5.19. Finantstehingud on klassifitseeritud kategooriatesse, mis on jaotatud alamkategooriatesse ja mõnel juhul veel edasi alampositsioonidesse. Tehingud finantsvara ja kohustustega on klassifitseeritud samamoodi kui finantsvara ja -kohustused (vt lõigud 5.06-5.08). Seetõttu on kategooriate, alamkategooriate ja alampositsioonide definitsioonid ja lisaseletused ESAs kirjas ainult üks kord — käesolevas finantstehingute peatükis. Bilansside peatükk ei korda definitsioone ega nende seletusi oma põhitekstis, kuid lisas 7.1 on antud kõigi Süsteemis defineeritud vara / kohustuste liikide kokkuvõte. 5.20. Finantstehingute ning finantsvara ja -kohustuste klassifikaator põhineb eelkõige finantsvara likviidsusel ja õiguslikel tunnustel. Klassifikaator ei sisalda funktsionaalseid kategooriaid, erandiks on memokirje otseste välisinvesteeringute kohta. Kategooriate, alamkategooriate ja alampositsioonide definitsioonid on üldiselt sõltumatud institutsionaalsete üksuste klassifikaatoritest. Vajaduse korral saab finantsvara ja -kohustuste klassifikaatorit edasi detailiseerida, andes vastavad näitajad institutsionaalsete üksuste lõikes. Näiteks võiksid hoiused olla jaotatud monetaarsete finantsinstitutsioonide lõikes ning kirjendatud vastava klassina. Finantsvara ja -kohustuste klassifikaatori detailsus sõltub analüüsitavast institutsionaalsest sektorist.



Tabel 5.1. — Finantstehingute klassifikaator Finantstehingute klassifikaator Kood Rahaline kuld ja arveldusühikud (SDRid) F.1 Rahaline kuld F.11 Arveldusühikud (SDRid) F.12 Sularaha ja hoiused F.2 Sularaha F.21 Arveldushoiused F.22 Muud hoiused F.29 Väärtpaberid peale aktsiate F.3 Väärtpaberid peale aktsiate, v.a finantstuletisinstrumendid F.33 Lühiajalised F.331 Pikaajalised F.332 Finantstuletisinstrumendid F.34 Laenud F.4 Lühiajalised F.41 Pikaajalised F.42 Aktsiad ja muud osakud F.5 Aktsiad ja muud osakud, v.a investeerimisfondide osakud F.51 Noteeritud aktsiad F.511 Noteerimata aktsiad F.512 Muud osakud F.513 Investeerimisfondide osakud F.52 Kindlustustehnilised eraldised F.6 Kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste ja pensionifondide eraldiste netoväärtus F.61 Kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste netoväärtus F.611 Kodumajapidamiste pensionifondide eraldiste netoväärtus F.612 Kindlustuspreemiate ettemaksed ja eraldised rahuldamata nõueteks F.62 Muud saada- / makstaolevad arved F.7 Kaubanduskrediidid ja -ettemaksed F.71 Muud F.79 Memokirje: Otsesed välisinvesteeringud F.m 5.21. Rahapoliitika mõjutuskanalite analüüs võib vajada rahanäitajate kindlakstegemist bilansis ning ka sektorite ja välismaailma finantskontodel. Siiski erinevad rahanäitajate definitsioonid riigiti ja läbi aegade. Lisaks sellele on need koostatud komponentidest, mis enamasti ei vasta Süsteemis defineeritud finantsvara ja -kohustuste kategooriatele, alamkategooriatele ega alampositsioonidele. Veelgi enam, raha loovad, raha hoidvad ja raha suhtes neutraalsed sektorid sõltuvad vaatluse all oleva rahaagregaadi definitsioonist. Seetõttu pole rahanäitajad Süsteemis defineeritud. Sellest hoolimata on lisas 5.1 ära toodud meetod, mis võimaldab bilansis ja finantskontos ära näidata igasugust rahanäitajat. 5.22. Uuendused finantsturgudel on vähendanud finantsvara ja -kohustuste lühi- ja pikaajalisuse eristamise otstarbekust. Siiski, kui tähtaegade lõikes analüüs on tähtis kasvõi selleks, et analüüsida intressitaset ja vara tootlikkust, võib tähtaegade lõikes rühmitamine olla vajalik. Seega vaadeldakse tähtajalist eristamist kui sekundaarset klassifikaatori kriteeriumit, mida on võimalik vajaduse korral kasutada. Definitsioon : Lühiajaline finantsvara (-kohustused) on selline finantsvara (-kohustused), mille lepinguline tähtaeg on üks aasta või vähem, erijuhtudel maksimaalselt kaks aastat ( 73 ). Pikaajaline finantsvara (-kohustused) on selline finantsvara (-kohustused), mille lepinguline tähtaeg on üle ühe aasta, erijuhtudel vähemalt kaks aastat. 5.23. Paljud finantsvara ja -kohustuste kategooriad, alamkategooriad ja alampositsioonid võivad olla omakorda jaotatud üksuste järgi, kus nad on nomineeritud.



Definitsioon: Finantsvara (-kohustused) kodumaises rahas on selline finantsvara (-kohustused), mis mõõdetakse riigi ametliku rahaühiku vääringus. Finantsvara (-kohustused) välisvaluutas on selline finantsvara (-kohustused), mis ei mõõdeta riigi ametliku rahaühiku vääringus. Finantsvara välisvaluutas sisaldab ka finantsvara, mis on nomineeritud valuutakorvi kaudu, näiteks eküü või SDR ja kullas nomineeritud finantsvara. Kodu- ja välismaise raha eristamine on eriti oluline kategoorias sularaha ja hoiused (AF.2). 5.24. Kategooria F.1 koosneb kahest finantstehingute alamkategooriast: a) rahaline kuld (F.11); b) arveldusühikud (SDRid) (F.12). 5.25. Kategoorias rahaline kuld ja arveldusühikud (SDRid) (AF.1) klassifitseeritud finantsvara on ainuke finantsvara, millel ei ole süsteemis vastaspoolel kohustusi. Seetõttu on tehingud rahalises kullas ja arveldusühikutes (SDRides) (F.1) alati seotud muutustega finantsvara omamises (vt lõik 5.02). 5.26.



Definitsioon: Alamkategooria rahaline kuld (F.11) sisaldab kõiki tehinguid rahalises kullas (AF.11). See on kuld, mida hoitakse rahaorganite või muude võimuorganite tõhusa kontrolli all olevate institutsioonide välisreservide osana. 5.27. Funktsionaalsel kontseptsioonil põhinev rahaorganite sektor sisaldab alamsektorit keskpank (S.121) ja tavaliselt keskpanga ülesanneteks peetavaid operatsioone teostavaid keskvalitsuse institutsioone. Sellised operatsioonid on kodumaise raha emiteerimine, rahvusvaheliste reservide säilitamine ja juhtimine ning rahavahetuse stabiliseerimisfondide toimimise juhtimine. Seetõttu võib kuld olla finantsvara ainult keskpangale või keskvalitsusele. Siiski, mõningatel kindlatel asjaoludel võib muudel finantsettevõtetel olla õigus kulda hoida ja nad võivad seda müüa rahaorganite eriloal. Sellise eriolukorra puhul võib kulla hoidmise efektiivse kontrolli kontseptsioon olla laiendatud teistele finantsinstitutsioonidele, mis ei ole keskpangaks. 5.28. Rahaline kuld on tavaliselt kangides, millel on puhtus vähemalt 995/1000. 5.29. Tehingud rahalise kullaga koosnevad peamiselt rahaorganite vahelisest rahalise kulla ostust ja müügist. Rahalise kulla ost kirjendatakse kodumaiste rahaorganite finantskontol finantsvara suurenemisena. Vastaskirje on välismaailma finantsvara vähenemine. 5.30. Tehinguid mitterahalises kullas, s.o rahalise kulla hulka mittekuuluvas kullas, vaadeldakse kui väärisesemete soetamise ja realiseerimise vahet (kui müügi ainus eesmärk on rikkuse säilitamine) ja muul juhul kui lõpp- või vahetarbimist ja / või muutust laoseisus. Tehingud mitterahalise kullaga hõlmavad rahaorganite tehinguid välisreservide koostisse mittekuuluva kullaga. 5.31. Kui rahaorganid tõstavad oma rahalise kulla hulka lisades sinna mitterahalist kulda või kasutavad rahalist kulda mitterahalistel eesmärkidel, peavad nad oma kulla vastavalt monetariseerima või demonetariseerima. Kulla monetariseerimine või demonetariseerimine ei suurenda finantskonto kirjeid, vaid muutus toimub vara mahumuutuste kontol ümberklassifitseerimisega seotud kannete kaudu, st toimub kulla ümberklassifitseerimine väärisesemetest (AN.13) rahaliseks kullaks (AF.11) (vt lõik 6.32). Kulla demonetariseerimine toimub vastupidiselt. 5.32. Kullas väljendatud hoiuseid, väärtpabereid ja laene käsitletakse finantsvarana muu kui rahaline kuld ja klassifitseeritakse koos teiste välisvaluutas väljendatud finantsvaradega. Mitterahalise kulla vahetuslepinguid (kokkuleppeid mitterahalise kulla ajutise hoiuseks vahetamise kohta) käsitletakse kui tagatisega laene (vt lõik 5.81.e). 5.33.



