse Justiits- ja Politseiameti 10. septembri 2012. aasta määrus pakendamata toodete ja kinnispakkides olevate toodete koguste deklareerimise kohta (RS 941.204.1) ja selle hilisemad muudatused ▼M11 Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid ▼M16 Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/34/EÜ, 23. aprill 2009, mõõtevahendeid ja metroloogilise kontrolli meetodeid käsitlevate ühissätete kohta (uuestisõnastatud versioon) (ELT L 106, 28.4.2009, lk 7). 2. Nõukogu direktiiv 71/317/EMÜ, 26. juuli 1971, keskmise täpsusega risttahukakujulisi kaaluvihte alates 5 kg kuni 50 kg ning keskmise täpsusega silindrilisi kaaluvihte alates 1 kg kuni 10 kg käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 202, 6.9.1971, lk 14). 3. Nõukogu direktiiv 74/148/EMÜ, 4. märts 1974, keskmisest täpsemaid kaaluvihte alates 1 mg kuni 50 kg käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 84, 28.3.1974, lk 3). 4. Nõukogu direktiiv 80/181/EMÜ, 20. detsember 1979, mõõtühikuid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise ja direktiivi 71/354/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 39, 15.2.1980, lk 40), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/3/EÜ, 11. märts 2009 (ELT L 114, 7.5.2009, lk 10). 5. Nõukogu direktiiv 76/766/EMÜ, 27. juuli 1976, alkoholisisaldustabeleid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 262, 27.9.1976, lk 149). 6. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/23/EÜ, 23. aprill 2009, mitteautomaatkaalude kohta (ELT L 122, 16.5.2009, lk 6), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1025/2012, 25. oktoober 2012 (ELT L 316, 14.11.2012, lk 12). 7. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/22/EÜ, 31. märts 2004, mõõtevahendite kohta (ELT L 135, 30.4.2004, lk 1). Šveits 102. 17. juuni 2011. aasta föderaalseadus metroloogia kohta (RO 2012 6235) 103. 23. novembri 1994. aasta määrus mõõteühikute kohta (RO 1994 3109), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7193) 104. 15. veebruari 2006. aasta määrus mõõteseadmete kohta (RO 2006 1453), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7207) 105. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 16. aprilli 2004. aasta määrus mitteautomaatkaalude kohta (RO 2004 2093), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7183) 106. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus pikkuse mõõtevahendite kohta (RO 2006 1433), viimati muudetud 7. detsembril 2012(RO 2012 7183) 107. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus mahu mõõtevahendite kohta (RO 2006 1525), viimati muudetud 7. detsembril 2012(RO 2012 7183) 108. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus muude vedelike kui vee mõõtmise vahendite kohta (RO 2006 1533), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7183) 109. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus automaatkaalude kohta (RO 2006 1545), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7183) 110. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus soojusenergia mõõtevahendite kohta (RO 2006 1569), viimati muudetud 7. detsembril 2012(RO 2012 7183) 111. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus gaasikoguste mõõtevahendite kohta (RO 2006 1591), viimati muudetud 7. detsembril 2012(RO 2012 7183) 112. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus sisepõlemismootorite heitgaaside mõõtevahendite kohta (RO 2006 1599), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7183) 113. Föderaalse justiits- ja politseiministeeriumi 19. märtsi 2006. aasta määrus elektrienergia ja -võimsuse mõõtevahendite kohta (RO 2006 1613), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7183) 114. 15. augusti 1986. aasta määrus kaalude kohta (RO 1986 2022), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7183) ▼M11

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

▼M16

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused kokkuleppe 2. lisas esitatud üldpõhimõtteid ja direktiivi 2009/23/EÜ V lisas ja direktiivi 2004/22/EÜ artiklis 12 sätestatud hindamiskriteeriume nende direktiividega hõlmatud toodete puhul.

▼M11

V jagu

Täiendavad sätted

▼M16

1. Teabevahetus

Kokkuleppe alusel tunnustatud vastavushindamisasutused esitavad liikmesriikidele ja Šveitsi pädevatele asutustele regulaarselt direktiivi 2009/23/EÜ II lisa punktis 1.5 ettenähtud teavet.

