2.2.

Pidurisüsteemide karakteristikud 2.2.1. M- ja N-kategooria sõidukid 2.2.1.1. Pidurisüsteemide kogum sõidukis peab vastama sõidu-, rikke- ja seisupidurisüsteemidele ettenähtud nõuetele. 2.2.1.2. Sõidu-, rikke- ja seisupidurdust võimaldavad seadmed võivad sisaldada ühiseid osi juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: 2.2.1.2.1. Nõutav on kahe teineteisest sõltumatu kontrollseadise olemasolu, millele juht tavapärases juhtimisasendis kergesti ligi pääseb. Kõigi sõidukikategooriate puhul, välja arvatud M2- ja M3- kategooria sõidukid, peab iga pidurdusseadis (välja arvatud aeglusti kontrollseadis) olema projekteeritud nii, et see vabastamise korral läheb tagasi täielikult väljalülitatud asendisse. See nõue ei kehti seisupidurdusseadise puhul (või kombineeritud kontrollseadise vastava osa suhtes), kui see on kasutusasendis mehaaniliselt lukustatud. 2.2.1.2.2. Sõidupidurisüsteemil ja seisupidurisüsteemil peavad olema iseseisvad kontrollseadised. 2.2.1.2.3. Kui sõidu- ja rikkepidurisüsteemil on ühine kontrollseadis, siis ei ole tõenäoline, et ühenduse tõhusus kõnealuse kontrollseadise ja jõuülekandesüsteemi eri osade vahel teatava kasutusaja jooksul väheneb. 2.2.1.2.4. Kui sõidu- ja rikkepidurisüsteemil on ühine kontrollseadis, siis peab seisupidurisüsteem olema projekteeritud nii, et seda saab käivitada sõiduki liikumise ajal. Kõnealust sätet ei kohaldata, kui abikontrollseadis võimaldab vähemalt osaliselt käivitada sõidupidurisüsteemi, nagu on sätestatud II lisa punktis 2.1.3.6. 2.2.1.2.5. Mis tahes muu osa kui pidurite (nagu on määratletud punktis 1.6) või punktis 2.2.1.2.7 nimetatud osade purunemise korral või sõidupidurisüsteemi muu rikke korral (tõrge, energiavaru osaline või täielik ammendumine), peab rikkepidurisüsteemi või sõidupidurisüsteemi rikkest mõjutamata osa abil olema võimalik sõiduk peatada rikkepidurduse korral ettenähtud tingimustel. 2.2.1.2.6. Ühise kontrollseadise ja ühise jõuülekandega rikke- ja sõidupidurisüsteemi puhul tuleb eelkõige silmas pidada järgmisi nõudeid: 2.2.1.2.6.1. Kui sõidupidurisüsteem käivitatakse juhi lihaste ning ühe või mitme abistava varuenergia jõul, siis peab kõnealuse abistava energia puudumise korral olema kindlustatud rikkepidurisüsteemi toimimine juhi lihasjõul ning võimaluse korral rikkest mõjutamata varuenergia abil, kusjuures kontrollseadisele mõjuv jõud ei tohi ületada ettenähtud maksimumväärtusi. 2.2.1.2.6.2. Kui jõud, mis on vajalikud sõidupidurisüsteemi tööks ja ülekandeks, olenevad täielikult juhi kasutuses olevast energiavarust, siis peab olema vähemalt kaks täiesti iseseisvat energiavaru allikat, millest kummalgi on oma sõltumatu ülekanne; kumbki energiaallikatest peab toimima ainult kahe või mitme ratta piduritele, mis on valitud nii, et need on ise võimelised tagama ettenähtud astmel rikkepidurdustõhususe, seadmata ohtu sõiduki teelpüsivust pidurdamise kestel; peale selle peab iga kõnealune energiaallikas olema varustatud hoiatusseadisega, nagu on määratletud punktis 2.2.1.13. 