1998R2532 — ET — 04.02.2015 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2532/98,

23. november 1998,

Euroopa Keskpanga volituste kohta rakendada sanktsioone







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut (edaspidi „asutamisleping”), eriti selle artikli 108a lõiget 3, ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „põhikiri”) käsitleva protokolli nr 3 artikli 34 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Keskpanga (edaspidi „EKP”) soovitust, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) võttes arvesse komisjoni arvamust, ( 3 ) tegutsedes asutamislepingu artikli 106 lõikes 6 ja põhikirja artiklis 42 sätestatud korras ning asutamislepingu artikli 109k lõikes 5 ja protokolli nr 11 (teatavate Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki käsitlevate sätete kohta) punktis 7 sätestatud tingimustel ning arvestades, et: (1) vastavalt põhikirja artikli 34 lõikele 3 ja artikli 43 lõikele 1 ning protokolli nr 11 punktile 8 ja protokolli nr 12 (teatavate Taanit käsitlevate sätete kohta) punktile 2 ei anta käesoleva määrusega õigusi ega määrata kohustusi mitteosalevatele liikmesriikidele; (2) vastavalt põhikirja artikli 34 lõikele 3 peab nõukogu kindlaks määrama piirid ja tingimused, mille kohaselt EKP-l on õigus määrata ettevõtjatele trahve ja karistusmakseid, kui need ei ole täitnud EKP määrustest ja otsustest tulenevaid kohustusi; (3) EKP määrustest ja otsustest tulenevaid kohustusi on võimalik rikkuda EKP pädevusse kuuluvates eri valdkondades; (4) selleks et rakendada EKP pädevusse kuuluvates eri valdkondades sanktsioone ühtlustatud korras, on asjakohane koondada kõik selliste sanktsioonide rakendamist käsitlevad üld- ja menetlussätted ühte nõukogu määrusesse; teistes nõukogu määrustes on ette nähtud konkreetsetes valdkondades rakendatavad erisanktsioonid ning osutatud nende sanktsioonide rakendamispõhimõtetele ja -korrale, mis on sätestatud käesolevas määruses; (5) sanktsioonide tõhusa halduskorra tagamiseks tuleb käesoleva määrusega anda EKP-le teatav kaalutlusõigus, mis on seotud nii asjaomaste menetlustega kui ka nende rakendamisega käesolevas määruses sätestatud piirides ja tingimustel; (6) Euroopa Keskpankade Süsteemile (edaspidi „EKPS”) ja EKP-le on usaldatud ülesanne valmistuda täielikuks tegevuseks majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (edaspidi „kolmas etapp”); selleks et EKPS saaks oma kolmanda etapi ülesandeid täita, tuleb teha õigel ajal ettevalmistusi; ettevalmistuste olulise osana tuleb enne kolmanda etapi algust vastu võtta sanktsioonide rakendamise kord selliste ettevõtjate puhul, kes ei ole täitnud EKP määrustest ja otsustest tulenevaid kohustusi; turul osalejaid tuleb võimalikult kiiresti informeerida üksikasjalikest sätetest, mida EKP võib pidada vajalikuks seoses sanktsioonide rakendamisega vastu võtta; seepärast on vaja anda EKP-le alates käesoleva määruse jõustumisest määruste andmise õigus; (7) käesoleva määruse sätteid saab tõhusalt kohaldada ainult juhul, kui osalevad liikmesriigid võtavad vastu vajalikud meetmed, et tagada oma asutustele asutamislepingu artiklile 5 vastavad volitused osutada EKP-le abi ja teha temaga igakülgset koostööd rikkumise puhul algatatava menetluse rakendamisel, nagu on ette nähtud käesoleva määrusega; (8) EKP-l peab olema EKPS ülesannete täitmisel õigus kasutada võimalikul ja asjakohasel määral riikide keskpankade abi; (9) käesoleva määruse alusel tehtavad otsused rahalise kohustuse määramise kohta tuleb täitmisele pöörata kooskõlas asutamislepingu artikliga 192, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. osalev liikmesriik — selline liikmesriik, kes on võtnud ühisraha kasutusele kooskõlas asutamislepinguga;

