1991L0477 — ET — 28.07.2008 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU DIREKTIIV, 18. juuni 1991, relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta (91/477/EMÜ) (EÜT L 256, 13.9.1991, p.51)

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

18. juuni 1991,

relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta

(91/477/EMÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) koostöös Euroopa Parlamendiga, ( 2 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: asutamislepingu artikliga 8a nähakse ette siseturu rajamine hiljemalt 31. detsembriks 1992; siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine kooskõlas asutamislepingu sätetega; oma 25. ja 26 juuni 1984. aasta kohtumisel Fontainebleaus seadis Euroopa Ülemkogu selgesõnaliselt eesmärgi kaotada ühenduse sisepiiridel kõik politsei- ja tolliformaalsused; kontrolli ja formaalsuste täielik kaotamine ühenduse sisepiiridel eeldab teatavate põhitingimuste täitmist; oma valges raamatus „Siseturu lõplik moodustumine” on komisjon sedastanud, et veetavate esemete ohutuse ja isikute kontrolli kaotamine eeldab muu hulgas relvi käsitlevate õigusaktide ühtlustamist; relvade valduse kontrolli kaotamine ühenduse sisepiiridel muudab hädavajalikuks selliste tõhusate eeskirjade vastuvõtmise, mis võimaldavad liikmesriikides kontrollida tulirelvade omandamist ja valdust ning nende teise liikmesriiki viimist; seetõttu tuleb ühenduse sisepiiridel kaotada süstemaatiline kontroll; need eeskirjad suurendavad liikmesriikidevahelist vastastikust usaldust inimeste turvalisuse kaitsel sedavõrd, kui need põhinevad osaliselt ühtlustatud õigusaktidel; seetõttu oleks kasulik määrata kindlaks need tulirelvaliigid, mille omandamine ja valdus on eraisikutele keelatud või lubatud ainult loa või deklaratsiooniga; põhimõtteliselt tuleks keelata liikumine ühest liikmesriigist teise koos relvaga; erandi võib teha üksnes juhul, kui on vastu võetud kord, mis võimaldab liikmesriikidel teada saada tulirelva toomisest nende territooriumile; küttimise ja sportlaskmise suhtes tuleks siiski vastu võtta paindlikumad eeskirjad, et isikute vaba liikumine poleks takistatud rohkem kui vaja; käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust võtta meetmeid ebaseadusliku relvakaubanduse ärahoidmiseks, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







1. PEATÜKK

Reguleerimisala

Artikkel 1

▼M1

1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „tulirelv” igasugust kaasaskantavat relvarauaga relva, mis laengu toimel laseb välja haavli, kuuli või lendkeha või mis on selleks ette nähtud või mida on võimalik selleks kohandada, väljvälistatud ühel I lisa III osas loetletud põhjustest. Tulirelvade liigitus on toodud I lisa II osas.

Käesoleva direktiivi kohaldamisel loetakse, et eset saab kohandada haavli, kuuli või lendkeha väljalaskmiseks laengu toimel, kui:

— sellel on tulirelva väljanägemine ja

— seda saab vastavalt kohandada tänu selle konstruktsioonile või valmistamismaterjalile.

▼M1

1.a) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „osa” tulirelva mis tahes osa või varuosa, mis on spetsiaalselt tulirelva jaoks konstrueeritud ja vajalik selle kasutamiseks, sealhulgas relvaraud, relvaraam, relva lukukoda, püstolikelk, trummel, lukk või kaitseriiv ning seadis, mis on valmistatud või kohandatud tulistamisel tekkiva heli summutamiseks.

1.b) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „tulirelva oluline osa” tulirelva lukustusmehhanismi, padrunipesa ja relvarauda, mis eraldi esemetena kuuluvad samasse klassi kui tulirelv, mille külge need on kinnitatud või mille külge kinnitamiseks need on mõeldud.

1.c) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „laskemoon” terviklaengut või selle osakomponente, nagu näiteks tulirelvas kasutatav padrunikest, süüte- või paiskelaeng, kuul või lendkeha, tingimusel et nimetatud osakomponentide jaoks on asjaomases liikmesriigis vajalik luba.

1.d) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „jälgimine” tulirelvade ja võimaluse korral ka nende osade ning laskemoona liikumise korrapärast jälgimist teel valmistajast ostjani, et aidata liikmesriikide pädevatel asutustel avastada ebaseadusliku valmistamise ja ebaseadusliku kauplemise juhtumid ning neid uurida ja analüüsida.