2.2.1.2.7. Teatavad osad, näiteks pedaal ja selle laager, piduri peasilinder ja selle kolb/kolvid (hüdrosüsteem), juhtklapp/ventiil (hüdro- ja/või pneumosüsteem), hoovastik pedaali ja piduri peasilindri või juhtklapi vahel, pidurisilindrid ja nende kolvid (hüdro- ja/või pneumosüsteem), pidurite kang- ja nukkagregaadid, tõenäoliselt ei purune, kui need on piisavate mõõtmetega, kergesti kättesaadavad tehniliseks hoolduseks ning vastavad turvaomaduste poolest vähemalt samadele nõuetele, nagu on ette nähtud sõiduki muude oluliste osade (näiteks roolihoovastiku) puhul. Kui ükskõik millise nimetatud osa rikke tõttu võiks olla võimatu sõiduki pidurdamine tõhususega, mis võrdub vähemalt rikkepidurisüsteemi puhul ettenähtud tõhususega, siis tuleb kõnealune osa valmistada metallist või metalliga samaväärsete omadustega materjalist, ning see ei tohi märkimisväärselt kahjustuda piduriseadme tavapärasel töötamisel. 2.2.1.3. Kui sõidupidurisüsteemil ja rikkepidurisüsteemil on eraldi kontrollseadis, siis nende kahe kontrollseadise samaaegsel käivitamisel ei tohi mõlemad, nii sõidupiduri- kui ka rikkepidurisüsteem, aktiveerimata jääda juhul, kui need mõlemad pidurisüsteemid on heas töökorras, ega juhul, kui ühes nendest on rike. 2.2.1.4. Rikke korral sõidupidurisüsteemi ülekandeosas peavad olema täidetud järgmised tingimused: 2.2.1.4.1. Piisava arvu rataste pidurid peavad sõidupidurisüsteemi kontrollseadise käivitamisel siiski toimima, olenemata sõiduki koormusest. 2.2.1.4.2. Need rattad peavad olema valitud nii, et sõidupidurisüsteemi jääktõhusus vastaks II lisa punktis 2.1.4 ettenähtud nõuetele. 2.2.1.4.3. Eespool nimetatud nõuded ei kehti siiski poolhaagiste vedukite suhtes, kui poolhaagise ja veduki sõidupidurisüsteemi ülekanded on teineteisest sõltumatud. 2.2.1.5. Muu energiaallika kui juhi lihasenergia kasutamise korral ei pea selliseid muu energia allikaid (hüdropump, õhukompressor jne) olema rohkem kui üks, kuid kõnealust allikat sisaldava seadme juhtimisviis peab olema nii ohutu kui võimalik. 2.2.1.5.1. Sõiduki pidurisüsteemide jõuülekandeosa mis tahes rikke korral peab olema tagatud rikkest mõjutamata osa toide niivõrd, kui see on vajalik sõiduki peatamiseks jääk- ja/või rikkepidurdusel ettenähtud tõhususastmel. See tingimus täidetakse seadmete abil, mis on kergesti käivitatavad seisval sõidukil või automaatselt. 2.2.1.5.2. Lisaks sellele on kõnealuse seadme alumises ahelas paiknevad energiasalvestid sellised, et energiavarustuse häire korral on pärast neljandat täilikku pidurdamist vastavalt IV lisa punkti 1.2 A ja B jaos ettenähtud tingimustele siiski võimalik sõiduk viiendal täislöögilisel käitamisel peatada rikkepidurduse puhul ettenähtud tõhususega. 2.2.1.5.3. Talletatud energiaga hüdropidurisüsteemide puhul võib kõnealused tingimused siiski täidetuks lugeda, kui IV lisa C jao punkti 1.2.2 nõuded on täidetud. 2.2.1.6. Punktides 2.2.1.2, 2.2.1.4 ja 2.2.1.5 ettenähtud nõuded tuleb täita sellist automaatseadet kasutamata, mille toime puudumine võib jääda märkamata, sest tavaliselt puhkeasendis osad käivituvad ainult pidurisüsteemi rikke korral. 2.2.1.7. Sõidupidurisüsteem peab toimima sõiduki kõikidele ratastele. 2.2.1.8. Sõidupidurisüsteemi toime peab asjakohaselt jagunema telgede vahel. Rohkem kui kahe teljega sõidukite puhul võib rattalukustusest või piduri hõõrdkatete klaasistumisest hoidumiseks tavapärasest väiksema koormuse puhul pidurdusjõudu teatavatel telgedel automaatselt vähendada nullini, kui sõiduk vastab kõigile II lisas ettenähtud jõudlusnõuetele. 