Kokkuleppe alusel tunnustatud vastavushindamisasutused võivad küsida direktiivi 2009/23/EÜ II lisa punktis 1.6 ettenähtud teavet.

2. Kinnispakid

Šveitsi turule viidud Euroopa Liidu kinnispakkide puhul tunnustab Šveits kokkuleppe alusel tunnustatud Euroopa Liidu asutuste poolt vastavalt I jaos loetletud Euroopa Liidu õigusaktide sätetele tehtud kontrolle.

Kinnispakkidel märgitud koguste statistilisel kontrollimisel tunnustab Euroopa Liit 5. septembri 2012. aasta määruse RS 941.204 (pakendamata toodete ja kinnispakkides olevate toodete koguste deklareerimise kohta) 3. lisa punktis 7 sätestatud Šveitsi meetodit samaväärsena Euroopa Liidu meetodiga, mis on sätestatud direktiivide 75/106/EMÜ ja 76/211/EMÜ (muudetud direktiiviga 78/891/EMÜ) II lisas. Šveitsi tootjad, kelle Šveitsi meetodi kohaselt kontrollitud kinnispakid vastavad Euroopa Liidu õigusaktidele, kinnitavad Euroopa Liitu eksporditavatele toodetele tähise „e”.

3. Märgistamine

3.1. Käesolevas kokkuleppes loetakse nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/34/EÜ sätteid järgmises kohanduses: a) I lisa punkti 3.1 esimeses taandes ja II lisa punkti 3.1.1.1 alapunkti a esimeses taandes täiendatakse sulgudes olevat teksti järgmiselt: „CH — Šveits”. b) II lisa punktis 3.2.1 osutatud joonistele lisatakse järgmine joonis:

3.2. Erandina kokkuleppe artiklist 1 nähakse Šveitsis turustatavatele mõõtevahenditele ette järgmised märgistamiseeskirjad: tootele tuleb kinnitada EÜ vastavusmärk ja metroloogiline lisamärgis või asjaomase ELi liikmesriigi tähis, nagu on sätestatud 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/34/EÜ I lisa punkti 3.1 esimeses taandes ja II lisa punkti 3.1.1.1 esimeses taandes.

▼M11

4. Direktiiviga 2004/22/EÜ reguleeritud mõõtevahendid

4.1. Teabevahetus, turujärelevalve ja halduskoostöö

Direktiivi 2004/22/EÜ artikli 18 kohaselt abistavad liikmesriikide ja Šveitsi pädevad asutused üksteist turujärelevalve kohustuste täitmisel.

Pädevad asutused vahetavad omavahel eelkõige järgmist teavet:

— teavet selle kohta, millises ulatuses vastavad kontrollitavad seadmed direktiivi 2004/22/EÜ sätetele, ning selliste kontrollimiste tulemusi;

— teavitatud asutuste välja antud EÜ tüübihindamistunnistusi ja EÜ konstruktsioonihindamistunnistusi ja nende lisasid ning juba välja antud tunnistuste muutmis- ja tühistamisdokumente;

— teavitatud asutuste välja antud kvaliteedisüsteemi kinnitusi, samuti teavet tagasilükatud või tühistatud kvaliteedisüsteemide kohta;

— teavitatud asutuste koostatud hindamisaruandeid, kui seda nõuavad teised asutused.

Liikmesriigid ja Šveits tagavad, et kogu vajalik tunnistuste ja kvaliteedisüsteemide kinnitustega seotud teave on nende poolt teavitatud asutustele kättesaadav.

Kumbki kokkuleppeosaline teavitab teist kokkuleppeosalist sellest, millised pädevad asutused ta on sellise teabevahetuse jaoks määranud.

4.2. Tehnilised dokumendid ja vastavusdeklaratsioon

Loetakse piisavaks, kui tootjad, nende volitatud esindajad või toodete turuleviimise eest vastutavad isikud säilitavad tehnilisi dokumente ja vastavusdeklaratsioone, mida riigiasutused nõuavad kontrollimiseks, ühe kokkuleppeosalise territooriumil vähemalt kümne aasta jooksul alates toote viimasest valmistamiskuupäevast.