1.e) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „vahendaja” iga füüsilist või juriidilist isikut peale relvakaupmehe, kelle kaubandus- või äritegevus koosneb täielikult või osaliselt relvade ostmisest, müümisest või nende üleandmise korraldamisest.

▼M1

2. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „relvakaupmees” iga füüsilist või juriidilist isikut, kelle kaubandus- või äritegevus koosneb täielikult või osaliselt tulirelvade, osade ja laskemoona valmistamisest, nendega kauplemisest, nende vahetamisest, rendileandmisest, parandamisest või ümbertegemisest.

▼M1

2.a) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „ebaseaduslik valmistamine” tulirelvade, nende osade ja laskemoona valmistamist või kokkupanemist:

i) ebaseadusliku kauplemise teel saadud tulirelva mistahes olulisest osast;

ii) ilma selle liikmesriigi pädeva asutuse artikli 4 kohaselt välja antud loata, kelle territooriumil valmistamine või kokkupanemine toimub, või

iii) ilma, et kokkupandud tulirelv märgistataks valmistamise ajal vastavalt artikli 4 lõikele 1.

2.b) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „ebaseaduslik kauplemine” tulirelvade, nende osade või laskemoona omandamist, müümist, tarnimist, vedamist või üleandmist ühe liikmesriigi territooriumilt või tema territooriumi kaudu teise liikmesriigi territooriumile, kui üks asjaomastest liikmesriikidest ei ole selleks andnud käesoleva direktiivi kohast luba või kui kokkupandud tulirelvad ei ole märgistatud vastavalt artikli 4 lõikele 1.

▼B

3. Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitletakse isikut selle riigi elanikuna, mis on esitatud aadressis, mis on tema alalist elukohta tõendavas dokumendis nagu pass või isikutunnistus, mis esitatakse valduse kontrollimisel või tulirelva omandamisel liikmesriigi ametiasutustele või relvakaupmehele.

▼M1

4. „Euroopa tulirelvapass” väljastatakse liikmesriigi ametiasutuste poolt tulirelva seaduslikult omandavale ja kasutavale isikule taotluse alusel. Pass kehtib kõige rohkem viis aastat, mida võib pikendada, ja see sisaldab II lisas toodud teavet. Passi ei või edasi anda ja sellele märgitakse passi omaniku valduses ja kasutuses olev(ad) tulirelv(ad). Pass peab alati olema tulirelva kasutava isiku valduses ja passi märgitakse nii tulirelvade valduse või omaduste muutumine kui ka tulirelva kaotamine või vargus.

▼B

Artikkel 2

1. Käesolev direktiiv ei piira siseriiklike õigusnormide kohaldamist, mis käsitlevad relvade kandmist, küttimist või sportlaskmist.

2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata nende relvade ja laskemoona omandamise või valduse suhtes, mille on omandanud või mida valdavad kooskõlas siseriikliku õigusega relvajõud, politsei, ametivõimud või oma asukohaliikmesriigi tunnustatud kollektsionäärid ja organid, keda huvitavad relvade kultuuriline või ajalooline külg. Samuti ei kohaldata seda lahingurelvade ja -laskemoona kaubandusliku võõrandamise suhtes.

Artikkel 3

Liikmesriigid võivad oma õigusaktidega vastu võtta käesolevas direktiivis sätestatutest rangemaid eeskirju, kui liikmesriikide elanikele artikli 12 lõikega 2 antud õigustest ei tulene teisiti.







2. PEATÜKK

Tulirelvi käsitlevate õigusaktide ühtlustamine

▼M1

Artikkel 4

1. Liikmesriigid tagavad, et iga turule toodav tulirelv või osa on kas tähistatud ja registreeritud kooskõlas käesoleva direktiiviga, või see on muudetud kasutuskõlbmatuks.

2. Kokkupandud tulirelva kindlakstegemiseks ja selle liikumise jälgimiseks iga tulirelva valmistamise ajal liikmesriigid:

a) kas nõuavad, et tulirelv tähistatakse ainulaadse märgistusega, mis sisaldab valmistaja nime, valmistamise riiki või kohta, seerianumbrit ja valmistamise aastat (kui see ei sisaldu seerianumbris). See nõue ei piira relvale valmistaja kaubamärgi paigaldamise võimalust. Neil eesmärkidel võivad liikmesriigid otsustada rakendada 1. juuli 1969. aasta väikerelvade tulistamisjälgede vastastikuse tunnustamise konventsiooni sätteid, või

b) säilitavad mis tahes muu ainulaadse ja kasutajasõbraliku märgistuse, mis koosneb numberkoodist või täht- ja numberkoodist ning mis võimaldab kõigil riikidel valmistamise riigi hõlpsasti kindlaks teha.