2.2.1.9. Sõidupidurisüsteemi toime peab jagunema ühe ja sama telje rataste vahel sümmeetriliselt sõiduki keskmise pikitasandi suhtes. 2.2.1.10. Sõidupiduri- ja seisupidurisüsteem peavad toimima pidurdavatele pindadele, mis on ratastega alaliselt ühendatud piisavalt tugevate osade abil. Ühenduse katkestamine pidurdava pinna ja rataste vahel ei tohi olla võimalik; sõidupiduri- ja rikkepidurisüsteemi puhul on selline ühenduse katkestamine siiski lubatav tingimusel, et see toimub ainult hetkeks, näiteks käiguvahetuse ajal, ning nii sõidupiduri- kui ka rikkepidurisüsteem jätkavad töötamist ettenähtud pidurdustõhususega. Peale selle on selline ühenduse katkemine lubatav seisupidurisüsteemi puhul, kui seda saab ainuüksi juht juhiistmelt kontrollida seadme abil, mida lekke puhul ei saa käivitada. ( 6 ) 2.2.1.11. Pidurite kulumine on kergesti kompenseeritav manuaalse või automaatse reguleerimissüsteemi abil. Peale selle peavad pidurite ja jõuülekande kontrollseadisel ning osadel olema liikumisvaru ning vajaduse korral nõuetekohased kompenseerimisvahendid, mis tagavad pidurite ülekuumenemise või piduri hõõrdkatete teatava kulumise korral tõhusa pidurdamise, ilma et vahetu reguleerimine oleks vajalik. 2.2.1.11.1. Reguleerimine sõidupidurite kulumise puhul peab toimuma automaatselt. N2- ja N3-kategooria maastikusõidukite ja tagapiduritega M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul ei ole automaatsete reguleerimisseadmete paigaldamine siiski kohustuslik. Kulumist automaatselt reguleerivad seadmed peavad tagama tõhusa pidurdamise ka pärast kuumenenud pidurite jahtumist. Eelkõige peab sõiduk olema valmis tavapäraseks kasutamiseks pärast katseid, mis on tehtud II lisa punkti 1.3 (I tüübi katsetus) ja II lisa punkti 1.4 (II tüübi katsetus) või punkti 1.6 (III tüübi katsetus) kohaselt. 2.2.1.11.2. Sõidupiduri hõõrdkatete kulumine peab olema kergesti kontrollitav väljastpoolt või sõiduki alt sõiduki tavaliste tööriistade või seadmete abil; näiteks asjakohaseid kontrollavasid või muid vahendeid kasutades. Teise võimalusena on vastuvõetavad akustilised ja optilised seadmed, mis teatavad juhiistmel asuvale juhile hõõrdkatete väljavahetamise vajadusest. Esi- ja/või tagarataste eemaldamine kõnealusel eesmärgil on lubatud ainult M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul. 2.2.1.12. Hüdropidurisüsteemide puhul: 2.2.1.12.1. Vedelikumahutite täiteavadele peab saama kergesti juurde pääseda; peale selle peab varuvedeliku mahutite ehitus võimaldama mahuteid avamata kergesti kontrollida varuvedeliku taset. Kui viimati nimetatud tingimust ei täideta, siis peab hoiatustuli juhti teavitama varuvedeliku taseme langusest, mis võib esile kutsuda rikke pidurisüsteemis. Juht peab saama tule normaalset töötamist kergesti kontrollida. 