2. riigi keskpank — osaleva liikmesriigi keskpank;

3. ettevõtja — osaleva liikmesriigi eraõiguslik või avalik-õiguslik juriidiline või füüsiline isik, kelle puhul kehtivad EKP määrustest ja otsustest tulenevad kohustused, välja arvatud avalik-õiguslikke ülesandeid täitev avalik-õiguslik juriidiline isik; samuti osalevas liikmesriigis asuvad filiaalid või alalised esindused, kelle peakontor või registreeritud asukoht ei asu osalevas liikmesriigis;

4. rikkumine — EKP määrustest või otsustest tulenevate kohustuste täitmata jätmine ettevõtja poolt;

5. rahatrahv — ühekordne rahasumma, mida ettevõte peab sanktsioonina maksma;

▼M1

6. karistusmaksed — rahasummad, mida ettevõte peab jätkuva rikkumise korral maksma karistusena või selleks, et sundida asjaomaseid isikuid täitma EKP poolt järelevalve valdkonnas antud määrusi ja otsuseid. Karistusmaksed arvutatakse jätkuva rikkumise iga ööpäeva kohta a) pärast ettevõtjale rikkumise lõpetamist nõudvast otsusest teatamist artikli 3 lõike 1 teises lõigus sätestatud korras või b) kui jätkuv rikkumine kuulub nõukogu määruse (EL) nr 1024/2013 ( 4 ) artikli 18 lõike 7 kohaldamisalasse, siis käesoleva määruse artiklis 4b sätestatud korras;

7. sanktsioon — trahv või karistusmaksed.

▼M1

Artikkel 1a

Üldpõhimõtted ja kohaldamisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse EKP poolt sanktsioonide rakendamisele ettevõtjate suhtes EKP otsustest ja määrustest tulenevate kohustuste rikkumise korral.

2. Reeglid, mis kehtivad EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel sanktsioonide kehtestamise suhtes, kui rikutakse EKP määrust või otsust, erinevad artiklites 2 kuni 4 sätestatud reeglitest artiklites 4a kuni 4c sätestatud ulatuses.

3. EKP avaldab järelevalve valdkonnas iga otsuse, millega kehtestatakse EKP määruse või otsuse rikkumise korral ettevõtja suhtes sanktsioonid, olenemata sellest, kas see otsus on edasi kaevatud.

EKP korraldab teabe sellise avaldamise oma veebisaidil põhjendamatu viivituseta ning pärast seda, kui otsusest on teavitatud asjaomast ettevõtjat. Avaldatav teave sisaldab teavet rikkumise liigi ja laadi kohta ning asjaomase ettevõtja identiteedi kohta, välja arvatud juhul, kui sellisel viisil teabe avaldamine:

a) ohustaks finantsturgude stabiilsust või käimasolevat kriminaaluurimist või

b) põhjustaks, kuivõrd seda on võimalik kindlaks teha, asjaomasele ettevõtjale ebaproportsionaalset kahju.

Sellises olukorras avaldatakse sanktsioone puudutavad otsused anonüümselt. Kui nimetatud asjaolusid mõistliku aja möödudes tõenäoliselt enam ei esine, võib käesoleva lõike alusel ette nähtud avaldamise vastava ajavahemiku võrra edasi lükata.

Kui Euroopa Kohtu menetluses on sanktsiooni kehtestava otsusega seotud kaebus, avaldab EKP põhjendamatu viivituseta oma ametlikul veebisaidil teabe kõnealuse kaebuse staatuse ja tulemuse kohta.

EKP tagab, et käesoleva lõike alusel avaldatud teave jääb ametlikule veebisaidile vähemalt viieks aastaks.