Käesolevaga kohustuvad kokkuleppeosalised edastama teise kokkuleppeosalise asutuste taotlusel neile kõik asjakohased dokumendid.

▼M13

12. PEATÜKK

MOOTORSÕIDUKID

▼M16

I jagu

Õigus- ja haldusnormid

Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid







Euroopa Liit 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/46/EÜ, 5. september 2007, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1), viimati muudetud komisjoni 7. märtsi 2013. aasta määrusega (EL) nr 195/2013 (ELT L 65, 8.3.2013, lk 1), ning võttes arvesse direktiivi 2007/46/EÜ IV lisas loetletud õigusakte ning nendesse kuni 1. detsembrini 2013 tehtud muudatusi (edaspidi on neile kõigile viidatud kui raamdirektiivile 2007/46/EÜ) Šveits 100. 19. juuni 1995. aasta määrus transpordiks kasutatavatele mootorsõidukitele ja nende haagistele esitatavate tehniliste nõuete kohta (RO 1995 4145) koos nendesse kuni 30. novembrini 2012 sisse viidud muudatustega (RO 2012 7137) 101. 19. juuni 1995. aasta määrus maanteesõidukite tüübikinnituste kohta (RO 1995 3997) koos nendesse kuni 7. detsembrini 2012 sisse viidud muudatustega (RO 2012 7065) ja võttes arvesse V jaotise lõikega 1 ette nähtud korras heaks kiidetud muudatusi

▼M13

II jaotis

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jaotis

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jaotis

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused asjaomaseid I jaotises loetletud õigus- ja haldusnorme.

V jaotis

Täiendavad sätted

Käesoleva jao sätteid kohaldatakse ainult Šveitsi ja Euroopa Liidu vaheliste suhete suhtes.

▼M16

1. Direktiivi 2007/46/EÜ IV lisa muudatused seoses IV lisas loetletud õigusaktide muudatustega

Ilma et see piiraks artikli 12 lõike 2 kohaldamist, teatab Euroopa Liit Šveitsile IV lisasse ja direktiivi 2007/46/EÜ IV lisas loetletud õigusaktidesse pärast 1. detsembrit 2013 tehtud muudatustest viivitamata pärast nende avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Šveits teatab Euroopa Liidule viivitamata Šveitsi õigusaktide asjakohastest muudatustest hiljemalt nende muudatuste Euroopa Liidus kohaldamise kuupäevaks.

▼M13

2. Teabevahetus

Šveitsi ja liikmesriikide pädevad tüübikinnitusasutused vahetavad eelkõige raamdirektiivi 2007/46/EÜ artikli 8 lõigetes 5–8 osutatud teavet.

Kui Šveits või liikmesriik keeldub andmast tüübikinnitust kooskõlas raamdirektiivi 2007/46/EÜ artikli 8 lõikega 3, saadab ta kohe teistele liikmesriikidele, Šveitsile ja komisjonile üksikasjaliku toimiku, milles selgitab oma otsuse põhjusi ja esitab oma järeldusi kinnitavad tõendid.

3. Sõiduki tüübikinnituse tunnustamine

Samuti tunnustab Šveits sõidukite tüübikinnitusi, mille on tüübikinnituse eest vastutavad asutused andnud enne käesoleva kokkuleppe jõustumist vastavalt nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivile 70/156/EMÜ (EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1), mida on viimati muudetud komisjoni 21. juuni 2007. aasta direktiiviga 2007/37/EÜ (ELT L 161, 22.6.2007, lk 60), kui need tüübikinnitused ELis veel kehtivad.

Kui Šveitsi nõudeid peetakse direktiivi 2007/46/EÜ nõuetega samaväärseks, tunnustab Euroopa Liit Šveitsi tüübikinnitust.

Kui Šveits ei kohanda oma õigusakte kõigile kehtivatele ELi tüübikinnitusega seotud õigusaktidele, peatatakse Šveitsi väljastatud tüübikinnituste tunnustamine.