Definitsioon: Alamkategooria arveldusühikud (SDR) (F.12) sisaldab kõiki tehinguid SDRides (AF.12) s.o IMFi poolt loodud rahvusvahelise reservvaras, mis on eraldatud IMFi liikmetele nende olemasoleva reservvara täiendusena. 5.34. SDRid ei ole IMFi kohustused ja IMFi liikmed, kellele SDRid on eraldatud, ei oma tegelikku (tingimusteta) kohustust maksta tagasi neile määratud SDRe. SDRe hoiab üksnes nende depositaar, kelleks on tavaliselt keskpank ja tehingud nendega tehakse liikmete või teiste IMFi poolt määratud depositaaride vahel (teised keskpangad ja teatud rahvusvahelised agentuurid) IMFi Eriarveldusõiguste osakonnas. SDRid esindavad iga nende depositaari kindlat ja tingimusteta õigust omandada muud reservvara, eriti välisvaluutat. 5.35. Muutused rahaorganite SDRides võivad toimuda tehingute kaudu SDRides, mis puudutavad väljamakstavaid või saadaolevaid nõudeid SDRides IMFilt, teistelt IMFi Eriarveldusõiguste Osakonna liikmetelt või teistelt depositaaridelt. Need kajastatakse vastavalt rahaorganite ja välismaailma finantskontol. Muutused SDRides võivad toimuda ka muutuste tõttu SDRide väärtuses, mida kajastatakse ümberhindluse kontol või SDRide jaotamise või annulleerimise tõttu, mida kajastatakse vara muude mahumuutuste kontol (vt lõik 6.27.a). 5.36.



Definitsioon: Kategooria sularaha ja hoiused (F.2) sisaldab kõiki tehinguid sularaha ja hoiustega (AF.2) s.o ringluses olevat sularaha ja kõiki hoiuste liike nii kodumaises rahas kui välisvaluutas. 5.37. Kategooria F.2 on jaotatud kolmeks finantstehingute alamkategooriaks: a) sularaha (F.21); b) arveldushoiused (F.22); c) muud hoiused (F.29). Arveldushoiuste ja mittearveldushoiuste eristamine võib olla raske ja mõningates maades analüütiliselt mitte eriti otstarbekas (hoiuste ja laenude eristamist vaata lõikudes 5.74-5.76). 5.38.



Definitsioon: Alamkategooria sularaha (F.21) sisaldab kõiki tehinguid sularahas (AF.21), s.o ringluses olevat paberraha ja münte, mis on kasutusel üldtunnustatud maksevahenditena. 5.39. Alamkategooria AF.21 sisaldab: a) kohalike rahaorganite poolt emiteeritud ja käibivad paberraha ja mündid; b) mitteresidendist rahaorganite poolt emiteeritud ja residentide käes olevad ning käibivad paberraha ja mündid. 5.40. Alamkategooria AF.21 ei sisalda: a) paberraha ja münte, mis ei ole käibes, näiteks keskpangas olev raha või paberraha erakorralised varud; b) mälestusmündid (juubelimündid), mida maksete tegemiseks tavaliselt ei kasutata. 5.41. Kõik sektorid ja välismaailm võivad hoida sularaha. See on välja antud keskpanga, keskvalitsuse, välismaailma ja mõningatel juhtudel muude monetaarsete finantsinstitutsioonide poolt. Sularaha vaadeldakse kui seda emiteerinud institutsionaalse üksuse kohustust. 5.42.



Definitsioon: Alamkategooria arveldushoiused (F.22) sisaldab kõiki tehinguid arveldushoiustega (AF.22) s.o hoiuseid (kodumaises rahas või välisvaluutas), mis on vahetult konverteeritavad sularahaks tšekkide, ülekannete, deebetkaartide või muude sarnaste vahendite kaudu ilma, et sellega kaasneks märkimisväärset karistust või piiranguid. 5.43. Alamkategooria AF.22 sisaldab vahendite arveldushoiuseid residendist ja mitteresidendist monetaarsetes finantsinstitutsioonides. Siia alla kuuluvad monetaarsete finantsinstitutsioonide omavahelised arveldushoiused, näiteks muude monetaarsete finantsinstitutsioonide poolt keskpangas hoitavad kohustuslikud reservid juhul, kui need on arveldatavad, või muude monetaarsete finantsinstitutsioonide vahelised likviidsed saldod ning vahetustehinguteks kasutatavad välisvaluutahoiused. 5.44. Arveldushoiuseid võivad omada välismaailm ja kõik sektorid. Valdavalt on need monetaarsete finantsinstitutsioonide ja välismaailma, mõnikord ka valitsemissektori kohustused. 5.45.



Definitsioon: Alamkategooria muud hoiused (F.29) sisaldab kõiki tehinguid muude hoiustega (AF.29) s.o hoiuseid (kodumaises rahas või välisvaluutas), mis ei ole arveldushoiused. Muud hoiused ei ole alati maksete sooritamiseks kasutatavad ning neid ei saa ilma märkimisväärsete piiranguteta või kulutusteta sularahaks või arveldushoiusteks konverteerida. 5.46. Alamkategooriasse AF.29 kuuluvad: a) tähtajalised hoiused. Siia kuulub näiteks see osa hoiustest keskpangas kui kohustuslikust reservist, mida hoiustaja ei saa kasutada ilma ette teatamata või piiranguteta; b) säästuhoiused, säästuraamatud, säästusertifikaadid või hoiusertifikaadid, mis ei ole rahaks vahetatavad või mille rahaks vahetatavus on teoreetiliselt võimalik, kuid väga piiratud; c) säästuprogrammist või -lepingust tulenevad hoiused. Sellised hoiused on sageli seotud hoiustajapoolse kohustusega teha regulaarseid makseid ettenähtud perioodi jooksul, kusjuures makstud kapital ning tekkinud intressid ei ole kasutatavad teatud kindlaks määratud ajavahemiku jooksul; d) hoiusetõendeid, mis on väljastatud hoiu-laenuühistute, ehitusettevõtte või krediidiühingu poolt ja mida mõnikord kutsutakse ka osakuteks ning mis on tagasiostetavad kohe peale vastava nõude esitamist või lühiajalise etteteatamisega; e) monetaarsete finantsinstitutsioonide kohustusteks olevatest finantstuletisinstrumentidest tulenevad marginaaltagasimaksed (vt lõik 5.81.c); f) lühiajalised repolepingud, mis on monetaarsete finantsinstitutsioonide kohustused ( 74 ) (vt lõik 5.81.d). 5.47. Alamkategooria AF.29 ei sisalda müüdavaid hoiu- ega säästusertifikaate. Need on klassifitseeritud kategoorias väärtpaberid peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (AF.33). 5.48. Alamkategooria AF.29 sisaldab veel: a) keskpangas hoiul olevad ametlikud eküüd. See finantsvara koosneb eküüdest, mis on välja antud EMI poolt liikmesmaa keskpanga rahareservide vastu eesmärgiga täita EMS kokkulepet. EMI ja Liikmesmaa keskpank võivad neid eküüsid omavahelistes arveldustes ning tehingutes. EMI võib lubada kolmandate riikide rahaorganitele ja rahvusvahelistele monetaarinstitutsioonidele staatust Muud Eküü Depositaarid ( 75 ); b) keskpanga finantsnõudeid ja kohustusi, mis tekivad väga lühiajalises finantsmehhanismis ja lühiajalises monetaarabimehhanismis kasutamise tõttu. Neid juhib EMI ( 76 ); c) finantsnõudeid IMFi vastu, mis on rahvusvaheliste reservide komponendid ja mis pole laenudena vormistatud. Need koosnevad IMFi liikme reservtranspositsioonist (reserve tranche position), mis tekib reservvarasse kuuluva osaliselt tasutud kvoodimakse ning fondi poolse liikmesriigivaluuta netokasutuse vahena; d) kohustusi IMFi vastu, mis ei ole vaadeldavad laenudena. Need hõlmavad fondi krediidiressursi kasutamist IMFi Peamiste Ressursside Konto (General Resources Account) arvelt, mis näitab IMFi käes olevat rahvusliku valuuta kogust, mida vastav liikmesriik on kohustatud tagasi ostma. 5.49. Muid hoiuseid võivad omada kõik sektorid ja välismaailm. Need on põhiliselt monetaarsete finantsinstitutsioonide ja välismaailma kohustused. Samuti võivad need olla ka teiste sektorite kohustused, näiteks valitsemissektori kohustused (vt lõigud 5.74-5.76). 5.50.