▼B

Artikkel 2

Sanktsioonid

1. Kui nõukogu erimäärustes ei ole sätestatud teisiti, võib EKP määrata ettevõtjatele rahatrahve ja karistusmakseid järgmistes piirides:

a) rahatrahvid: kuni 500 000 eurot;

b) karistusmaksed: kuni 10 000 eurot iga rikkumise päeva kohta. Karistusmakseid võib määrata kuni kuueks kuuks pärast seda, kui ettevõtjale on vastavalt artikli 3 lõikele 1 edastatud otsus.

2. EKP juhindub sanktsiooni rakendusotsuse tegemisel ja asjakohase sanktsiooni kindlaksmääramisel proportsionaalsuse põhimõttest.

3. EKP võtab vajaduse korral arvesse konkreetse üksikjuhu asjaolusid, nagu näiteks:

a) ühelt poolt ettevõtja heausksus ja avatuse tase EKP määrustest või otsustest tulenevate kohustuste tõlgendamisel ja täitmisel ning ettevõtja hoolsus ja koostöövalmidus ning teiselt poolt tõendid teadlike pettuste kohta ettevõtja ametnike poolt;

b) rikkumise tagajärgede raskus;

c) ettevõtja rikkumiste kordumine, sagedus ja kestus;

d) ettevõtjale rikkumise tulemusel tekkinud kasu;

e) ettevõtja majanduslik suurus; ja

f) sanktsioonid, mida teised asutused on sama ettevõtja suhtes samadel asjaoludel eelnevalt rakendanud.

▼M1

4. Kui rikkumine seisneb kohustuse mittetäitmises, ei vabasta sanktsiooni kohaldamine ettevõtjat kohustuse täitmisest, v.a juhul, kui otsus kooskõlas artikli 3 lõikega 4 või artikliga 4b sätestab vastupidist.

▼B

Artikkel 3

Menetluskord

►M1 1. EKP teeb otsuse rikkumise puhul menetluse algatamise kohta kas omal algatusel või selle riigi keskpanga ettepanekul, kelle jurisdiktsioonis väidetav rikkumine on aset leidnud. ◄ Selle otsuse võib omal algatusel või EKP ettepaneku alusel teha ka selle liikmesriigi keskpank, kelle jurisdiktsiooni all väidetav rikkumine on aset leidnud.

Rikkumise puhul menetluse algatamise kohta tehtud otsusest teatatakse kirjalikult asjaomasele ettevõtjale, asjaomasele järelevalveasutusele ning selle liikmesriigi keskpangale, kelle jurisdiktsiooni all väidetav rikkumine on aset leidnud, või EKP-le. Teatises esitatakse üksikasjalikud andmed ettevõtja vastu esitatud väidete kohta ning tõendite kohta, millel need põhinevad. Vajaduse korral tuleb otsuses nõuda väidetava rikkumise lõpetamist ning teatada asjaomasele ettevõtjale võimalusest määrata talle karistusmakseid.

2. Lõikes 1 osutatud otsuses võib nõuda ettevõtja allumist rikkumise puhul algatatavale menetlusele. Rikkumise puhul algatatud menetluses on EKP-l või riigi pädeval keskpangal õigus:

a) nõuda dokumentide esitamist;

b) kontrollida ettevõtja raamatupidamis- ja äridokumente;

c) teha ärakirju ja väljavõtteid raamatupidamis- ja äridokumentidest;

d) nõuda kirjalikke või suulisi selgitusi.

Kui ettevõtja takistab rikkumise puhul algatatud menetluse läbiviimist, osutab see osalev liikmesriik, kelle territooriumil asjassepuutuvad tööruumid asuvad, eespool nimetatud õiguste kasutamiseks igakülgset abi, tagades sealhulgas EKP-le või riigi keskpangale juurdepääsu ettevõtja tööruumidele.

3. Asjaomasel ettevõtjal on õigus anda selgitusi EKP-le või riigi pädevale keskpangale. Ettevõtjal on enda kaitsmiseks aega vähemalt 30 päeva.