4. Kaitseklauslid

1. Sõidukite, süsteemide, osade ja eraldi seadmestike vastavus kohaldatavatele õigusaktidele

1. Kui liikmesriik või Šveits leiab, et uued sõidukid, süsteemid, osad või eraldi seadmestikud, mis vastavad küll kohaldatavatele nõuetele või on nõuetekohaselt tähistatud, kujutavad endast tõsist ohtu liiklusohutusele, keskkonnale või inimeste tervisele, siis võib see riik maksimaalselt kuueks kuuks keelata selliste sõidukite registreerimise või selliste sõidukite, osade või eraldi seadmestike müügi või kasutuselevõtmise oma territooriumil. Sel juhul teatab asjaomane liikmesriik või Šveits sellest viivitamata tootjale, teistele liikmesriikidele, Šveitsile ja komisjonile, esitades oma otsuse aluseks olevad põhjendused.

2. Komisjon ja Šveits konsulteerivad asjaomaste pooltega, eelkõige tüübikinnituse väljastanud tüübikinnitusasutustega nii ruttu kui võimalik Komiteed teavitatakse ning vajadusel peab komitee asjakohaseid konsultatsioone vaidluse lahendamiseks.

2. Kinnitatud tüübile mittevastavad sõidukid, süsteemid, osad või eraldi seadmestikud

1. Kui tüübikinnituse andnud liikmesriik või Šveits leiab, et uued sõidukid, süsteemid, osad või eraldi seadmestikud, millel on olemas vastavustunnistus või millele on kantud tüübikinnitusmärk, ei vasta kinnitatud tüübile, võtab liikmesriik vajalikud meetmed (sealhulgas vajaduse korral tüübikinnituse tühistamine), et tagada toodetavate sõidukite, süsteemide, osade või eraldi seadmestike vastavusse viimine kinnitatud tüübiga. Kõnealuse liikmesriigi või Šveitsi tüübikinnitusasutus teavitab võetud meetmetest teiste liikmesriikide ja/või Šveitsi tüübikinnitusasutusi.

2. Punkti 1 kohaldamisel käsitletakse kõrvalekaldeid tüübikinnitustunnistuse või infopaketi andmetest kinnitatud tüübile mittevastavusena. Sõidukit peetakse kinnitatud tüübile vastavaks juhul, kui kõrvalekalded jäävad asjakohastes õigusaktides sätestatud lubatud hälvete piiridesse.

3. Kui liikmesriik või Šveits tõendab, et uued sõidukid, osad või eraldi seadmestikud, millel on olemas vastavustunnistus või millele on kantud tüübikinnitusmärk, ei vasta kinnitatud tüübile, võib liikmesriik või Šveits paluda tüübikinnituse andnud liikmesriigil kontrollida toodetavate sõidukite, süsteemide, osade või eraldi seadmestike jätkuvat vastavust kinnitatud tüübile. Sellise taotluse saamisel võtab asjaomane liikmesriik või Šveits vajalikud meetmed võimalikult kiiresti, kuid igal juhul kuue kuu jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast.

4. Tüübikinnitusasutus nõuab, et süsteemi, osa, eraldi seadmestiku või mittekomplektse sõiduki tüübikinnituse andnud liikmesriik või Šveits võtaks vajalikud meetmed, et tagada toodetavate sõidukite taasvastavusse viimine kinnitatud tüübiga järgmistel juhtudel: a) sõiduki tüübikinnitus, kui sõiduki mittevastavus tuleneb eranditult süsteemi, osa või eraldi seadmestiku mittevastavusest; b) mitmeastmeline tüübikinnitus, kui komplekteeritud sõiduki mittevastavus tuleneb eranditult mittekomplektse sõiduki osaks oleva süsteemi, osa või eraldi seadmestiku või mittekomplektse sõiduki enda mittevastavusest. Sellise taotluse saamisel võtab asjaomane liikmesriik või Šveits vajaduse korral koos taotluse esitanud liikmesriigi või Šveitsiga vajalikud meetmed võimalikult kiiresti, kuid igal juhul kuue kuu jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast. Mittevastavuse tuvastamise korral võtavad süsteemi, osa, eraldi seadmestiku või mittekomplektse sõiduki kinnitanud liikmesriigi või Šveitsi tüübikinnitusasutused punktis 1 sätestatud meetmed.