Definitsioon: Kategooria väärtpaberid peale aktsiate (F.3) sisaldab kõiki tehinguid väärtpaberitega peale aktsiate (AF.3), s.o siia kuuluvad esitajainstrumendid, mis on enamasti rahaks vahetatavad (konverteeritavad) ning kaubeldavad või realiseeritavad teisesel turul, kusjuures need instrumendid ei anna nende omandajale omandiõigust emitendiks olevas institutsionaalses üksuses. 5.51. Kategooria AF.3 hõlmab finantsvara, mis on tüüpiliselt esindatud ringluseks mõeldud dokumentidega, mille nimi- ehk nominaalväärtus on määratletud nende väljaandmisel. See sisaldab veksleid, pikaajalisi võlakirju, hoiusesertifikaate, äriveksleid, tagatiseta võlakohustusi, finantstuletisinstrumente ja muid sarnaseid instrumente, millega tavaliselt kaubeldakse finantsturgudel (väärtpaberite, mille hulka ei kuulu aktsiad ja laenude eristamise kohta vt lõigud 5.77-5.80). 5.52. Väärtpabereid peale aktsiate võivad finantsvarana hoida kõik sektorid ja välismaailm. Need on peamiselt finantsinstitutsioonide või kaupu ja mittefinantsteenuseid tootvate ettevõtete sektori, keskvalitsuse, kohalike omavalitsuste ja välismaailma kohustused. 5.53. Kategooria F.3 on jaotatud kaheks finantstehingute ( 77 ) alamkategooriaks: a) väärtpaberid peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (F.33); b) finantstuletisinstrumendid (F.34). 5.54.



Definitsioon: Alamkategooria väärtpaberid peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (F.33) sisaldab kõiki tehinguid väärtpaberitega peale aktsiate, välja arvatud tehingud finantstuletisinstrumentidega (AF.33), s.o väärtpaberid peale aktsiate, mis annavad nende hoidjale tingimusteta õiguse saada fikseeritud või lepinguliselt määratud rahalist sissetulekut kupongimakse (intressi) kujul ja / või saada fikseeritud summa kindla(te)l kuupäeva(de)l või alates kuupäevast, mis on määratud vastava väärtpaberite emiteerimise ajal. 5.55. Alamkategooria F.33 võib vajaduse korral jagada kahte tehingute alampositsiooni: a) lühiajalised väärtpaberid peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (F.331); b) pikaajalised väärtpaberid peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (F.332). 5.56.



Definitsioon: Alampositsioon lühiajalised väärtpaberid peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (F.331) sisaldab kõiki tehinguid lühiajaliste väärtpaberitega peale aktsiate, välja arvatud finantstuletisinstrumendid (AF.331). Siia kuuluvad kõik lühiajalised väärtpaberid peale aktsiate (vt 5.22), välja arvatud finantstuletisinstrumendid. 5.57. Lühiajalised väärtpaberid peale finantstuletisinstrumentide lastakse tavaliselt välja alla nimi- ehk nominaalväärtuste. 5.58. Alampositsioon AF.331 sisaldab: a) riigikassa võlatähti ja teisi valitsemissektori poolt välja antud lühiajalisi veksleid, k.a selliseid, mis on välja makstud teiste monetaarsete finantsinstitutsioonide poolt täitmaks oma kohustuslike reservide nõudeid; b) finantsinstitutsioonide ning kaupu ja mittefinantsteenuseid tootvate ettevõtete poolt välja antud rahaks vahetatavaid lühiajalisi veksleid. Selle dokumendi kohta kasutatakse palju erinevaid termineid: äripaber, äriveksel, lihtveksel, kaubaveksel, käskveksel ja hoiusesertifikaat; c) lühiajalised väärtpaberid, mis on välja antud koos pikaajaliste perioodiliselt emiteeritavate väärtpaberite lepingutega (NIFid); d) pangaaktsept (PA). PA puudutab kaupu ja mittefinantsteenuseid tootvate ettevõtete poolt välja antud trattide (käskvekslite), ärivekslite või kaubavekslite aktsepteerimist finantsinstitutsioonide poolt ja viimaste tingimusteta lubadust maksta teatud summa teatud kuupäeval. PA on tingimusteta finantsnõudeks hoidja poolele ja tingimusteta kohustuseks seda aktsepteeriva finantsettevõtte poolele. Finantsinstitutsioonide vastastehing on tehing finantsettevõtte poolt antud lühiajalistes laenudes oma kliendile. Seetõttu soovitatakse, et PAd käsitletakse kui aktsepteeriva finantsettevõtte tegelikku kohustust ja hoidja finantsvara, isegi siis, kui ei toimu fondide (väärtpaberite) vahetamist. Selle soovituse rakendamine eeldab paindlikkust, et saaks võtta arvesse erinevates riikides kasutatavat praktikat ja nende instrumentide erinevusi. 5.59. Alampositsioon AF.331 ei sisalda väärtpabereid, millede rahaks vahetatavus on teoreetiliselt võimalik, kuid praktikas väga piiratud ja mis on seetõttu klassifitseeritud alamkategooriates muud deposiidid (AF.29) või lühiajalised laenud (AF.41) (vt lõigud 5.74-5.76). 5.60.



Definitsioon: Alampositsioon pikaajalised väärtpaberid peale aktsiate, v.a finantstuletisinstrumendid (F.332) sisaldab kõiki tehinguid pikaajaliste väärtpaberitega peale aktsiate, v.a finantstuletisinstrumendid (AF.332). Siia kuuluvad kõik pikaajalised väärtpaberid peale aktsiate (vt 5.22), v.a finantstuletisinstrumendid. 5.61. Pikaajalised väärtpaberid antakse välja peamiselt koos kupongidega. 5.62. Alampositsiooni AF.332 alla kuuluvad: a) esitaja pikaajalised võlakirjad; b) eesõigusnõudeta pikaajalised võlakirjad, sageli nimetatud ka kui eesõigusnõudeta pikaajalised võlakohustused; c) pikaajalised võlakirjad valikulise aegumistähtajaga, millede pikkus on vähemalt aasta; d) tähtajatud või pidevaid / lõputud pikaajalised võlakirjad; e) muutuva intressimääraga võlakirjad (FRNe); f) indekseeritud väärtpaberid, kus tasumisele kuuluva võla põhiosa (ilma intressideta) on seotud hinnaindeksiga, kauba või teenuse hinnaga või valuutakursiga; g) pikaajalised oluliselt diskonteeritud võlakirjad (pikaajalised võlakirjad, mille väärtus on suuresti alla nimi- ehk nominaalväärtuse) ja pikaajalised null-kupongiga võlakirjad; h) pikaajalised eküüvõlakirjad. Selliseid pikaajalisi võlakirju emiteeritakse vähemalt kahel maal korraga ja need võivad algselt olla noteeritud valuutas, mis ei ole ühegi emiteeriva maa valuuta. Nende emiteerijaks sageli rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide sündikaadid; i) eraviisiliselt emiteeritud pikaajalised võlakirjad, s.o pikaajalised võlakirjad, mis on investorite kahepoolse kokkuleppega piiratud, kuid on vähemalt potentsiaalselt edasimüüdavad. Kui nad seda ei ole, siis käsitletakse neid kui pikaajalisi laene; j) laenud, mis on de facto muutunud edasimüüdavateks, mis tähendab seda, et need on kaubeldavad üksnes organiseeritud järelturul ehk teisesel turul (vt lõik 5.79); k) väärtpaberid, mis on tekkinud laenude konverteerimisest. Konverteerimine sisaldab kahte finantstehingut: laenu likvideerimist ja uute väärtpaberite loomist; l) tagatiseta võlakohustused ja laenujäägid, mida saab konverteerida osakuteks — kas emiteeriva korporatsiooni või mõne muu korporatsiooni osakuteks — enne seda kui nad on konverteeritud. Konverteerimine sisaldab kahte finantstehingut: tagatiseta võlakohustuse või laenujäägi likvideerimist ja osaku emiteerimist. Vahetusoptsiooni — kui seda on võimalik eraldada pikaajalisest baasvõlakirjast — tuleks vaadelda kui eraldiseisvat finantsaktivat, mis on klassifitseeritud alamkategoorias finantstuletisinstrumendid (AF.34) (vt lõigud 5.67 ja 5.67.b); m) osakud ja aktsiad, mis annavad fikseeritud sissetuleku, kuid ei anna õigust osalemiseks ettevõtte likvideerimisel toimuvas jääkväärtuse jagamises, kaasaarvatud osalusõigust mitteandvad eelisaktsiad. 5.63. Alampositsioon AF.332 sisaldab veel finantsvara, mis on välja lastud kui osa laenude, hüpoteeklaenude, krediitkaartide deebetsaldode, saadaolevate arvete ja muu vara väärtpaberistamisest. Mõnikord on selline uus väärtpaber välja antud asendamaks algset vara, mis on seeläbi edukalt likviidseks varaks muudetud. Teine võimalus on see, et algne vara on üle viidud mõnda teise institutsionaalsesse üksusesse ja need uued väärtpaberid asendavad algset vara esimese institutsionaalse üksuse bilansis. Sellisel juhul tuleb algset vara kirjendada selle uue institutsionaalse üksuse bilansis, kus see on arvel. 5.64. Alampositsioon AF.332 ei sisalda: a) tehinguid väärtpaberitega kui osa repolepingutest. Repolepingud on klassifitseeritud alamkategoorias muud hoiused (vt lõik 5.46.f) või kategoorias laenud (vt lõik 5.81.d) sõltuvalt sellest, millist institutsionaalset üksust nad puudutavad. Laenatud või tagasiostetav vara ei muuda bilanssi ja jääb klassifitseerituks AF.332-s; b) tehinguid mittekaubeldavate väärtpaberitega. Need on klassifitseeritud alamkategoorias pikaajalised laenud; c) tehinguid mittekaubeldavate laenudega — kaasa arvatud sellised, mis on müüdud kolmandale osapoolele — kuid mille jaoks ei eksisteeri organiseeritud teisest turgu (vt lõik 5.79). 5.65.