4. Pärast seda, kui EKP juhatus on saanud riigi keskpangalt ettepaneku rikkumisega seoses menetluse algatamiseks või konsulteerinud selle liikmesriigi keskpangaga, kelle jurisdiktsiooni all väidetav rikkumine aset leidis, teeb ta võimalikult kiiresti põhjendatud otsuse selle kohta, kas ettevõtja on rikkumise toime pannud, ning tema suhtes rakendatava võimaliku sanktsiooni kohta.

5. Asjaomast ettevõtjat teavitatakse kirjalikult otsusest ning tema õigusest nõuda asja uut läbivaatamist. Otsusest teatatakse ka asjaomastele järelevalveasutustele ning selle liikmesriigi keskpangale, kelle jurisdiktsiooni all väidetav rikkumine aset leidis.

6. Asjaomasel ettevõtjal on õigus taotleda, et EKP nõukogu uuesti juhatuse otsuse läbi vaataks. Selline taotlus tuleb esitada 30 päeva jooksul alates otsust käsitleva teatise kättesaamisest ning see sisaldab kõiki põhjendavaid andmeid ja väiteid. Selline taotlus adresseeritakse kirjalikult EKP nõukogule.

7. EKP nõukogu poolt tehtud otsus lõike 6 alusel esitatud taotluse kohta sisaldab otsuste põhjendusi ja sellest teatatakse kirjalikult ka asjaomasele ettevõtjale, selle ettevõtja asjaomastele järelevalveasutustele ning selle liikmesriigi keskpangale, kelle jurisdiktsiooni all väidetav rikkumine aset leidis. Teatises informeeritakse ettevõtjat tema õigusest nõuda asja kohtulikku läbivaatamist. Kui EKP nõukogu ei ole teinud otsust kahe kuu jooksul alates taotluse esitamisest, võib asjaomane ettevõtja taotleda juhatuse otsuse kohtulikku läbivaatamist asutamislepingus sätestatud korras.

8. Ettevõtja suhtes ei rakendata sanktsioone enne, kui otsus on jõustunud seetõttu, et:

a) ettevõtja ei ole lõikes 6 osutatud 30päevase tähtaja lõpuks esitanud EKP nõukogule otsuse läbivaatamise taotlust; või

b) nõukogu on ettevõtjale oma otsusest teatanud või ei ole lõikes 7 osutatud tähtaja jooksul otsust teinud.

9. EKP rakendatud sanktsioonidest saadav tulu kuulub EKP-le.

▼M1

10. Kui rikkumine on seotud ainult sellise kohustusega, mis on EKPSile või EKP-le antud asutamislepingu ja põhikirja alusel, võib rikkumisega seotud menetluse algatada ainult käesoleva määruse alusel, olenemata sellest, et teatavate riigisiseste õigusaktidega võib olla ette nähtud teistsugune menetlus. Kui rikkumine on seotud ka ühe või enama sellise valdkonnaga, mis ei kuulu EKPSi või EKP pädevusse, ei olene käesolevast määrusest tulenev rikkumisemenetluse algatamise õigus pädeva riigisisese asutuse õigusest algatada eraldi menetlus seoses selliste valdkondadega, mis ei kuulu EKPSi või EKP pädevusse. Käesolev säte ei piira kriminaalõiguse kohaldamist ning osalevates liikmesriikides usaldatavusjärelevalve pädevust käsitleva riigisisese õiguse kohaldamist vastavalt määrusele (EL) nr 1024/2013.

▼B

11. Kui otsustatakse, et ettevõte on rikkumise toime pannud, peab ta kandma rikkumise tõttu algatatud menetlusega kaasnevad kulud.

Artikkel 4

Tähtajad

1. Käesolevas määruses sätestatud õigus teha otsus rikkumisega seotud menetluse algatamise kohta aegub üks aasta pärast seda, kui EKP-le või selle liikmesriigi keskpangale, kelle jurisdiktsiooni all väidetav rikkumine aset leidis, on väidetavast rikkumisest esimest korda teatatud, ning igal juhul viis aastat pärast rikkumise asetleidmist või jätkuva rikkumise puhul viis aastat pärast rikkumise lõpetamist.