Märgistus kantakse tulirelva olulisele osale, mille hävitamine muudaks relva kasutamatuks.

Liikmesriigid nõuavad laskemoona terviklaengu iga väikseima üksikpakendi märgistamist, et sellel oleks valmistaja nimi, partii identifitseerimisnumber, kaliibri ja laskemoona liik. Neil eesmärkidel võivad liikmesriigid otsustada kohaldada 1. juuli 1969. aasta väikerelvade tulistamisjälgede vastastikuse tunnustamise konventsiooni sätteid.

Lisaks tagavad liikmesriigid, et riigivarudest alatiseks tsiviilkasutusse võõrandatud tulirelv tähistatakse ainulaadse märgistusega, mis võimaldab riikidel võõrandava riigi hõlpsasti kindlaks teha.

3. Liikmesriigid võimaldavad oma territooriumil relvakaupmehena tegutseda ainult loaga, mille andmise aluseks on vähemalt relvakaupmehe isikliku ja kutsealase aususe ja võimekuse kontroll. Juriidilise isiku puhul kontrollitakse ettevõtte juhti.

4. Kõik liikmesriigid tagavad hiljemalt 31. detsembriks 2014 tsentraliseeritud või detsentraliseeritud elektroonilise andmekogumissüsteemi loomise ja pidamise, mis tagab volitatud asutustele juurdepääsu andmekogumissüsteemidele, kuhu kantakse kõik käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad tulirelvad. Kõnealusesse andmekogumissüsteemi kantakse ja selles säilitatakse vähemalt 20 aastat iga tulirelva tüüp, mark, mudel, kaliiber ja seerianumber ning tulirelva tarnija ja omandaja või valdaja nimi ja aadress.

Relvakaupmeestelt nõutakse kogu tegutsemisaja jooksul registri pidamist, kuhu kantakse kõik nende poolt saadud või võõrandatud käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad tulirelvad koos tulirelva tuvastamist ja selle liikumise jälgimist võimaldavate üksikasjadega, nagu tulirelva tüüp, mark, mudel, kaliiber, seerianumber ja tulirelva tarninud ning omandanud isikute nimed ja aadressid. Tegevuse lõpetamisel annab relvakaupmees registri üle esimeses lõigus osutatud registreerimissüsteemi eest vastutavale siseriiklikule asutusele.

5. Liikmesriigid tagavad, et kõiki tulirelvi saab mis tahes hetkel seostada selle omanikuga. D-klassi tulirelvade puhul kehtestavad liikmesriigid aga alates 28. juulist 2010 asjakohased meetmed nende liikumise jälgimiseks, sealhulgas alates 31. detsembrist 2014 meetmed, mis võimaldavad pärast 28. juulist 2010 turule toodud tulirelvi mis tahes hetkel seostada selle omanikuga.

▼M1

Artikkel 4a

Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, lubavad liikmesriigid tulirelvi omandada ja vallata üksnes isikutel, kellele on antud selleks luba, või C- ja D-klassi tulirelvade puhul isikutel, kellele on antud eriluba selliste tulirelvade omandamiseks ja valdamiseks kooskõlas siseriiklike õigusaktidega.

Artikkel 4b

Liikmesriigid kaaluvad vahendajate tegevust reguleeriva süsteemi loomist. Süsteem võib koosneda ühest või mitmest meetmest, nagu näiteks:

a) riigi territooriumil tegutsevate vahendajate registreerimise nõue;

b) vahendajate tegevusele litsentside või lubade väljastamise nõue.

▼M1

Artikkel 5

Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, lubavad liikmesriigid tulirelvi omandada ja vallata üksnes isikutel, kellel on selleks mõjuv põhjus ja kes:

a) on vähemalt 18 aastat vanad, välja arvatud tulirelvade omandamine (kui see ei toimu ostmise teel) ja valdamine küttimise ja sportlaskmise eesmärgil, tingimusel et alla 18aastastel isikutel on selleks vanemate luba, või nad tegutsevad oma vanemate juhendamisel või kehtivat tulirelva- või jahiluba omava täiskasvanu juhendamisel, või litsentseeritud või muu loa põhjal tegutsevas treeninguasutuses;

b) tõenäoliselt ei ohusta ennast, avalikku korda ega avalikku julgeolekut. Varasem süüdimõistmine tahtliku vägivaldse kuriteo eest loetakse vastava ohu näitajaks.