2.2.1.12.2. Hüdroülekandesüsteemi osa rikkest teatab juhile seade, mis koosneb punasest märgulambist, mis süttib hiljemalt kontrollseadise aktiveerimisel ning põleb kogu rikke püsimise aja ning kuni süütelüliti lukk on sisse lülitatud. Samuti on lubatud kasutada seadet, mille punane märgulamp süttib vedelikutaseme languse puhul mahutites alla tootja määratud taseme. Märgutuli peab olema nähtav ka päevavalgel; juht peab saama märgutule nõuetekohast seisundit juhiistmelt kergesti kontrollida. Seadme osa rike ei tohi tekitada kogu kõnealuse pidurisüsteemi tõhususe täielikku kadumist. 2.2.1.12.3. Pidurisüsteemi hüdroajamis kasutatava vedeliku tüüp tuleks kindlaks määrata standardi ISO 9128-1987 kohaselt. Asjakohane tähis tuleb jooniste 1 või 2 kohaselt kinnitada 100 mm kaugusele vedelikumahutite täiteavadest; tähis peab asuma nähtaval kohal ning olema kustumatu; tootjad võivad esitada lisateavet. 2.2.1.13. Igal talletatud energia abil käivitatava sõidupidurisüsteemiga sõidukil peab juhul, kui ettenähtud rikkepidurdustõhusust ei ole selle pidurisüsteemi abil võimalik talletatud energiat kasutamata saavutada, olema hoiatusseadis (lisaks manomeetrile, kui see on paigaldatud), mis optilise või helisignaali abil teatab varuenergia langusest süsteemi mis tahes osas tasemeni, mille puhul on mahutit täitmata ja sõiduki koormustingimustest olenemata võimalik rakendada sõidupidurisüsteemi kontrollseadist viiendat korda pärast nelja täielikku pidurdamist ning saavutada ettenähtud rikkepidurdustõhusus (kui sõidupiduri jõuülekandes ei ole rikkeid ning pidurid on võimalikult täpselt reguleeritud). Hoiatusseadis peab olema otse ja püsivalt ahelasse ühendatud. Mootori tavapärasel töötamisel ning riketeta pidurisüsteemi puhul hoiatusseadis signaali ei anna, välja arvatud ajaks, mis kulub energiamahuti/energiamahutite täitmiseks pärast mootori käivitamist. 2.2.1.13.1. Kuid sõidukite puhul, mis on punkti 2.2.1.5.1 nõuete kohased ainult seetõttu, et vastavad IV lisa punkti 1.2.2 C jaos ettenähtud nõuetele, peab hoiatusseadmes peale akustilise signaali olema ka optiline signaal. Need seadmed ei pea töötama samaaegselt, kui mõlemad vastavad eespool nimetatud nõuetele ning akustiline signaal ei käivitu enne optilist. 2.2.1.13.2. Kõnealune akustiline seade ei pea tööle hakkama seisupiduri rakendamise ajal ja/või, tootja valiku kohaselt, automaatülekandega sõiduki puhul, kui käiguvalits on seisuasendis. 2.2.1.14. Ilma et see piiraks punkti 2.1.2.3 nõuete kohaldamist, peab energiavaru pidurisüsteemi töötamiseks oluliselt vajaliku abistava energiaallika kasutamise korral olema piisav, et mootori seiskumise või energiaallikat tööshoidva vahendi talitlushäire korral tagada pidurdustõhusus, mis on vajalik sõiduki seiskamiseks ettenähtud tingimustel. Peale selle, kui seisupidurisüsteemi mõjutamisel kasutatakse juhi lihasenergia toetamiseks abivahendit, siis peab kõnealuse abivahendi väljalangemise korral olema tagatud seisupidurisüsteemi käivitumine, vajaduse korral tavapärasest abiallikast eraldiseisva varuenergia abil. Selleks varuenergiaks võib olla sõidupidurisüsteemi jaoks ettenähtud energia. Mõiste “käivitamine” hõlmab ka piduri vabastamist. 