2. Käesolevas määruses sätestatud õigus teha otsus rikkumisest tuleneva sanktsiooni rakendamise kohta aegub üks aasta pärast otsust artikli 3 lõikes 1 kirjeldatud menetluse algatamise kohta.

3. Täitemenetluse alustamise õigus aegub kuus kuud pärast seda, kui otsuse saab artikli 3 lõike 8 alusel täitmisele pöörata.

▼M1

Artikkel 4a

Erireeglid seoses EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel rakendatavate sanktsioonide ülemmääradega

1. Kui rikutakse EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel vastu võetud otsuseid ja määrusi, võib EKP erandina artikli 2 lõikest 1 määrata trahve ja karistusmakseid järgmistes piirides:

a) trahvide puhul on ülempiiriks rikkumisest tulenev kasu või välditud kahju kahekordne määr, kui see on võimalik kindlaks määrata, või 10 % ettevõtja aastakäibest;

b) karistusmaksete puhul on ülempiiriks 5 % keskmisest päevakäibest iga rikkumispäeva eest. Karistusmakseid võib määrata kõige rohkem kuue kuu eest alates karistusmaksete määramise otsuses märgitud kuupäevast.

2. Lõikes 1 kohaldamisel kasutataks järgmisi mõisteid:

a) „aastakäive” — asjaomase ettevõtja aastakäive eelnenud majandusaastal, nagu on sätestatud liidu õigusega, ja kui see ei ole kättesaadav, siis selle ettevõtja aastakäive vastavalt kõige viimastele kättesaadavatele raamatupidamise aastaaruannetele. Kui asjaomane ettevõtja on emaettevõtja tütarettevõtja, on aastaseks kogukäibeks viimases konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes esitatud aastane kogukäive eelnenud majandusaastal, ja kui see ei ole kättesaadav, siis selle ettevõtja aastakäive vastavalt kõige viimastele kättesaadavatele raamatupidamise aastaaruannetele;

b) „keskmine päevakäive” — punktis a määratletud aastakäive jagatuna 365-ga.

Artikkel 4b

Erimenetlus seoses EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel rakendatavate sanktsioonidega

1. Erandina käesoleva määruse artikli 3 lõigetest 1 kuni 8 kohaldatakse käesolevas artiklis sätestatud reegleid EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel vastu võetud otsuste ja määrustega seotud rikkumiste suhtes.

2. Kui EKP leiab määruse (EL) nr 1024/2013 kohaste ülesannete täitmisel, et on põhjust kahtlustada, et euroala liikmesriigis peakontorit omav ettevõtja rikub või on rikkunud ühte või enamat EKP määrust või otsust, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 18 lõikes 7, viib EKP kooskõlas järgmiste sätetega läbi asjakohase uurimise.

3. Uurimise lõpetamisel ning enne lõpliku otsuse eelnõu ettepaneku koostamist ja järelvalvenõukogule esitamist teavitab EKP järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutades asjaomast ettevõtjat kirjalikult läbiviidud uurimise käigus tuvastatud asjaoludest ning selle suhtes esitatud vastuväidetest.

Käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud teates teavitab EKP järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutades asjaomast ettevõtjat tema õigusest esitada EKP-le kirjalikult märkuseid nimetatud teates esitatud faktiliste tulemuste ja ettevõtja suhtes esitatud etteheidete kohta, sealhulgas üksikute sätete kohta, mida on väidetavalt rikutud, ning esitab mõistliku tähtaja nende märkuste esitamiseks. EKP ei ole kohustatud võtma arvesse pärast järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutava EKP poolt seatud tähtaja möödumist saadud kirjalikke märkuseid.

Peale selle võib järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutav EKP pärast käesoleva lõike esimese lõigu kohast teavitamist paluda asjaomasel ettevõtjal osaleda suulisel arutelul. Uurimisaluseid pooli võivad suulisel arutelul esindada ja/või abistada juristid või muud kvalifitseeritud isikud. Suuline arutelu ei ole avalik.