Liikmesriigid võivad tulirelva valdamise loa tühistada, kui mõnda loa andmise tingimust enam ei täideta.

Liikmesriigid ei või oma territooriumil elavatel isikutel keelata teises liikmesriigis omandatud relva valdamist, välja arvatud juhul, kui nad keelavad sama relva omandamise nende enda territooriumil.

▼B

Artikkel 6

Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, et keelata A-klassi tulirelvade ja laskemoona omandamine ja valdus. Erijuhtudel võivad pädevad asutused anda selliste tulirelvade ja laskemoona suhtes loa, kui see ei ohusta avalikku julgeolekut ega avalikku korda.

▼M1

Liikmesriigid tagavad, et seal, kus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivi 97/7/EÜ (tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral) ( 4 ) artiklis 2 määratletud sidevahendi abil sõlmitud lepingu alusel tulirelvade ja nende osade ja laskemoona omandamine on lubatud, toimub see range kontrolli all, välja arvatud relvakaupmeeste puhul.

▼B

Artikkel 7

1. Keegi ei või liikmesriigi territooriumil omandada B-klassi tulirelva, kui see liikmesriik ei ole omandajale selleks luba andnud.

Teise liikmesriigi elanikule ei või anda ühtki sellist luba ilma kõnealuse liikmesriigi eelneva nõusolekuta.

2. Keegi ei või liikmesriigi territooriumil vallata B-klassi tulirelva, kui see liikmesriik ei ole valdajale selleks luba andnud. Kui valdaja on teise liikmesriigi elanik, teatakse sellest kõnealusele teisele liikmesriigile.

3. B-klassi tulirelva omandamis- ja valdamisloa võib anda üheainsa haldusotsusega.

▼M1

4. Liikmesriigid võivad kaaluda luba nõudvate tulirelvade omandamise või valdamise mitmeaastase loa andmist isikutele, kes vastavad tulirelvaloa andmise tingimustele, kusjuures see ei vabasta neid isikuid:

a) kohustusest teavitada pädevaid asutusi relva üleandmisest,

b) perioodilisest kontrollimisest, kas need isikud vastavad endiselt tingimustele, ja

c) siseriiklikes õigusaktides kehtestatud relva valdamise maksimaalsetele tähtaegadele.

5. Liikmesriigid võtavad vastu eeskirjad, mis tagavad, et isikud, kellel oli 28. juulil 2008 siseriiklike õigusaktide kohaselt B-klassi relvaluba, ei pea Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiivi 2008/51/EÜ ( 5 ) jõustumise tõttu hakkama taotlema litsentsi või luba nende valduses olevate C- või D-klassi tulirelvade jaoks. C- või D-klassi tulirelvade igasuguse edaspidise üleandmise puhul on ülevõtjal siiski vaja saada või omada vastavat litsentsi või eriluba nende tulirelvade valdamiseks vastavalt siseriiklikele õigusaktidele.

▼B

Artikkel 8

1. Keegi ei või vallata C-klassi tulirelva, kui ta ei ole sellest teatanud tulirelva asukohaliikmesriigi ametiasutustele.

Liikmesriigid näevad ette kõikide C-klassi kuuluvate ja praegu nende territooriumil asuvate varem deklareerimata tulirelvade kohustusliku deklareerimise ühe aasta jooksul käesoleva direktiivi ülevõtmise siseriiklike õigusaktide jõustumisest.

2. Iga müüja, relvakaupmees või eraisik teatab C-klassi tulirelva igast üleandmisest või võõrandamisest tehingu toimumiskohaks oleva liikmesriigi asutustele, esitades andmed, mille abil on võimalik tulirelva ja selle omandajat kindlaks teha. Kui selle tulirelva omandaja on teise liikmesriigi elanik, teatavad omandamise toimumiskohaks olev liikmesriik ja tulirelva omandaja sellest kõnealusele teisele liikmesriigile.

3. Kui liikmesriik keelab B-, C- või D-klassi tulirelva omandamise ja valduse oma territooriumil või võimaldab seda üksnes loaga, teatab ta sellest teistele liikmesriikidele, kes teevad artikli 12 lõike 2 kohaselt vastava selgesõnalise märke igasse Euroopa tulirelvapassi, mille nad selle relva kohta annavad.