Definitsioon: Alamkategooria finantstuletisinstrumendid (F.34) sisaldab kõiki tehinguid finantstuletisinstrumentidega (AF.34) s.o finantsvara, mis põhineb või on tuletatud erinevatest alusinstrumentidest. Alusinstrument on tavaliselt mõni teine finantsvara, kuid selleks võib olla ka kaup või indeks. 5.66. Finantstuletisinstrumente vaadeldakse kui sekundaarinstrumente ja kuna nende loomise sagedane põhjus on riski vältimine, vaadeldakse neid ka kui riskikindlustusinstrumente. Ainult sellised sekundaarinstrumendid, millel on turuväärtus selle tõttu, et nad on kaubeldavad või võivad olla paigutatavad turule, on Süsteemi järgi finantsvara ja on klassifitseeritud alamkategoorias AF.34 (vt 5.05). 5.67. Alamkategooria AF.34 alla kuuluvad: a) kaubeldavad ja vabavahetusturu optsioonid (OTC). Optsioonid on tinglik vara, mis annab nende hoidjale õiguse, kuid mitte kohustuse osta (ostuoptsioon) või müüa (müügioptsioon) optsiooni emitendile finants- või mittefinantsaktivaid (baasobjekti) ettemääratud hinnaga (optsioonihinnaga) antud ajavahemiku jooksul (Ameerika optsioon) või antud kuupäeval (Euroopa optsioon). Optsiooni ostja maksab preemia (optsiooni hinna), et optsiooni kirjutaja kohustuks müüma või ostma määratud koguse alusvara või soetama — ostja nõudel — vastava tasu. Kokkuleppe kohaselt käsitletakse sellist kohustust kui optsioonikirjutaja kohustust, sest optsioonihind esindab optsioonikirjutaja tingliku kohustuse väljaostuga seotud jooksvaid kulusid; b) garantiikirjad. Need on kaubeldavate optsioonide selline vorm, mis annab nende hoidjale õiguse osta garantiikirja emitendilt (tavaliselt on selleks ettevõte) kindla arvu aktsiaid või pikaajalisi võlakirju kindlatel tingimustel kindlal ajaperioodil. Siia kuuluvad ka valuutagarantiikirjad, mille väärtus baseerub ühe valuuta kogusel ostmaks mingit muud valuutat garantiikirja aegumistähtajal või enne seda ning ka ristvaluutagarantiikirjad, mis on seotud kolmanda valuutaga. Kokkuleppe kohaselt tekib garantiikirja emitendile kohustus, mis on võrdne emitendi jooksvate kuludega seoses tingliku kohustuse väljaostmisega; c) futuurid, kuid ainult juhul kui nad omavad turuväärtust seetõttu, et nad on kaubeldavad või võivad olla hüvitatavad. Futuurid on kohustused toimetada kohale või lasta kohale toimetada kindlaks määratud kogus standardset kaubaliiki; valuutavahetuskohustused; fikseeritud hinnaga väärtpaberid kindla kohaletoimetamise kuupäevaga või perioodiga. Futuurid võivad põhineda pigem indeksitel kui kindlatel finants- või mittefinantsaktivatel; ▼M5 d) vahetuslepingud, kuid üksnes juhul, kui neil on turuväärtus seetõttu, et nad on kaubeldavad või neid saab tasa arvestada. Vahetuslepingud on kahe osalise vahelised lepingud, mille alusel vahetatakse teatava aja jooksul ja ettemääratud reeglite järgi samadest võlasummadest tulenevaid maksevoogusid. Kõige rohkem levinud liigid on intressimäära vahetuslepingud, välisvaluuta vahetuslepingud ja valuutavahetuslepingud. Intressimäära vahetuslepingute puhul vahetatakse erinevat laadi intressimakseid, näiteks fikseeritud määr ujuva vastu, kaks erinevat ujuvat määra, fikseeritud määr ühes valuutas ja ujuv määr teises jne. Välisvaluuta vahetuslepingute (sealhulgas kõik tähtpäevalepingud) puhul tehakse välisvaluutadega tehinguid ettemääratud vahetuskursiga. Valuutavahetuslepingute puhul vahetatakse kahes erinevas valuutas olevaid kindlaksmääratud summasid koos järgnevate maksetega, kaasa arvatud intressivood ja tagasimaksevood, teatava aja jooksul ja ettemääratud reeglite järgi. Ühtki eespool kirjeldatust tulenevat makset ei käsitata süsteemis omandituluna ja kõik arveldused tuleb märkida finantskontole; e) tähtpäevaintressiga lepingud, kuid üksnes juhul, kui neil on turuväärtus seetõttu, et nad on kaubeldavad või neid saab tasa arvestada. Tähtpäevaintressiga lepingud on lepingud, millega kaks osalist, et kaitsta ennast intressimäärade muutuste eest, lepivad kokku arvelduskuupäeval makstavas intressis, mis tuleneb mitte kunagi vahetatavast põhisumma nimiväärtusest. Maksed seotakse kokkulepitud määra ja arveldushetkel kehtiva turumäära vahega. Neid makseid ei käsitata süsteemis omandituluna, kuid need märgitakse tuletisinstrumentide alla. ▼B 5.68. Alamkategooria AF.34 ei sisalda: a) alusinstrumente, millel finantstuletisinstrumendid baseeruvad; b) finantstuletisinstrumentidega seotud tagasimakstavaid marginaalseid makseid. Need klassifitseeritakse muude deposiitide (AF.29) (vt lõik 5.46.e) või laenude (AF.4) (vt lõik 5.81.c) alla, sõltuvalt sellest, millist institutsionaalset üksust nad puudutavad; c) teiseseid instrumente, mis ei ole turul kaubeldavad ega saa olla hüvitatavad turul. 5.69.



Definitsioon: Kategooria laenud (F.4) sisaldab kõiki tehinguid laenudega (AF.4), s.o finantsvara, mis on loodud, kui kreeditorid laenavad ressursse kas otse või läbi vahendajate deebitoridele ning mis on kinnitatud mitteedasimüüdavate dokumentidega või ei ole dokumentidega kinnitatud. 5.70. Laenu iseloomustavad peamiselt järgmised omadused: a) laenutingimused on kas fikseeritud laenu andva finantsettevõtte poolt või on tekkinud läbirääkimise käigus laenu andja ja -võtja vahel otse või läbi vahendaja; b) laenu alustaja on valdavalt laenuvõtja; c) laen on tingimusteta võlgnevus laenuandjale, mis tuleb tagasi maksta laenu aegumistähtajal ja mis kannab intressi. 5.71. Kategooria F.4 võib jagada vajaduse korral kaheks finantstehingute alamkategooriaks: a) lühiajalised laenud (F.41); b) pikaajalised laenud (F.42). 5.72.