Asjaomasele uurimise all olevale ettevõtjale tagatakse õigus pääseda ligi toimikule. See õigus ei hõlma konfidentsiaalset teavet.

4. Järelevalvenõukogu esitab kooskõlas määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 26 lõikega 8 Euroopa Keskpanga nõukogule lõpliku otsuse eelnõu, olles kindlaks määranud, kas asjaomane ettevõtja on toime pannud rikkumise, ja täpsustades kehtestatava sanktsiooni, kui see on kavas kehtestada.

5. Asjaomasel ettevõtjal on õigus taotleda EKP nõukogu poolt lõike 4 kohaselt tehtud otsuse läbivaatamist vaidlustusnõukogus määruse (EL) nr 1024/2013 artiklis 24 sätestatud korras.

Artikkel 4c

Konkreetsed tähtajad seoses EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel rakendatavate sanktsioonidega

1. Erandina artiklist 4 aegub õigus teha otsus kehtestada EKP järelevalveülesandega seotud sanktsioon EKP otsuse või määruse rikkumise korral viie aasta möödumisel rikkumise toimumisest või korduva rikkumise korral viie aasta möödumisel rikkumise lõppemisest.

2. Lõikes 1 sätestatud aegumise katkestab mis tahes EKP poolt uurimiseks ette võetud toiming või rikkumisega seotud menetlus. Aegumine katkeb päeval, mil sellest tegevusest teatatakse asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele. Pärast iga katkemist algab aegumine uuesti. Siiski ei ületa tähtaeg kümmet aastat rikkumise toimumisest või jätkuva rikkumise korral selle lõppemisest.

3. Eelmistes lõigetes sätestatud tähtaegu võib pikendada, kui:

a) EKP nõukogu otsust vaadatakse läbi vaidlustusnõukogus või Euroopa Liidu Kohtus või

b) kui asjaomase ettevõtja suhtes on samade faktiliste asjaolude alusel käimas kriminaalmenetlus. Sellisel juhul pikendatakse eelmistes lõigetes sätestatud tähtaegu aja võrra, mis kulub vaidlustusnõukogul või Euroopa Liidu Kohtul otsuse läbivaatamiseks, või kuni asjaomase ettevõtja suhtes kriminaalmenetluse lõpetamiseni.

4. EKP õigus sanktsiooni rakendamise otsus täitmisele pöörata aegub viie aasta möödumisel selle otsuse tegemisest. EKP toiming, mis on suunatud rakendatud sanktsioonist tuleneva makse või maksetingimuste täitmisele pööramisele, katkestab sanktsiooni täitmisele pööramise aegumise.

5. Sanktsiooni täitmisele pööramise aegumine peatub:

a) kuni on möödunud määratud sanktsiooni osas määratud maksmise tähtaeg;

b) kui sanktsiooni osas määratud makse täitmisele pööramine on peatatud EKP nõukogu või Euroopa Kohtu otsusega.

▼B

Artikkel 5

Kohtulik läbivaatamine

Euroopa Kohtul on piiramatud volitused asutamislepingu artikli 172 tähenduses vaadata läbi lõplikud otsused sanktsioonide rakendamise kohta.

Artikkel 6

Üldsätted ja õigus anda määrusi

1. Kui tekib vastuolu käesoleva määruse sätete ja teiste nõukogu määruste selliste sätete vahel, mille alusel EKP võib rakendada sanktsioone, kohaldatakse viimasena nimetatud sätteid.

2. EKP võib käesolevas määruses sätestatud piires ja tingimustel anda määrusi käesolevale määrusele vastava sanktsioonide kehtestamise korra kohta ning juhiseid rikkumise puhul algatatava menetluse korra kooskõlastamiseks ja ühtlustamiseks.

Artikkel 7

Lõppsätted

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikli 6 lõiget 2 kohaldatakse alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast. Teisi artikleid kohaldatakse alates 1. jaanuarist 1999.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.