5. Tüübikinnitusasutused teavitavad üksteist 20 tööpäeva jooksul igast tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest.

6. Kui tüübikinnituse andnud liikmesriik või Šveits vaidlustab nõuetest kõrvalekaldumise, millest teda teavitati, püüavad asjaomased liikmesriigid ja Šveits vaidlust lahendada. Komiteed teavitatakse ning vajaduse korral korraldab komitee asjakohaseid konsultatsioone vaidluse lahendamiseks.

▼M11

13. PEATÜKK

PÕLLUMAJANDUS- JA METSATRAKTORID

▼M16

I jagu

Õigus- ja haldusnormid

Artikli 1 lõikega 2 reguleeritud õigusnormid







Euroopa Liit 1. Nõukogu direktiiv 76/432/EMÜ, 6. aprill 1976, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 1997. aasta direktiiviga 97/54/EÜ (EÜT L 277, 10.10.1997, lk 24). 2. Nõukogu direktiiv 76/763/EMÜ, 27. juuli 1976, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite kaassõitjaistmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud komisjoni 11. augusti 2010. aasta direktiiviga 2010/52/EL (ELT L 213, 13.8.2010, lk 37). 3. Nõukogu direktiiv 77/537/EMÜ, 28. juuni 1977, metsa- või põllumajanduslike ratastraktorite diiselmootoritest eralduvate heitmete vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/54/EÜ, 23. september 1997 (EÜT L 277, 10.10.1997, lk 24). 4. Nõukogu direktiiv 78/764/EMÜ, 25. juuli 1978, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite juhiistmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud nõukogu direktiiviga 2006/96/EÜ, 20. november 2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 81). 5. Nõukogu direktiiv 80/720/EMÜ, 24. juuni 1980, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite juhtimisruumi, ligipääsu juhtimiskohale ning uksi ja aknaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud komisjoni 8. septembri 2010. aasta direktiiviga 2010/62/EL (ELT L 238, 9.9.2010, lk 7). 6. Nõukogu direktiiv 86/297/EMÜ, 26. mai 1986, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite jõusiirdevõlle ja nende kaitseseadiseid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, viimati muudetud komisjoni 8. oktoobri 2012. aasta direktiiviga 2012/24/EL (ELT L 274, 9.10.2012, lk 24). 7. Nõukogu direktiiv 86/298/EMÜ, 26. mai 1986, kitsarööpmeliste põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite tagaossa paigaldatavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta, viimati muudetud komisjoni 15. märtsi 2010. aasta direktiiviga 2010/22/EL (ELT L 91, 10.4.2010, lk 1). 8. Nõukogu direktiiv 86/415/EMÜ, 24. juuli 1986, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite juhtseadiste paigaldamise, asukoha, käsitsemise ja tähistamise kohta, viimati muudetud komisjoni 15. märtsi 2010. aasta direktiiviga 2010/22/EL (ELT L 91, 10.4.2010, lk 1). 9. Nõukogu direktiiv 87/402/EMÜ, 25. juuni 1987, kitsarööpmeliste põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite juhiistme ette kinnitatud ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta, viimati muudetud komisjoni 15. märtsi 2010. aasta direktiiviga 2010/22/EL (ELT L 91, 10.4.2010, lk 1). 10. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/25/EÜ, 22. mai 2000, põllumajandus- ja metsatraktorite mootoritest paisatavate gaasiliste ja tahkete osakeste heitmete vastu võetavate meetmete kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 74/150/EMÜ, viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta direktiiviga 2011/87/EL (ELT L 301, 18.11.2011, lk 1). 11. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/37/EÜ, 26. mai 2003, põllu- või metsamajanduslike traktorite, nende haagiste ja pukseeritavate vahetatavate masinate, ja nende masinate jaoks mõeldud süsteemide, nende osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse andmise kohta ja direktiivi 74/150/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, viimati muudetud komisjoni 8. septembri 2010. aasta direktiiviga 2010/62/EL (ELT L 238, 9.9.2010, lk 7). 12. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/2/EÜ, 15. jaanuar 2008, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite vaatevälja ja klaasipuhastite kohta (ELT L 24, 29.1.2008, lk 30). 13. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/57/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta (ELT L 261, 3.10.2009, lk 1). 14. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/58/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite haakeseadiste ja tagasikäigu kohta (ELT L 198, 30.7.2009, lk 4). 15. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/59/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite tahavaatepeeglite kohta (ELT L 198, 30.7.2009, lk 9). 16. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/60/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite maksimaalse valmistajakiiruse ja koormaplatvormide kohta, viimati muudetud komisjoni 8. septembri 2010. aasta direktiiviga 2010/62/EL (ELT L 238, 9.9.2010, lk 7). 17. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/61/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamise kohta (ELT L 203, 5.8.2009, lk 19). 18. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/63/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite teatavate osade ja omaduste kohta (ELT L 214, 19.8.2009, lk 23). 19. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/64/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike traktorite tekitatud raadiohäirete summutamise (elektromagnetiline ühilduvus) kohta (ELT L 216, 20.8.2009, lk 1). 20. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/66/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite roolisüsteemi kohta (ELT L 201, 1.8.2009, lk 11). 21. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/68/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite valgustus- ja valgussignaalseadmete osa tüübikinnituse kohta (ELT L 203, 5.8.2009, lk 52). 22. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/75/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide kohta (staatiline testimine) (ELT L 261, 3.10.2009, lk 40). 23. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/76/EÜ, 13. juuli 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite juhtide poolt tajutava müra taseme kohta (ELT L 201, 1.8.2009, lk 18). 24. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/144/EÜ, 30. november 2009, põllu- või metsamajanduslike ratastraktorite teatavate osade ja omaduste kohta, viimati muudetud komisjoni 26. veebruari 2013. aasta direktiiviga 2013/8/EL (ELT L 56, 28.2.2013, lk 8). 25. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 167/2013, 5. veebruar 2013, põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta (ELT L 60, 2.3.2013, lk 1). Šveits 100. 19. juuni 1995. aasta määrus põllumajandustraktoritele esitatavate tehniliste nõuete kohta (RO 1995 4171), viimati muudetud 2. märtsil 2012 (RO 2012 1915) 101. 19. juuni 1995. aasta määrus maanteesõidukite tüübikinnituste kohta (RO 1995 3997), viimati muudetud 7. detsembril 2012 (RO 2012 7065)