2.2.1.15. Mootorsõiduki puhul, millega on lubatud ühendada veduki juhi poolt kontrollitava piduriga varustatud haagis, peab veduki sõidupidurisüsteem olema varustatud seadmega, mille konstruktsioon võimaldab haagise pidurisüsteemi rikke või veduki ja haagise vahelise õhu juurdevoolutoru (või muude võimalike sellist tüüpi ühenduste) purunemise korral veduki siiski pidurdada rikkepidurisüsteemi puhul ettenähtud tõhususega; sellele vastavalt on ette nähtud, et kõnealune seade peab olema paigaldatud vedukile. ( 7 ) 2.2.1.16. Abiseadme varustamine energiaga peab seadme töötamise ajal võimaldama jõuda ettenähtud tõhususeni ning olema selline, et ka energiaallika kahjustumise korral ei langeks abiseadme kaudu pidurisüsteeme toitev varuenergia alla punktis 2.2.1.13 ettenähtud taset. 2.2.1.17. O3- või O4-kategooria haagise sõidupidurisüsteem peab olema ahel- või osapidurduse tüüpi. 2.2.1.18. O3- või O4-tüüpi haagisega sõiduki pidurisüsteem peab vastama järgmistele nõuetele: 2.2.1.18.1. Veduki rikkepidurisüsteemi käivitamise korral peab toimuma ka haagise astmeliselt reguleeritav pidurdamine. 2.2.1.18.2. Veduki sõidupidurisüsteemi rikke korral peavad kõnealuse, eeldatavalt vähemalt kahest iseseisvast osast koosneva süsteemi osa või osad, mida asjaomane rike ei mõjuta, suutma osaliselt või täielikult käivitada haagise pidurid. Kõnealust pidurdamist peab saama astmeliselt reguleerida; kui selliseks pidurdamiseks kasutatakse tavapäraselt puhkeasendis ventiili, siis võib sellise ventiili paigaldada ainult juhul, kui juht saab tööriistu kasutamata selle nõuetekohast toimimist kas juhikabiinist või sõidukist väljaspool kergesti kontrollida. 2.2.1.18.3. Õhujuurdevoolutorudest ühe (või muu võimaliku sellist tüüpi ühenduse) purunemise või lekke korral peab juht saama haagise pidureid kõigest hoolimata osaliselt või täielikult käivitada kas sõidupidurisüsteemi, rikkepidurisüsteemi või seisupidurisüsteemi kontrollseadise abil, kui purunemine või leke ei ole automaatselt haagist II lisa punktis 2.2.3 ettenähtud tõhususega pidurdanud. 2.2.1.18.4. Kahest torust koosneva toitesüsteemi korral loetakse punkti 2.2.1.18.3 nõuded täidetuks, kui on täidetud järgmised tingimused: 2.2.1.18.4.1. Punktis 2.2.1.18.3 mainitud kontrollseadistele vastava pidurdusseadise täieliku käivitatuse korral langeb rõhk toitetorustikus järgmise kahe sekundi jooksul alla 1,5 baari. 2.2.1.18.4.2. Kui toitetorustik tühjeneb kiirusega vähemalt 1 baar sekundis, siis hakkab haagise automaatpidurdus tööle enne, kui rõhk juurdevoolutorus langeb 2 baarini. 2.2.1.19. Järgmiste sõidukitüüpide puhul peavad II lisa punktis 1.5 kirjeldatud IIA tüübi katsetuse asemel olema täidetud kõnealuse lisa punktis 1.4 kirjeldatud II tüübi katsetuse nõuded: — M3-kategooria linnadevahelised kaugliinibussid ja pikamaasõidubussid ja — N3-kategooria mootorsõidukid, millega on lubatud vedada O4-kategooria haagiseid. Kui kõnealuse sõiduki täismass on üle 26 000 kilogrammi, siis piirdutakse katsetamisel massiga 26 000 kilogrammi; kui tühimassiga sõiduki mass on üle 26 000 kilogrammi, siis võetakse kõnealune mass arvestuslikult arvesse. 2.2.1.20. Elektriliste pidurisüsteemidega haagise vedamiseks varustatud mootorsõiduki puhul peavad olema täidetud järgmised nõuded: 2.2.1.20.1. Mootorsõidukil peab olema elektrilise pidurisüsteemi toimimiseks vajaliku voolu tekitamiseks piisava võimsusega toiteallikas (generaator või aku). Elektrilise ühenduse juures mõõdetud juhtmete pinge elektrilise pidurisüsteemi maksimaalse energiakulu juures (15 A) ei tohi langeda alla 9,6 V, kui mootor töötab tootja poolt soovitatud tühikäigu pöörlemiskiirusel ning kõik tootja poolt sõiduki tavavarustusse arvatud elektriseadmed on sisse lülitatud. Elektrijuhtmetes ei tohi esineda lühist isegi juhul, kui need on üle koormatud. 