Artikkel 9

1. A-, B- või C-klassi tulirelva üleandmine isikule, kes ei ela asjaomases liikmesriigis, on lubatud, kui artiklites 6, 7 ja 8 sätestatud kohustuste täitmisest ei tulene teisiti ja:

— kui omandajale on kooskõlas artikliga 11 antud luba relv ise oma elukohariiki viia,

— kui omandaja esitab kirjaliku avalduse, tõendades ja põhjendades oma kavatsust vallata tulirelva omandamise toimumiskohaks olevas liikmesriigis, tingimusel et ta täidab valduse juriidilised tingimused kõnealuses liikmesriigis.

2. Liikmesriigid võivad lubada selliseid tulirelvi ajutiselt üle anda nende endi kehtestatud korras.

Artikkel 10

Laskemoona omandamise ja valdamise suhtes kohaldatakse sama korda, mida nende tulirelvade suhtes, millele laskemoon on mõeldud.







3. PEATÜKK

Relvade liikumist ühenduses käsitlevad formaalsused

Artikkel 11

1. Tulirelvi võib viia ühest liikmesriigist teise ainult järgmistes lõigetes sätestatud korras, ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist. Neid sätteid kohaldatakse ka postimüügitellimuse alusel üleantavate tulirelvade suhtes.

2. Kui tulirelv viiakse teise liikmesriiki, esitab asjaomane isik enne relva viimist tulirelva asukohaliikmesriigile järgmised andmed:

— tulirelva müüja või võõrandaja ja ostja või omandaja ning vajaduse korral omaniku nimi ja aadress,

— aadress, kuhu tulirelv saadetakse või veetakse,

— saadetavate või veetavate tulirelvade arv,

— andmed, mis võimaldavad tulirelva kindlaks teha, ja märge, et tulirelva on kontrollitud kooskõlas 1. juuli 1969. aasta väikerelvade tulistamisjälgede vastastikuse tunnustamise konventsiooniga,

— veovahend,

— äraviimise kuupäev ja hinnanguline saabumiskuupäev.

Kahes viimases taandes nimetatud andmeid ei ole vaja esitada, kui on tegemist kahe relvakaupmehe vahelise üleandmisega.

Liikmesriigid kontrollivad üleandmistingimusi, eelkõige üleandmise turvalisust.

Kui liikmesriik lubab sellist üleandmist, väljastab ta kõiki esimeses lõigus nimetatud andmeid sisaldava litsentsi. Selline litsents on tulirelvaga kaasas kuni selle sihtkohta jõudmiseni; liikmesriikide ametiasutuste nõudmisel esitatakse see alati.

3. Iga liikmesriik võib anda relvakaupmeestele õiguse viia oma territooriumilt teises liikmesriigis asuvale relvakaupmehele ilma lõikes 2 nimetatud eelloata muid tulirelvi, mis on artikli 2 lõike 2 kohaselt käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäetud, lahingurelvad välja arvatud. Selleks väljastab liikmesriik loa, mis kehtib kõige rohkem kolm aastat ja mille kehtivuse võib põhjendatud otsusega igal ajal peatada või tühistada. Loale viitav dokument peab olema tulirelvaga kaasas kuni selle sihtkohta jõudmiseni; liikmesriikide ametiasutuste nõudmisel tuleb see alati esitada.

▼M1

Enne üleandmise kuupäeva edastab relvakaupmees lähteriigi ametiasutustele kõik lõike 2 esimeses lõigus loetletud andmed. Need ametiasutused teostavad kontrolle, vajaduse korral kohapeal, et kontrollida relvakaupmehe poolt edastatud teabe ja üleandmise tegelike asjaolude vastavust. Relvakaupmees edastab andmed arvestusega, et selleks jääks piisavalt aega.

▼B

4. Iga liikmesriik esitab teistele liikmesriikidele nende tulirelvade loendi, mida tema territooriumile võib lubada tuua tema eelneva nõusolekuta.

Tulirelvaloendid edastatakse relvakaupmeestele, kes on saanud nõusoleku tulirelvade üleandmiseks lõikes 3 sätestatud korra kohase eelloata.

Artikkel 12

1. Kui artiklis 11 sätestatud menetlust ei kasutata, ei ole tulirelva valdamine kahte või enamat liikmesriiki läbiva reisi ajal lubatud, välja arvatud juhul, kui asjaomane isik on saanud igalt selliselt liikmesriigilt loa.

Liikmesriigid võivad sellise loa anda üheks või mitmeks reisiks ja kõige rohkem üheks aastaks, misjärel luba võib uuendada. Need load kantakse Euroopa tulirelvapassi, mille reisija peab liikmesriikide ametiasutuste nõudmisel alati esitama.