▼M11

II jagu

Vastavushindamisasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab vastavushindamisasutuste loetelu ja ajakohastab seda kokkuleppe artiklis 11 kirjeldatud korras.

III jagu

Määrajaasutused

Kokkuleppe artikli 10 alusel loodud komitee koostab ja ajakohastab nende määrajaasutuste loetelu, millest kokkuleppeosalised on teda teavitanud.

IV jagu

Vastavushindamisasutuste määramisega seotud erieeskirjad

Vastavushindamisasutuste määramisel järgivad määrajaasutused asjaomaseid I jaos loetletud õigus- ja haldusnorme.

V jagu

Täiendavad sätted

Käesoleva jao sätteid kohaldatakse ainult Šveitsi ja ühenduse vaheliste suhete suhtes.

1. Teabevahetus

Liikmesriikide ja Šveitsi pädevad asutused teavitavad üksteist turule viidud sõidukitest, süsteemidest, osadest ja eraldi seadmetest, mis vastavad (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiivi 2003/37/EÜ (põllu- või metsamajanduslike traktorite, nende haagiste ja pukseeritavate vahetatavate masinate, ja nende masinate jaoks mõeldud süsteemide, nende osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse andmise kohta ja direktiivi 74/150/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta) artiklid 4, 6, 8 ja 9 ja nende hilisemad muudatused) või ei vasta nõuetele (direktiivi 2003/37/EÜ artiklid 14 ja 16 ja nende hilisemad muudatused).