Definitsioon: Alamkategooria lühiajalised laenud (F.41) sisaldab kõiki tehinguid lühiajaliste laenudega (AF.41). Siia kuuluvad lühiajalise tähtajaga laenud (vt 5.22) ja nõudmisel tagasimakstavad laenud. 5.73.



Definitsioon: Alamkategooria pikaajalised laenud (F.42) sisaldab kõiki tehinguid pikaajaliste laenudega (AF.42). Siia kuuluvad pikaajalise tähtajaga laenud (vt 5.22). 5.74. Laenutehingute (F.4) eristamine hoiustega seotud tehingutest (F.22, F.29) võib tihti põhineda selle määratlemisel, kes on tehingu algataja. Juhul kui algatajaks on laenuvõtja, klassifitseeritakse tehing kategooria laenud all. Kui algatajaks on aga laenuandja, klassifitseeritakse tehing ühes kahest hoiuste alamkategoorias. Siiski, algatajaks olemine on tihti tõlgendamise küsimus. 5.75. Kokkuleppe kohaselt on lühiajalised laenud, mis on antud residendist või mitteresidendist monetaarsetele finantsinstitutsioonidele, klassifitseeritud ühes hoiuste alamkategoorias (AF.22, AF.29), ja lühiajalised hoiused, aktsepteeritud muude residendist või mitteresidendist institutsionaalsete üksuste poolt kui monetaarsed finantsinstitutsioonid, on tavaliselt klassifitseeritud alamkategoorias lühiajalised laenud (AF.41). Seega, hoiused on ülekaalukalt residendist ja mitteresidendist monetaarsete finantsinstitutsioonide kohustused (vt lõigud 5.44 ja 5.49), samal ajal kui monetaarsed finantsinstitutsioonid ei oma tavaliselt lühiajalisi laenukohustusi Süsteemisiseselt. 5.76. Nimetatud lepetele on kasulik lubada mõningaid erandeid. Näideteks on valitsemissektori säästuhoiused ning mitterahalise kulla vahetuslepingud monetaarsete finantsinstitutsioonide vahel (vt lõik 5.81.e) ( 78 ). 5.77. Laenutehingute (F.4) eristamine tehingutest väärtpaberitega peale aktsiate (F.3) võib baseeruda finantsvara kaubeldavuse ulatusel või viisil. 5.78. Väärtpaberite emiteerimine on seotud paljude sarnaste dokumentidega, millest igaüks esindab kindlat summat ning mis kõik koos annavad kogulaenusumma. Võrreldes eelnevaga tõestab laenu tavaliselt üks dokument ja tehing laenudega toimub ühe kreeditori ja ühe deebitori vahel. Siiski, sündikaatlaenude korral on tegemist mitme kreeditoriga. 5.79. Eksisteerib ka laenudega kauplemine. Siiski, individuaallaenudega kaubeldakse vähe. Juhul kui laen muutub kaubeldavaks organiseeritud turul, tuleb seda klassifitseerida kategoorias väärtpaberid peale aktsiate. Tavaliselt on see seotud algse laenu täieliku ümberkonverteerimisega (ümberlaenustamisega) (vt lõigud 5.62.j ja 5.62.k). 5.80. Standardseid laene pakuvad enamasti finantsinstitutsioonid ja need antakse tihti kodumajapidamistele. Finantsinstitutsioonid dikteerivad tingimused ja kodumajapidamistel jääb üle neid ainult kas aktsepteerida või mitte. Mittestandardse laenu tingimused on tavaliselt kreeditori ja deebitori vahelise läbirääkimise tulemus. See on tähtis kriteerium, mis aitab eristada mittestandardseid laene ja väärtpaberiteid peale aktsiate. Avalikult müüdavate väärtpaberite emiteerimisel dikteeritakse emiteerimistingimused laenu võtja poolt, võimalik, et pärast konsulteerimist pangaga / juhtivasjatundjaga. Väärtpaberite eraviisilisel emiteerimisel peavad kreeditor ja deebitor siiski läbirääkimisi emiteerimistingimuste üle (vt lõik 5.62.i). 5.81. Kategooria AF.4 sisaldab: a) jooksevkonto saldosid, näiteks grupisiseseid kontosid kaupu ja mittefinantsteenuseid tootvate ettevõtete ja nende mitteresidendist tütarettevõtete vahel, kuid ei sisalda jääke, mis on monetaarsete finantsinstitutsioonide kohustused ja sealjuures klassifitseeritud hoiuste alamkategooria all; b) töötajate kontosid, mis on seotud nende osalusega ettevõtte kasumi jaotamises; c) finantstuletisinstrumentide tagasimakstavaid marginaalmakseid, mis on institutsionaalsete üksuste, v.a monetaarsete finantsinstitutsioonide, kohustused (vt lõik 5.46.e); d) lühiajalisi repolepinguid, mis on institutsionaalsete üksuste, v.a monetaarsete finantsinstitutsioonide, kohustused (vt lõik 5.46.f), ja pikaajalisi repolepinguid; e) laene, mis tekivad mitterahalise kulla vahetuslepingutega seoses. Need lepingud puudutavad mitterahalise kulla ajutist vahetust hoiusteks. Nende majanduslik sisu on sarnane tagatisega laenudele, mille puhul kulla ostja varustab müüjat lepingu perioodil ettemaksetega, mis tagatakse kullaga ning kes vastutasuks saab kindla tasu kui kuld on tagasi ostetud; f) laene, mis on pangaaktseptide vastandiks (vt lõik 5.58.d); g) kapitalirenti ja järelmaksulepinguid ( 79 ); h) laene kaubanduskrediitide finantseerimiseks; i) hüpoteeklaene; j) tarbijakrediite; k) automaatkrediite; l) osamakselaene; m) laene, mida makstakse teatud kohustuste täitmise tagatiseks. 5.82. Kategooria AF.4 sisaldab veel: a) finantsnõudeid või -kohustusi, mis tekivad keskpika tähtajaga finantsabist liikmesmaade maksebilansile. Neid laene juhib EMI ( 80 ); b) finantsnõuded IMF vastu, mis on seotud laenudega laenuvõtmise üldlepingu (GAB) alusel või liikmetele antavate eriliste tingimustega (SBA). Kohustused IMF vastu, mis on seotud laenudega Struktuurimuudatuste Krediidiliini (SAF), Struktuurimuudatuste Laiendatud Krediidiliini (ESAF) või Usaldusfondi (Trust Fund) alusel. 5.83. Kategooria AF.4 ei sisalda: a) muid saada- / makstaolevaid arveid (AF.7), kaasa arvatud kaubanduskrediidid ja -ettemaksed (AF.71); b) finantsvara ja -kohustusi, mis tekivad kinnisvara omamisest mitteresidentide poolt, näiteks maa ja ehitised. Need on klassifitseeritud alampositsioonis muud osakud (AF.513) (vt lõik 5.95.f). 5.84. Laenud võivad olla kõikide sektorite ja välismaailma finantsvara või -kohustused. Siiski, monetaarsed finantsinstitutsioonid ei oma Süsteemis tavaliselt lühiajalisi laenukohustusi. 5.85. Alamkategooriad lühiajalised laenud ja pikaajalised laenud ei ole Süsteemis jaotatud alampositsioonideks. Sellest hoolimata võib olla kasulik jaotada pikaajalised laenud tarbijakrediidiks ( 81 ), hüpoteeklaenuks ( 82 ) ja muudeks laenudeks. 5.86. Definitsioon : Kategooria aktsiad ja muud osakud (F.5) sisaldab endas kõiki tehinguid aktsiate ja muude osakutega (AF.5) s.o finantsvara, mis esindab omandiõigust ettevõttes või kvaasikorporatiivses ettevõttes. See finantsvara annab omanikule õiguse saada osa ettevõtte või kvaasikorporatiivse ettevõtte kasumist ning ettevõtte likvideerimisel osa selle netovarast ( 83 ). Süsteem ei kajasta müügiks pakutud, kuid emissiooni käigus märkimata jäänud aktsiaid. Aktsiad ja muud osakud eemaldatakse käibest, kui emitent ostab need tagasi või kui need vahetatakse ettevõtte likvideerimisel ettevõtte netovara vastu. 5.87. Kategooria F.5 on jaotatud kahte finantstehingute alamkategooriasse: a) aktsiad ja muud osakud, v.a investeerimisfondide osakud (F.51); b) investeerimisfondide osakud (F.52). 5.88.