2. ►M1 Olenemata lõikest 1 võivad jahimehed ilma eelloata oma valduses hoida ühte või mitut C- ja D-klassi ning laskurid ühte või mitut B-, C- ja D-klassi tulirelva, kui nad on teekonnal läbi kahe või enama liikmesriigi, et tegelda oma harrastusega, tingimusel et nende valduses on Euroopa tulirelvapass, kuhu vastav(ad) tulirelv(ad) on kantud, ja tingimusel, et nad suudavad oma reisi põhjendada, esitades eelkõige kutse või muu tõendusmaterjali oma küttimis- või sportlaskmistegevuse kohta sihtliikmesriigis.

Liikmesriigid ei või Euroopa tulirelvapassi aktsepteerimist siduda ühegi tasu ega lõivu maksmisega. ◄

Seda erandit ei kohaldata siiski reiside suhtes liikmesriiki, kes on artikli 8 lõike 3 kohaselt keelanud kõnealuse tulirelva omandamise ja valduse või kes võimaldab seda ainult loa alusel; sel juhul tehakse Euroopa tulirelvapassi vastav selgesõnaline sissekanne.

Komisjon kaalub liikmesriikidega nõu pidades artiklis 17 nimetatud aruande põhjal teise lõigu kohaldamise tagajärgi, eelkõige selle mõju avalikule korrale ja avalikule julgeolekule.

3. Kaks või enam liikmesriiki võivad siseriiklike dokumentide vastastikuse tunnustamise kokkulepete alusel kehtestada paindlikuma korra, kui käesoleva artikliga ette on nähtud nende territooriumil koos tulirelvadega liikumise suhtes.

Artikkel 13

1. Iga liikmesriik edastab kogu tema käsutuses oleva vajaliku teabe tulirelvade lõplike üleandmiste kohta sellele liikmesriigile, kelle territooriumile tulirelvad lõplikult viiakse.

2. Kogu teave, mille liikmesriigid saavad korra kohaldamisel, mis artikliga 11 on kehtestatud tulirelvade üleandmiste suhtes ning artikli 7 lõikega 2 ja artikli 8 lõikega 2 kehtestatud mitteresidentide omandatavate ja vallatavate tulirelvade suhtes, edastatakse hiljemalt asjakohaste üleandmiste ajal sihtliikmesriigile ja vajaduse korral hiljemalt üleandmise ajal transiitliikmesriikidele.

▼M1

3. Käesoleva direktiivi tõhusaks kohaldamiseks vahetavad liikmesriigid omavahel korrapäraselt teavet. Seda silmas pidades moodustab komisjon käesoleva artikli kohaldamiseks hiljemalt 28. juulil 2009 teabevahetuse kontaktrühma. Liikmesriigid teatavad üksteisele ja komisjonile, millised siseriiklikud asutused vastutavad teabe edastamise ja vastuvõtmise ning artikli 11 lõikes 4 sätestatud kohustuste täitmise eest.

▼M1

Artikkel 13a

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) ( 6 ) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.

▼B

Artikkel 14

Liikmesriigid võtavad vastu asjakohased sätted, millega keelatakse nende territooriumile tuua:

— tulirelva, välja arvatud artiklis 11 ja 12 määratletud juhtudel ja tingimusel, et nendes artiklites sätestatud tingimused on täidetud,

— muud relva kui tulirelva, kui kõnealuse liikmesriigi siseriiklikud õigusnormid nii ette näevad.







4. PEATÜKK

Lõppsätted

Artikkel 15

1. Liikmesriigid tõhustavad kontrolli relvade valduse üle ühenduse välispiiridel. Eelkõige tagavad nad, et kolmandatest riikidest saabuvad reisijad, kes kavatsevad reisida teise liikmesriiki, järgivad artikli 12 sätteid.

2. Käesolev direktiiv ei välista liikmesriikidel ega veoettevõtjal kontrolli tegemist veovahendisse sisenemise ajal.

3. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõigetes 1 ja 2 nimetatud kontrollimise viisi. Komisjon kogub need andmed kokku ja teeb kõikidele liikmesriikidele kättesaadavaks.

4. Liikmesriigid teatavad komisjonile oma siseriiklikest õigusnormidest, sealhulgas relvade omandamise ja valdusega seotud muutused, kui siseriiklikud õigusaktid on rangemad kui miinimumnõuded, mille vastuvõtmist neilt nõutakse. Komisjon edastab selle teabe teistele liikmesriikidele.

▼M1

Artikkel 16

Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi järgimiseks kehtestatud siseriiklike sätete rikkumiste eest määratavate karistuste korra ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende sätete rakendamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Artikkel 17

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 28. juulil 2015 aruande käesoleva direktiivi kohaldamisest tulenenud olukorrast, lisades sellele vajaduse korral muudatusettepanekud.