2.2.1.20.2. Rikke korral veduki sõidupidurisüsteemis, juhul kui see koosneb vähemalt kahest iseseisvast üksusest, peab rikkest puutumata üksuse/üksuste abil olema võimalik haagise pidureid osaliselt või täielikult käivitada. 2.2.1.20.3. Piduritulelülitit ja vooluahelat on lubatud elektrilise pidurisüsteemi käivitamiseks kasutada ainult juhul, kui käivitusjuhe ja pidurituli on paralleelselt ühendatud ning olemasolev piduritulelüliti ning vooluahel on suutelised taluma ülekoormust. 2.2.1.21. Kahest või mitmest iseseisvast osast koosneva pneumoajamiga sõidupidurisüsteemi puhul tuleb igasugune leke kõnealuste osade vahel kontrollseadises või sellest tagapool pidevalt atmosfääri ventileerida. 2.2.1.22. M2-, M3-, N2- ja N3-kategooria mootorsõidukid, millel on kuni neli telge, peavad olema varustatud 1. kategooria mitteblokeeruvate piduriseadistega X lisa nõuete kohaselt. 2.2.1.23. Punktis 2.2.1.22 mainitud sõidukid, mis on varustatud mitteblokeeruvate piduriseadistega, vastavad X lisa nõuetele. 2.2.1.24. Mootorsõidukite puhul, millega on lubatud vedada O3- või O4-kategooria haagist, peab haagise sõidupidurisüsteem olema töölerakendatav ainult koos veduki sõidu-, rikke- või seisupidurisüsteemiga. 2.2.1.25. Mootorsõidukitel, millega tohib vedada mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud haagist, välja arvatud M1- ja N1-kategooria sõidukid, peab olema iseseisev haagise mitteblokeeruva piduriseadme optiline ohutuli, mis vastab X lisa punktide 4.1, 4.2 ja 4.3 nõuetele. Need sõidukid peavad ühtlasi olema varustatud haagiste mitteblokeeruvate piduriseadmete spetsiaalse elektrilise ühendusega käesoleva direktiivi X lisa punkti 4.4 kohaselt. 2.2.1.26. M1-kategooria mootorsõidukitel võivad olla ajutiseks kasutamiseks mõeldud varurattad/-rehvid, kui need vastavad XIII lisa nõuetele. 2.2.2. O-kategooria sõidukid 2.2.2.1. O1-kategooria haagistel ei pea olema sõidupidurisüsteemi; kui kõnealuse kategooria haagised on siiski varustatud sõidupidurisüsteemiga, siis peab see vastama samadele nõuetele nagu O2-kategooria haagiste sõidupidurisüsteem. 2.2.2.2. Igal O2-kategooria haagisel peab olema kas ahel- või osapidurdus või pealejooksu tüüpi sõidupidurisüsteem. Viimase tüübi kasutamine on lubatud ainult muude kui poolhaagiste puhul. XI lisa nõuetele vastavate elektriliste pidurisüsteemide kasutamine on siiski lubatud. 2.2.2.3. Igal O3- või O4-kategooria haagisel peab olema ahel- või osapidurduse tüüpi sõidupidurisüsteem. 2.2.2.4. Sõidupidurisüsteem peab toimima haagise kõikidele ratastele. 2.2.2.5. Sõidupidurisüsteemi toime peab asjakohaselt jagunema telgede vahel. 2.2.2.6. Iga pidurisüsteemi toime peab jagunema iga telje rataste vahel sümmeetriliselt sõiduki keskmise pikitasandi suhtes. 2.2.2.7. Ettenähtud pidurdustõhususega pidurdavad pinnad peavad kas jäigalt või purunematute osade abil pidevalt ratastega kokku puutuma. 