Definitsioon: Alamkategooria aktsiad ja muud osakud, v.a investeerimisfondide osakud (F.51) sisaldab kõiki tehinguid aktsiate ja muude osakutega, v.a investeerimisfondide osakutega (AF.51), s.o finantsvaraga peale investeerimisfondide aktsiate, mis esindavad ettevõtete või kvaasikorporatiivsete ettevõtte omandiõigust. See finantsvara annab nende omanikule õiguse saada osa ettevõtete või kvaasikorporatiivsete ettevõtte kasumist ning korporatsiooni likvideerimisel osa selle netovarast. 5.89. Alamkategooria F.51 võib vajaduse korral jagada finantstehingute alampositsioonideks: a) noteeritud aktsiad, v.a investeerimisfondide osakud (F.511); b) noteerimata aktsiad, v.a investeerimisfondide osakud (F.512); c) muud osakud (F.513). 5.90.



Definitsioon: Alampositsioon noteeritud aktsiad, v.a investeerimisfondide osakud (F.511) sisaldab endas kõiki tehinguid noteeritud aktsiatega, v.a investeerimisfondide osakutega (AF.511) ja alampositsioon noteerimata osakud, v.a investeerimisfondide osakud (F.512) sisaldab kõiki tehinguid noteerimata aktsiatega, v.a investeerimisfondide osakutega (F.512). Sisuliselt kaubeldavate väärtpaberite vormis esinevad aktsiad peegeldavad soodustatud isikute omandilist huvi ettevõtte põhikapitalis. Alampositsioon AF.511 katab sellised aktsiad, mille hind on noteeritud tunnustatud väärtpaberibörsil või mõnel muul teisesel turul, ja alampositsioon AF.512 hõlmab selliseid aktsiaid, mis ei ole noteeritud. 5.91. Alampositsioonide AF.511 ja AF.512 alla kuuluvad: a) piiratud vastutusega ettevõtete kapitali aktsiad. Need on väärtpaberid, mis annavad nende hoidjale kaasomaniku staatuse ja õiguse nii osale kogu jaotatavast kasumist kui likvideerimise korral osale netovarast; b) lunastatud aktsiad piiratud vastutusega ettevõtetes: need on aktsiad, mille kapital on tagasi makstud, kuid mis on jäetud omanike kätte kes jätkavad kaasomanikena ning mis annavad õiguse järele jäänud kasumile peale seda, kui dividendid on makstud registreeritud kapitalile. Samuti annavad need õiguse osale ettevõtte likvideerimisel tekkida võivast ülejäägist, st netovara miinus järgi jäänud registreeritud kapital; c) piiratud vastutusega ettevõtete poolt emiteeritud dividendi aktsiad. Need on väärtpaberid, mis: 1) olenevalt riigist ja tekkimise asjaoludest omavad suurt arvu nimetusi, nagu asutajaaktsia, kasumiaktsia, dividendiaktsia jne ning mis ei ole registreeritud kapitali osa; 2) ei anna nende omanikele kaasomaniku staatust selle otseses tähenduses (õigust registreeritud kapitali tagasimaksetele, õigust kapitalihüvitusele, hääleõigust aktsionäride koosolekul); 3) annavad nende omanikule õiguse igasugusele kasumile, mis jääb järgi peale registreeritud kapitalile makstud dividende ning samuti osale likvideerimisel moodustunud ülejäägist; d) eelisaktsiaid või -osakuid, mis annavad õiguse osaleda jääkväärtuse jaotamisel ettevõtte likvideerimise korral. Need võivad olla noteeritud või noteerimata tunnustatud väärtpaberibörsil. 5.92. Alampositsioonid AF.511 ja AF.512 ei sisalda: a) aktsiaid, mida pakutakse müügiks siis kui neid pole veel emiteeritud. Neid süsteemis ei kajastata; b) aktsiateks konverteeritavaid laenuosakuid ja tagatiseta võlakohustusi. Neid näidatakse alamakategoorias AF.33 kui nad on konverteeritud (vt lõik 5.62.l); c) täisühingu osakuid inkorporeeritud osaühingutes. Need on klassifitseeritud alampositsioonis AF.513; d) valitsuse investeeringud nende rahvusvaheliste organisatsioonide kapitali, mis on õiguslikult asutatud aktsiaseltsidena. Need on klassifitseeritud alampositsioonis AF.513 (vt lõik 5.95.c). 5.93. Alampositsioonid F.511 ja F.512 ei sisalda boonusaktsiaid, s.o uute aktsiate ülekandmist aktsiate omanikele vastavalt nende portfellide suurusele. Sellist emiteerimist, mis ei muuda ettevõtte kohustusi osanike vastu ega osanike vara osa proportsiooni ettevõttes, ei loeta finantstehinguks ega kajastata süsteemis (vt lõik 6.56). Sama kehtib ka aktsiate splittimise kaudu toimuva emissiooni korral. 5.94.



Definitsioon: Alampositsioon muud osakud (F.513) sisaldab kõiki tehinguid muude osakutega (AF.513) s.o kõiki osakute muid liike, mida ei ole klassifitseeritud alampositsioonides AF.511 ja AF.512 ning alamkategoorias AF.52. 5.95. Alampositsioon AF.513 sisaldab: a) kõiki ettevõtete osakute liike, mis ei ole aktsiad: 1) piiramatu vastutusega äripartnerite omakapital täisühingus; 2) piiratud vastutusega ettevõtete osakuid, mille omanikud on partnerid kuid mitte osanikud; 3) iseseisva juriidilise isikuna käsitletava liht- või piiratud osaühingusse investeeritud kapitali; 4) iseseisva juriidilise isikuna käsitletavasse ühistusse investeeritud kapitali; b) valitsemissektori poolt tehtud investeeringuid selliste avaliku sektori ettevõtete kapitali, mille kapital ei ole jagatud aktsiateks ja mis on vastava õigusaktiga määratletud kui iseseisvad juriidilised isikud. (vt lõik 2.16.c); c) valitsuse investeeringuid rahvusvaheliste ja riikidevaheliste organisatsioonide kapitali, ainuerandina IMF, isegi kui need on juriidiliselt määratletud kui aktsiakapitaliga ettevõtted (näiteks Euroopa Investeerimispank); d) riikide keskpankade osamakseid EMI-le (Euroopa Rahainstituut) ( 84 ); e) kvaasikorporatiivsetesse finantsinstitutsioonidesse ning kaupu ja mittefinantsteenuseid tootvatesse kvaasikorporatiivsetesse ettevõtetesse investeeritud kapitali (vt lõik 2.13.f). Selliste investeeringute summa vastab uutele investeeringutele (rahas või natuuras), millest lahutatakse igasugused kapitali mahaarvamised (vt lõik 4.61); f) sellist finantsvara, mida mitteresidendist üksusel on tinglike residendist üksuste vastu (vt lõik 2.15) ja vastupidi. 5.96.