Komisjon viib hiljemalt 28. juulil 2012 läbi uuringu sellest, millised plussid ja miinused võivad olla tulirelvaklasside arvu vähendamisel kahele klassile (keelatud või lubatud tulirelvad) eesmärgiga võimaliku lihtsustamise abil parandada nimetatud toodete siseturu toimimist, ning esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 28. juulil 2010 aruande järeletehtud tulirelvade turuletoomist käsitleva uuringu järelduste kohta, et otsustada, kas selliste toodete võtmine käesoleva direktiivi reguleerimisalasse on võimalik ja soovitav.

▼B

Artikkel 18

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid aegsasti, et käesoleva direktiivis sätestatud meetmeid saaks kohaldada hiljemalt 1. jaanuaril 1993. Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele võetud meetmetest viivitamata.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

Artikkel 19

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.









I LISA

I. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „relv”: ▼M1 — kõiki direktiivi artiklis 1 määratletud tulirelvi, ▼B — muid relvi kui tulirelvi siseriiklikes õigusaktides määratletud tähenduses.

II. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „tulirelv”: A. Kõiki esemeid, mis kuuluvad ühte järgmistest klassidest, välja arvatud juhul, kui ese vastab määratlusele, kuid on välja jäetud ühel III jaos loetletud põhjustest. A-klass – Keelatud tulirelvad 1. Lahinguotstarbelised reaktiivmürsud ja laskeseadeldised. 2. Automaattulirelvad. 3. Mõne muu eseme kuju imiteerivad tulirelvad. 4. Läbistava toimega, lõhke- või süütelaskemoon ja sellise laskemoona kuulid. 5. Püstolite ja revolvrite laieneva kuuliga laskemoon ja sellise laskemoona kuulid, välja arvatud nende relvade kasutamisõigust omavate isikute jahipidamis- või sportrelvade laskemoon. B-klass – Loaga lubatud tulirelvad 1. Poolautomaatsed või käsitsilaetavad mitmelasulised lühikesed tulirelvad. 2. Ühelasulised lühikesed tulirelvad kesktulepadrunile. 3. Ühelasulised lühikesed tulirelvad ääretulepadrunile kogupikkusega vähem kui 28 cm. 4. Poolautomaatsed pikad tulirelvad, mille padrunisalve ja -pessa mahub kokku rohkem kui kolm laengut. 5. Poolautomaatsed pikad tulirelvad, mille padrunisalve ja -pessa ei mahu kokku rohkem kui kolm laengut ja mille laadimisseade on eemaldatav ning mille puhul ei ole kindel, et relva ei saa tavaliste tööriistadega ümber teha relvaks, mille padrunisalve ja -pessa mahub kokku rohkem kui kolm laengut. 6. Käsitsilaetavad mitmelasulised ja poolautomaatsed pikad sileraudsed tulirelvad pikkusega kuni 60 cm. 7. Poolautomaatsed, automaattulirelvadega sarnanevad tulirelvad tsiviilkasutuseks. C-klass – Deklareeritavad tulirelvad 1. Muud käsitsilaetavad mitmelasulised pikad tulirelvad kui B-klassi punktis 6 loetletud. 2. Pikad ühelasulised vintraudsed tulirelvad. 3. Muud poolautomaatsed pikad tulirelvad kui B-klassi punktidesse 4–7 kuuluvad. 4. Ühelasulised lühikesed tulirelvad ääresüütepadrunile kogupikkusega vähemalt 28 cm. D-klass – Muud tulirelvad Pikad ühelasulised sileraudsed tulirelvad. B. Nende tulirelvade olulised osad: tulirelva lukustusmehhanism, padrunipesa ja relvaraud, mis eraldi esemetena kuuluvad samasse klassi kui tulirelv, mille külge need on kinnitatud või mille külge kinnitamiseks need on mõeldud.