Kui Šveits või liikmesriigid keelduvad andmast tüübikinnitust vastavalt direktiivi 2003/37/EÜ (viimati muudetud kujul) artiklile 4, teatavad nende pädevad asutused üksteisele oma otsusest ja esitavad selle põhjused.

2. Sõiduki tüübikinnituse tunnustamine

Samuti tunnustab Šveits traktorite või eraldi seadmestike tüübikinnitusi, mille on ELi liikmesriikides tüübikinnituse eest vastutavad asutused andnud enne kokkuleppe jõustumist vastavalt direktiividele 74/150/EMÜ või 2003/37/EÜ (mõlemad viimati muudetud kujul), kui need tüübikinnitused EÜs veel kehtivad.

Kui Šveitsi nõudeid peetakse direktiivi 2003/37/EÜ (viimati muudetud kujul) nõuetega samaväärseks, tunnustab Euroopa Ühendus Šveitsi tüübikinnitust.

Kui Šveits ei kohanda oma õigusakte kõigile kehtivatele ühenduse tüübikinnitusega seotud õigusaktidele, peatatakse Šveitsi väljastatud tüübikinnituste tunnustamine.

3. Sõidukite tüübikinnitusega seotud kaitseklauslid

Registreerimine ja kasutusele võtmine

1. Kõik liikmesriigid ja Šveits registreerivad uued tüübikinnitusega traktorid, lubavad nende müüki või kasutuselevõtmist nende ehitusviisi ja toimimisviisi alusel ainult siis, kui neil on kehtiv vastavussertifikaat.

2. Kõik liikmesriigid ja Šveits lubavad eraldi seadmestike müüki või kasutusele võtmist ainult siis, kui need vastavad asjakohase üksikdirektiivi nõuetele või asjakohase üksikdirektiiviga samaväärsete Šveitsi õigusaktide nõuetele.

3. Kui liikmesriik või Šveits teeb kindlaks, et teatavat tüüpi traktorid kujutavad tõsist ohtu liiklusohutusele sellest hoolimata, et neile on lisatud kehtiv vastavussertifikaat, võib ta keelduda kuni kuue kuu jooksul uute sellist tüüpi traktorite registreerimisest või keelata nende traktorite müügi, kasutuselevõtu või kasutamise oma territooriumil. Ta teavitab sellest viivitamata teisi liikmesriike, Šveitsi ja komisjoni ning esitab sellise otsuse tegemise põhjused. Komisjon konsulteerib vaidlusosaliste riikidega (liikmesriigid või Šveits) kuue nädala jooksul. Komisjon otsustab, kas meede on õigustatud või mitte ning kohaldab direktiivi 2003/37/EÜ artiklis 16 sätestatud menetlust.

Toodangu vastavusega seotud meetmed

1. Tüübikinnitust andes võtavad liikmesriigid või Šveits tüübikinnituse osas direktiivi 2003/37/EÜ IV lisas osutatud meetmed, et kontrollida, vajadusel koostöös teiste liikmesriikide või Šveitsi tüübikinnitusasutustega, kas toodetud sõidukite, süsteemide, osade või eraldi seadmestike kinnitatud tüübile vastavuse tagamiseks kehtestatud kord on piisav. See kontroll piirdub direktiivi 2003/37/EÜ IV lisa 2. jaos sätestatud menetlusega.

2. Kui liikmesriik või Šveits on tüübikinnituse andnud, peab ta võtma vajalikud meetmed, et tagada oma informeeritus tootmise mis tahes lõpetamisest ning teatisel esitatud andmete mis tahes muudatustest. Kui asjaomane liikmesriik leiab, et teatise muutmise tõttu on vaja teostada uus kontroll ja teha uusi katseid ning vastavalt muuta ka olemasolevat tüübikinnitustunnistust või koostada uus tüübikinnitustunnistus, teavitavad selle liikmesriigi pädevad asutused sellest tootjat ja saadavad uued dokumendid kuu aja jooksul teiste liikmesriikide või Šveitsi pädevatele asutustele.