2.2.2.8. Pidurite kulumine peab olema kergesti kompenseeritav manuaalse või automaatse reguleerimissüsteemi abil. Peale selle peab pidurite ja jõuülekande kontrollseadisel ning osadel olema liikumisvaru ning vajaduse korral nõuetekohased kompenseerimisvahendid, mis tagavad pidurite kuumenemise või piduri hõõrdkatete teatava kulumise korral tõhusa pidurdamise, ilma et vahetu reguleerimine oleks vajalik. 2.2.2.8.1. Sõidupidurite kulumisega seotud reguleerimine peab toimuma automaatselt. O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul ei ole automaatsete reguleerimisseadmete paigaldamine siiski kohustuslik. Kulumist automaatselt reguleerivad seadmed peavad tagama tõhusa pidurdamise ka pärast kuumenenud pidurite jahtumist. Eelkõige peab sõiduk olema tavapäraselt kasutatav pärast katseid, mis on tehtud II lisa punkti 1.3 (I tüübi katsetus) ja II lisa punkti 1.6 (III tüübi katsetus) kohaselt. 2.2.2.8.2. Sõidupiduri hõõrdkatete kulumist peab saama kergesti kontrollida sõidukist väljaspool või sõiduki all tavaliste tööriistade või seadmete abil; näiteks kasutades asjakohaseid kontrollavasid või muid vahendeid. 2.2.2.9. Piduriseadmed peavad haagise automaatselt peatama, kui haakeseadis haagise liikumise ajal puruneb. See nõue ei kehti siiski haagiste suhtes täismassiga kuni 1,5 tonni juhul, kui haagised on varustatud peale tavalise haakeseadise lisaseadisega (kett, tross jne), mille abil saab põhihaakeseadise purunemise korral ära hoida veotiisli kokkupuute maapinnaga ning hoida haagis teataval määral juhitavana. 2.2.2.10. Igal haagisel, mille puhul nõutakse sõidupidurisüsteemi paigaldamist, peab olema tagatud seisupidurdus ka juhul, kui haagis ei ole vedukiga ühendatud. Seisupidurisüsteemi peab saama käivitada sõiduki kõrval seisev isik; kuid sõitjate vedamiseks kasutatava haagise puhul peab kõnealune pidurisüsteem olema käivitatav haagise seest. Mõiste “käivitamine” hõlmab ka piduri vabastamist. 2.2.2.11. Kui haagisele on paigaldatud pidurisüsteemi (välja arvatud seisupidurisüsteemi) suruõhuga aktiveerimist katkestada võimaldav seade, siis peab kõnealune seade olema projekteeritud ja ehitatud nii, et selle väljalülitatud asend taastub hiljemalt koos haagise suruõhutoite taastumisega. 2.2.2.12. Kahekordse suruõhutoitesüsteemiga O3- ja O4-kategooria haagised peavad vastama punktis 2.2.1.18.3 kindlaksmääratud tingimustele. 2.2.2.13. O3- ja O4-kategooria haagised peavad olema varustatud mitteblokeeruvate pidurisüsteemidega X lisa nõuete kohaselt. 2.2.2.14. Punktis 2.2.2.13 mainimata haagised, mis on varustatud mitteblokeeruvate pidurisüsteemidega, peavad vastama X lisa nõuetele. 2.2.2.15. Abiseadmete varustamiseks energiaga hoitakse sõidupidurduse energiasalvestid kasutamise ajal rõhu all, mis moodustab vähemalt 80 % veduki toite minimaalsest rõhust, nagu on ette nähtud II lisa liite punktis 3.1.2.2. 2.2.2.15.1. Abiseadmete või nendega ühendatud torude purunemise või lekke korral peab pidurdatud rataste välispinnale mõjuvate jõudude summa moodustama vähemalt 80 % II lisa punktis 2.2.1.2.1 käsitletava haagise puhul ettenähtud väärtusest. Kui kõnesolev purunemine või leke mõjutab II lisa liite punktis 6 nimetatud abiseadme märgusignaali, siis kehtivad kõnealuses punktis ettenähtud tõhususnõuded.