Definitsioon: Alamkategooria investeerimisfondide osakud (F.52) sisaldab kõiki tehinguid investeerimisfondide osakutega (AF.52), s.o osakutega, mis on emiteeritud spetsiifiliste finantsinstitutsioonide poolt, millede ainueesmärk on kogutud vara investeerida raha- ning kapitaliturgudel ja / või kinnisvarasse. 5.97. Alamkategooria AF.52 sisaldab finantsinstitutsiooni poolt emiteeritud osakuid, mida olenevalt riigist, kutsutakse investeerimisfondideks (ingl k mutual funds) (siia kuuluvad ka investeerimisühingud, ingl k investment trusts) ja usaldusfondid (ingl k unit trusts) ja muudeks kollektiivseteks investeerimisskeemideks (nt UCITS). Need fondid võivad olla avatud, poolavatud või kinnised. Nende osakud võivad olla noteeritud või noteerimata. Kui nad on noteerimata, siis on nad tavaliselt nõude korral tagasiostetavad väärtuses, mis vastab nende osatähtsusele selle finantsettevõtte omavahendites. Need omavahendid on regulaarselt ümberhinnatud nende erinevate komponentide turuhinna põhjal. 5.98. Definitsioon : Kategooria kindlusetustehnilised eraldised (F.6) sisaldab kõiki tehinguid kindlustustehniliste eraldistega (AF.6), s.o kindlustusseltside ning (iseseisvate ja mitteiseseisvate) pensionifondide tehnilisi eraldisi (provisjone) kindlustusvõtjate ja soodustatud isikute vastu, nagu on määratud Nõukogu Direktiiviga 91/674/EMÜ 19. detsembrist 1991 kindlustustegevuse aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohta ( 86 ). 5.99. Kategooria AF.6 hõlmab: a) kodumajapidamiste netoväärtust elukindlustuseraldistes; b) kodumajapidamiste netoväärtust pensionifondide eraldistes; c) kindlustuspreemiate ettemakseid; d) rahuldamata nõuete eraldisi. 5.100. Kindlustustehnilised eraldised on finantsvara: a) kindlustusvõtjaile — kui on tegemist kodumajapidamiste netoväärtusega elukindlustuse eraldistes, pensionifondide eraldistes ja kindlustuspreemiate ettemaksetega; b) soodustatud isikuile — kui on tegemist rahuldamata nõuete katmiseks mõeldud eraldistega. 5.101. Kindlustustehnilised eraldised on kohustuseks: a) alamsektorisse kindlustusseltsid ja pensionifondid kuuluvatele elu- või kahjukindlustusseltsidele ja iseseisvatele pensionifondidele (S.125); b) mitteiseseisvatele pensionifondidele, mis kuuluvad samasse sektorisse neid loonud institutsionaalsete üksustega. Eraldised või tööandjate poolt loodud sarnased fondid tagamaks oma töötajatele pensioni (mitteiseseisvad pensionifondid) sisalduvad vaid sel juhul kategoorias AF.6, kui nende vahendite määramisel on kasutatud samasuguseid meetodeid, mida rakendavad kindlustusseltsid ja iseseisvad pensionifondid. Muul juhul on need eraldised kaetud neid asutanud institutsionaalse üksuse poolt emiteeritud aktsiate või muude osakutega. 5.102. Kategooria AF.6 ei sisalda eraldisi, mis on loodud alamsektoris sotsiaalkindlustusfondid (S.1314) klassifitseeritud institutsionaalsete üksuste poolt. Süsteemis ei ole need eraldised alamsektori sotsiaalkindlustusfondid kohustusteks. 5.103. Kategooria F.6 on jaotatud kahte finantstehingute alamkategooriasse: a) kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste ja pensionifondide eraldiste netoväärtus (F.61); b) kindlustuspreemiate ettemaksed ja eraldised rahuldamata nõuete katmiseks (F.62). 5.104.



Definitsioon: Alamkategooria kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste ja pensionifondide eraldiste netoväärtus (F.61) sisaldab kõiki tehinguid kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste ja pensionifondide eraldiste netoväärtusega (AF.61). See on antud alal tegutsevates ettevõtetes ja kvaasikorporatiivsetes ettevõtetes olev vara, mis on talletatud nõuete maksmiseks ja kahjude korvamiseks juhul kui kindlustusnõuete maksmise tingimused on täidetud. 5.105. Alamkategooria F.61 on jagatud kaheks tehingute alampositsiooniks: a) kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste netoväärtus (F.611); b) kodumajapidamiste pensionifondide eraldiste netoväärtus(F.612). 5.106.



Definitsioon: Alampositsioon kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste netoväärtus (F.611) koosneb kõikidest tehingutest kodumajapidamiste elukindlustuseraldiste netoväärtusega (AF.611). Need on kahjukindlustuseraldised ja kogumiskindlustuseraldised, mille väärtus lisatakse kogumiskindlustusele või sarnasele kindlustusskeemile tähtpäev saabumisel. 5.107. Alampositsioon AF.611 sisaldab elukindlustuseraldisi, eraldisi elukindlustuspreemiateks ja elukindlustusmaksete allahindlusteks ning elukindlustustehnilisi eraldisi juhul kui investeeringute risk lasub kindlustusvõtjatel, nagu on määratletud artiklites 27, 29 ja 31 nõukogu direktiivis 91/674/EMÜ 19. detsembrist 1991 kindlustustegevuse aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohta. 5.108. Tehingud kodumajapidamiste netoväärtusega elukindlustuseraldistes koosnevad lisandunud summad miinus mahaarvatud summad ja need tuleb eristada sellistest nominaalsetest kapitalikasumitest / -kahjumitest, mis saadakse kindlustusseltsi investeeringutest (vt lõik 6.57). Lisandunud summad on: a) jooksval arvestusperioodil reaalselt kogutud kindlustuspreemiad; b) pluss see osa lisandpreemiatest, mis saadakse kodumajapidamistest kindlustusvõtjate kindlustuseraldiste investeeringutest; c) miinus elukindlustuse teenustasud. Vähendused koosnevad: a) kogumiselukindlustuse ja sarnaste kindlustuste kindlustusvõtjatele kindlustuse tähtpäeva saabumisel maksta olevad summad ning soodustatud isikuile kindlustusvõtja surma korral makstavad summad; b) pluss summad, mis on makstud poliisi tagasiostu korral enne tähtpäeva saabumist. 5.109. Elukindlustuseraldised on residendist ja mitteresidendist kodumajapidamiste finantsvara ning residendist või mitteresidendist kindlustusseltside kohustused. Kui näiteks ettevõte teeb oma töötajaile grupikindlustuse, siis on töötajad — mitte tööandja — kreeditorideks, sest neid vaadeldakse kui tegelikke kindlustusvõtjaid. 5.110.



Definitsioon: Alampositsioon kodumajapidamiste pensionifondide eraldiste netoväärtus (F.612) koosneb kõikidest tehingutest kodumajapidamiste pensionifondide eraldiste netoväärtusega (AF.612). S.o tööandjate ja / või töötajate poolt või grupi mittepalgaliste töötajate poolt loodud iseseisvate ja mitteiseseisvate pensionifondide tehnilised eraldised kindlustamaks palga eest töötavaid töövõtjaid või mittepalgalisi töötajaid pensioniga. 5.111. Tehingud kodumajapidamiste netoväärtusega pensionifondide eraldistes koosnevad lisandunud summadest ja mahaarvatud summadest, mis tuleb eristada sellistest nominaalsetest kapitalikasumitest / -kahjumitest, mis saadakse pensionifondi investeeringutest (vt lõik 6.57). Lisandunud summad on: a) arvestusperioodil tööandjate, palga eest töötavate töövõtjate, mittepalgaliste töötajate või muu institutsionaalse üksuse poolt tegelikult makstud pensionimaksed üksikisikute või kodumajapidamiste eest, kellel seejärel tekivad nõuded pensionifondi vastu; b) pluss lisatulu, mis saadakse pensionisaaja kodumajapidamise pensionifondide eraldiste investeerimisest; c) miinus fondi juhtimisperioodi teenustasud. Mahaarvamised on: a) pensionäridele või nende ülalpeetavatele makstavad perioodilised maksed või muud soodustused; b) pluss pensionile jäämise puhul makstavad ühekordsed toetused. 5.112. Mitteiseseisvate pensionifondide vara ülekandumine sektoris iseseisvad pensionifondid ja kindlustusseltsid (S.125) klassifitseeritud iseseisvatesse pensionifondidesse ei ole tehing kodumajapidamiste netoväärtusega pensionifondide eraldistes sel juhul, kui tulemuseks on ühe fondi muutumine teiseks. Selliseid sündmusi kajastatakse muu vara mahumuutuse konto kategoorias muutused sektori klassifitseerimises ja struktuuris (K.12.1) (vt lõik 6.30). 5.113. Pensionifondide eraldised on residendist ja mitteresidendist kodumajapidamiste finantsvara, mitte aga neid juhtivate institutsionaalsete üksuste finantsvara. 5.114.