III. Käesoleva lisa kohaldamisel ei hõlma „tulirelva” määratlus sellele määratlusele vastavaid esemeid, kui need: ▼M1 a) on muudetud lõplikult kasutuskõlbmatuks kahjutustamisega, mis tagab, et tulirelva kõik olulised osad on muudetud jäädavalt kasutamatuks ning et neid ei ole võimalik taaskomplekteerimiseks eemaldada, asendada või muuta; ▼B b) on mõeldud häire- või märguandmiseks, elupäästmiseks, loomatapuks, harpuunkalastuseks või tööstuslikuks või tehniliseks kasutamiseks, tingimusel et neid saab kasutada üksnes sel otstarbel; c) on käsitletavad antiikrelvade või nende jäljendustena, juhul kui need ei kuulu eelmistesse klassidesse ja kui nende suhtes kohaldatakse siseriiklikke õigusakte. ▼M1 Liikmesriigid võtavad vastu kõik vajalikud sätted, et pädev asutus kontrolliks punktis a osutatud kahjutustamismeetmeid, tagades seeläbi, et tulirelvad on muutmise tulemusena pöördumatult kasutuskõlbmatud. Liikmesriigid näevad ette korra, mille kohaselt antakse nimetatud kontrollimise raames välja tulirelva kahjutustamise tõend või muu dokument või tehakse tulirelvale sellekohane selgesti nähtav märge. Komisjon sätestab, toimides vastavalt direktiivi artikli 13a lõikes 2 osutatud menetlusele, kahjutustamise norme ja viise käsitlevad ühised suunised, et tagada kahjutustatud relvade jäädav kasutuskõlbmatus. ▼B Kuni kogu ühenduses toimuva kooskõlastamiseni võivad liikmesriigid käesolevas jaos loetletud tulirelvade suhtes kohaldada oma siseriiklikke õigusakte.

IV. Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: a) lühike tulirelv – tulirelv, mille relvaraua pikkus ei ületa 30 sentimeetrit või mille kogupikkus ei ületa 60 sentimeetrit; b) pikk tulirelv – kõik muud tulirelvad kui lühikesed tulirelvad; c) automaattulirelv – tulirelv, mis laeb ennast automaatselt iga kord pärast lasku ja millega saab päästiku ühekordsel vajutamisel teha rohkem kui ühe lasu; d) poolautomaatne tulirelv – tulirelv, mis laeb ennast automaatselt iga kord pärast lasku ja millega saab päästiku ühekordsel vajutamisel teha ainult ühe lasu; e) käsitsilaetav mitmelasuline tulirelv – tulirelv, mis laetakse iga kord pärast lasku padrunisalvest või -pesast käsitsi käitatava mehhanismiga; f) ühelasuline tulirelv – ilma padrunisalveta tulirelv, mida laetakse enne iga lasku, pannes padruni käsitsi padrunipessa või relvaraua tagaosas olevasse laadimiskohta; g) läbistava toimega laskemoon – lahinguotstarbeline laskemoon, millel on läbistava kõvasüdamikuga mantelkuulid; h) lõhkelaskemoon – lahinguotstarbeline laskemoon, mille kuulid on varustatud kokkupõrkel takistusega lõhkeva laenguga; i) süütelaskemoon – lahinguotstarbeline laskemoon, mille kuulid on varustatud kokkupuutel õhuga või kokkupõrkel takistusega süttiva keemilise seguga.









II LISA

EUROOPA TULIRELVAPASS

Pass peab sisaldama järgmisi osi:

a) omaniku isikuandmed;

b) relva või tulirelva tunnusandmed, sealhulgas viide käesolevas direktiivis määratletud klassile;

c) passi kehtivusaeg;

d) koht sissekanneteks passi väljastavale liikmesriigile (lubade liigid, viited lubadele jne);

e) koht teiste liikmesriikide tehtavateks sissekanneteks (nende territooriumile sisenemise load jne);

f) järgmised märkused: „Õigust reisida teise liikmesriiki koos ühe või mitme B-, C- või D-klassi ja käesolevas passis nimetatud tulirelvaga saab kasutada siis, kui külastatav liikmesriik on andnud ühe või mitu vastavat eelluba. Selle loa või need load võib märkida passi. Eespool nimetatud eelluba ei ole põhimõtteliselt vaja, kui C- või D-klassi tulirelvaga reisitakse küttimise eesmärgil, või kui B-, C- või D-klassi tulirelvaga reisitakse sportlaskmises osalemise eesmärgil, tingimusel et reisija valduses on tulirelvapass ja ta suudab reisi põhjendada.” Kui liikmesriik kooskõlas artikli 8 lõikega 3 teatanud teisele liikmesriigile, et teatavate B-, C- või D-klassi tulirelvade valdus on keelatud või lubatud üksnes loaga, lisatakse üks järgmistest märkustest: „Reisimine … (asjaomane liikmesriik/asjaomased liikmesriigid) tulirelvaga … (tunnusandmed) on keelatud.” „Reisimine … (asjaomane liikmesriik/asjaomased liikmesriigid) tulirelvaga … (tunnusandmed) on lubatud üksnes loaga.”