Kinnitatud tüübile mittevastavus

1. Kinnitatud tüübile mittevastavus ilmneb juhul, kui avastatakse kõrvalekalded EÜ tüübikinnitustunnistuse ja/või infopaketi üksikasjadest ning kui need kõrvalekalded ei ole direktiivi 2003/37/EÜ (viimati muudetud kujul) artikli 5 lõike 3 alusel tüübikinnituse andnud liikmesriigi või Šveitsi poolt lubatud. Sõidukit ei loeta kinnitatud tüübist kõrvalekalduvaks juhul, kui kõrvalekalded jäävad üksikdirektiivides sätestatud lubatud hälvete piiridesse.

2. Kui tüübikinnituse andnud liikmesriik või Šveits leiab, et sõidukid, süsteemid, osad või eraldi seadmestikud, millele on lisatud vastavussertifikaat või mis kannavad EÜ tüübikinnitusmärki, ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile, siis võtab see liikmesriik või Šveits vajalikud meetmed tagamaks, et toodetud mudelid vastaksid kinnitatud tüübile. Asjaomase liikmesriigi või Šveitsi tüübikinnitusasutused teavitavad teiste liikmesriikide ja/või Šveitsi tüübikinnitusasutusi võetud meetmetest, mis võivad kaasa tuua tüübikinnituse kehtetuks tunnistamise. Kõnealused ametiasutused võtavad sarnaseid meetmeid, kui teise liikmesriigi või Šveitsi tüübikinnitusasutused on neid teavitanud tüübile mittevastavusest.

3. Liikmesriikide või Šveitsi tüübikinnitusasutused teavitavad üksteist ühe kuu jooksul igast EÜ tüübikinnituse tühistamisest ja selle põhjustest.

4. Kui tüübikinnituse andnud liikmesriik või Šveits vaidlustab nõuetest kõrvalekaldumise, millest teda teavitati, püüavad asjaomased riigid (liikmesriigid või Šveits) vaidlust lahendada. Komisjoni ja komiteed teavitatakse pidevalt ning vajaduse korral konsulteerivad nad lahenduse leidmiseks.

14. PEATÜKK

HEA LABORITAVA

Kehtivus- ja rakendusala

Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse I jaos loetletud õigusnormidega reguleeritud kemikaalide (milleks võivad olla ained või valmistused) testimise suhtes vastavalt heale laboritavale. Käesoleva peatüki kohaldamisel ei kohaldata käesoleva kokkuleppe artikli 4 päritolu käsitlevaid sätteid.

Kui konkreetseid määratlusi ei ole esitatud, kohaldatakse neid terminite määratlusi, mis on esitatud järgmistes dokumentides: 1997. aastal läbi vaadatud „OECD hea laboritava põhimõtted” (ENV/MC/CHEM(98) 17), mis põhineb OECD nõukogu 12. mai 1981. aasta otsusel K(81) 30 (lõplik), mida on muudetud 26. novembril 1997 (K(97) 186 (lõplik)), samuti nõukogu 2. oktoobri 1989. aasta otsus/soovitus K(89) 87 (lõplik), mida on muudetud 9. märtsil 1995 (K(95) 8 (lõplik)), heade laboratooriumitavade konsensusdokumendid, OECD seeria heade laboratooriumitavade põhimõtete ja nende täitmise järelevalve kohta, ning kõik nendesse tehtud muudatused.

Kokkuleppeosalised tunnustavad teise kokkuleppeosalise eespool nimetatud OECD otsustele ja soovitustele ning IV jaos loetletud õigus- ja haldusmenetlustele ja põhimõtetele vastavate heade laboritavade järelevalveprogrammide samaväärsust.

Kokkuleppeosalised tunnustavad vastastikku teise kokkuleppeosalise uurimisüksuste teostatud uuringuid ja nendest saadud andmeid, tingimusel et need üksused osalevad selle kokkuleppeosalise eespool nimetatud põhimõtetele ja normidele vastavas heade laboritavade järelevalveprogrammis.

Kokkuleppeosalised tunnustavad vastastikku heade laboritavade