Definitsioon: Alamkategooria kindlustuspreemiate ettemaksed ja rahuldamata nõuete eraldised (F.62) koosneb kõikidest tehingutest kindlustuspreemiate ettemaksetega ja rahuldamata nõuete eraldistega (AF.62). Need on kindlustusseltside ning (iseseisvate ja mitteiseseisvate) pensionifondide tehnilised eraldised, mis sisaldavad: a) seda osa brutopreemiatest, mis järgmisel arvestusperioodil läheb väljajagamisele (kindlustuspreemiate ettemaksed); b) arvestusperioodi lõpuks toimunud sündmuste maksimaalset hinnangulist nõuete — esildatud või mitte — rahuldamise kogumaksumust miinus need summad, mis on juba välja makstud. 5.115. Kindlustuspreemiate ettemaksed on tingitud sellest, et üldjuhul makstakse kindlustusmaksed kindlustusperioodi alguses ja kindlustusperiood ning arvestusperiood on üldiselt erinevad. Seetõttu kui arvestusperioodi lõpus koostatakse lõppbilanss, siis osa eelneval arvestusperioodil makstud kindlustuspreemiatest katavad tuleva perioodi riske. Kindlustuspreemiate ettemaksed määratakse olemasoleva kindlustusriski ja järgi jäänud kindlustusperioodi suhte abil. Kindlustuspreemiate ettemaksed kindlustusvõtjate ja kindlustusseltside vahelisi tehinguid kirjendaval finantskontol koosnevad nendest arvestusperioodil makstud maksetest, mille eesmärk on katta järgmise perioodi riske. 5.116. Kindlustuspreemiate ettemaksed on kindlustusvõtjate finantsvara. Kui need ettemaksed on seotud elukindlustusega, siis kindlustusvõtjateks on residendist või mitteresidendist kodumajapidamised. Kui need ettemaksed on seotud kahjukindlustusega, siis kindlustusvõtjad võivad kuuluda ükskõik millisesse sektorisse (k.a välismaailm). Kindlustusvõtjate poolt makstud kindlustuspreemiad või sotsiaalmaksed võib võtta selleks kriteeriumiks, mille alusel jagada kindlustuspreemiate ettemaksed sektorite ning välismaailma vahel. 5.117. Eraldised rahuldamata nõuete katmiseks on loodud selleks, et neid kasutada selliste maksmata nõuete rahuldamiseks, mille suhtes pole veel saavutatud kokkulepet, näiteks seetõttu, et nõue on vaidlustatud. Kindlustusseltside poolt heakskiidetud nõuete rahuldamist käsitletakse vahetult sündmuse toimumise järel toimunud maksena, olenemata sellest kui kaua kestab vaidlustatud nõude rahuldamine. 5.118. Eraldised rahuldamata nõuete katteks on soodustatud isikute — kes võivad kuuluda ükskõik millisesse sektorisse (k.a välismaailm) — finantsvara. 5.119. Alamkategooria sisaldab ettemakstud preemiate eraldisi, muid tehnilisi eraldisi, rahuldamata nõuete ja tasanduseraldisi, nagu on määratletud artiklites 25, 26, 28 ja 30 Nõukogu Direktiivis 91/674/EMÜ 19. detsembrist 1991 kindlustustegevuse aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohta. 5.120.



Definitsioon: Kategooria muud saada- / makstaolevad arved (F.7) koosneb kõikidest tehingutest muude saada- / makstaolevate arvetega (AF.7). Siia kuuluvad finantsnõuded, mis tekivad kui finants- või mittefinantstehingute vastastehingud seoses ajalise erinevusega tehingu ja tehinguga seotud makse vahel. 5.121. Kategooria F.7 sisaldab tehinguid finantsnõuetega, mis tulenevad kauba või teenuse saamise, jaotustehingu või finantsvara teisese turustamisega seotud enneaegsest või hilinenud maksest. Need nõuded koosnevad sellistest maksetest, millede tähtaeg on saabunud, kuid mis pole veel laekunud. Siia kuuluvad ka võlgnevused, mis on seotud tulude tekkepõhise arvestusega ning hilinenud väljamaksetega. 5.122. Kategooria F.7 ei sisalda: a) statistilisi vahesid, v.a ajastatuse tingitud vahed kaupade või teenustega seotud tehingute, jaotustehingute või finantstehingute ja nendele vastavate maksete vahel; b) makseid, mille klassifitseerimiseks puudub vajalik informatsioon. Klassifitseerimine peab põhinema mingil kasutataval informatsioonil; c) makseid, mille olemusest ei ole midagi teada; d) maksebilansi rida muud, kus kajastatakse neto vigu ja vahesid; e) mingisse muusse kategooriasse kui F.7 kuuluva vara loomise või kohustuste eest tasumisega seotud varased ja hilinenud maksed (kaasa arvatud maksuvõlad). Need jäävad klassifitseerituks neile vastavas kategoorias. 5.123. Kategooria F.7 jagatakse kahte alamkategooriasse: a) kaubanduskrediit ja -ettemaksed (F.71); b) muud saada- / makstaolevad arved v.a kaubanduskrediidid ja -ettemaksed (F.79). 5.124.



Definitsioon: Alamkategooria kaubanduskrediit ja -ettemaksed koosneb kõigist tehingutest kaubanduskrediidi ja -ettemaksetega (AF.71). Need on finantsnõuded, mis tekivad ostja ja pakkuja vahel kauba või teenuse eest tasumisel mingil ajaperioodil ning ettemaksed töö eest, mis pole lõpetatud või mida alles alustatakse ja mis on seotud selliste tehingutega. 5.125. Alamkategooria AF.71 sisaldab: a) finantsnõudeid, mis on seotud kauba või teenuse saatmisega, kuid mille eest pole veel tasutud; b) faktooringettevõtte poolt aktsepteeritud kaubanduskrediit, kuid mitte siis kui seda krediiti vaadeldakse laenudena; c) jooksvalt arvestatavat hoonete renti; d) maksevõlad kaupade ja teenuste eest, juhul kui need ei ole vormistatud laenudena. 5.126. Alamkategooria AF.71 ei sisalda kaubanduskrediite finantseerivaid laene. Need on klassifitseeritud kategoorias AF.4 (vt lõik 5.81.h). 5.127. Kaubanduskrediit ja -ettemaksed võivad olla kõikide sektorite ja välismaailma finantsvara või kohustus. 5.128.



Definitsioon: Alamkategooria muud saada- / makstaolevad v.a kaubanduskrediidid ja -ettemaksed (F.79) sisaldab kõiki tehinguid muude saada- / makstaolevate arvetega peale kaubanduskrediidi ja -ettemaksete (AF.79). Need on jaotustehingute või järelturu finantstehingute arvestamise ja nendele vastavate maksete teostamise vahelisest ajalisest erinevusest tekkivad nõuded. Siia kuuluvad ka tulude pideva tekkepõhise arvestuse kasutamise tõttu tekkivad nõuded. 5.129. Alamkategooria AF.79 sisaldab finantsnõudeid, mis tulenevad tehingu tekkepõhise arvestuse ja makse sooritamise vahelisest ajalisest erinevusest, näiteks järgnevate tehingute puhul: a) maksud; b) sotsiaalkindlustusmaksed; c) palk; d) maa ja maavarade rent; e) dividendid; f) intressid g) tehingud finantsvaraga järelturul. ▼M4 Punkti AF.79 lisatavad maksu- ja sotsiaalmaksesummad, mis tasutakse valitsemissektorile, ei tohiks sisaldada kõnealuste maksude ja sotsiaalmaksete seda osa, mis tõenäoliselt jääb laekumata ning mida seetõttu käsitletakse valitsemissektori tegeliku väärtuseta nõudena. ▼B 5.130. Soovitavalt peaks finantsvaral tekkinud intressi (5.17) vastandtehing olema intressi reinvesteerimine sellesse finantsvarasse. Intressi kirjendamisel peab siiski järgima antud riigi praktikat. Kui tekkepõhist intressi ei kirjendata kui finantsvara reinvesteeringut, siis tuleb see klassifitseerida alamkategoorias F.79. 5.131. Intressimakse tähtpäeval kirjendatakse kaks tehingut (5.17): esiteks, kui toimub maksmine — tehing maksmiseks kasutatud finantsvaras, kui aga maksmist ei toimu, siis intressi kasvu maksuvõlana alamkategoorias F.79; teiseks, vastasfinantstehing vähendab kreeditori netofinantsnõudeid deebitori vastu. 5.132. Definitsioon : Otsene välisinvesteering (F.m) koosneb kõigist tehingutest otsese välisinvesteeringuga (AF.m). Need investeeringud on pikaajalised ja peegeldavad residendist institutsionaalse üksuse (otseinvestori) pikaajalist huvitatust teises riigis (majanduses) asuva institutsionaalse üksuse (otseinvesteeringu ettevõtte) vastu. Otseinvestori eesmärgiks on olulise mõju omandamine teise riigi residendist ettevõtte juhtimises. Otseseks investeeringuks loetakse nii otseinvestori ja otseinvesteeringu ettevõtte vahelisi algtehinguid kui ka kõiki hilisemaid omavahelisi ja konsolideerimisgrupi ettevõtetega seotud — nii aktsiakapitali kajastavaid kui mittekajastavaid — kapitalitehinguid ( 87 ). 5.133. Tehingud finantsvara ja kohustustega, millest koosneb otsene välisinvesteering, tuleb kirjendada neile vastavates kategooriates, s.o laenud (F.4), aktsiad ja muud osakud (F.5) ja muud saada- / makstaolevad arved (F.7). Siiski tuleks iga ülaltoodud kategooria all kajastatavad otsese välisinvesteeringu summad välja tuua eraldiseisva memokirjena.