02022R2059 — ET — 26.10.2022 — 000.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2022/2059, 14. juuni 2022, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega määratakse kindlaks määruse (EL) nr 575/2013 artiklite 325bf ja 325bg kohaste järeltestimise ning kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõuete tehnilised üksikasjad (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 276 26.10.2022, lk 47)





Parandatud:









▼B

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2022/2059,

14. juuni 2022,

millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega määratakse kindlaks määruse (EL) nr 575/2013 artiklite 325bf ja 325bg kohaste järeltestimise ning kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõuete tehnilised üksikasjad

(EMPs kohaldatav tekst)







1. PEATÜKK

Tehnilised elemendid, mis peavad sisalduma portfelli väärtuse tegelikes ja hüpoteetilistes muutustes järeltestimise nõuete kohaldamisel







1. jagu

Tehnilised elemendid, mis peavad sisalduma portfelli väärtuse tegelikes muutustes

Artikkel 1

Tehnilised elemendid, mis peavad kauplemisüksuse tasandil tehtava järeltestimise nõuete kohaldamisel sisalduma kauplemisüksuse portfelli väärtuse tegelikes muutustes

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bf lõikes 3 osutatud kauplemisüksuse järeltestimise eesmärgil arvutavad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse tegelikud muutused, kasutades samu meetodeid, sealhulgas samu hinnastamismeetodeid, mudeliparameetreid ja turuandmeid, mida kasutatakse päevalõpuväärtuste arvutamiseks (päevalõpu hindamisprotsess), sealhulgas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 105 lõikes 8 osutatud sõltumatu hinnakontrolli tulemusi.

2. Kauplemisüksuse portfelli väärtuse tegelike muutuste arvutamisel kajastavad finantsinstitutsioonid portfelli väärtuse muutusi, mis on tingitud aja möödumisest.

3. Kauplemisüksuse portfelli väärtuse tegelike muutuste arvutamisel arvestavad finantsinstitutsioonid selle väärtuse hulka kõik lõikes 1 osutatud päevalõpu hindamise käigus arvesse võetud korrigeerimised, mis on seotud tururiskiga, välja arvatud kõik järgmised korrigeerimised: a) krediidiväärtuse korrigeerimised, mis kajastavad finantsinstitutsiooni vastaspoolte krediidiriski jooksvat turuväärtust; b) finantsinstitutsiooni enda krediidiriskiga seotud korrigeerimised, mis on omavahenditest välja jäetud vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 33 lõike 1 punktile b või c; c) täiendavad väärtuse korrigeerimised, mis on maha arvatud esimese taseme põhiomavahenditest vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 34.

4. Finantsinstitutsioonid arvutavad lõikes 3 osutatud korrigeerimise väärtuse kõigi samale kauplemisüksusele määratud positsioonide alusel. Finantsinstitutsioonid võtavad korrigeerimise väärtuse muutusi arvesse üksnes korrigeerimise arvutamise kuupäeval.

5. Lisaks lõike 3 punktides a, b ja c sätestatud eranditele võivad finantsinstitutsioonid jätta kauplemisüksuse portfelli tegelike muutuste arvutamisel välja korrigeerimise, mis arvutatakse päevalõpu hindamisprotsessi käigus rohkem kui ühele kauplemisüksusele määratud positsioonide kogumite lõikes netopõhiselt, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) see korrigeerimine arvutatakse oma laadi tõttu netopõhiselt rohkem kui ühele kauplemisüksusele määratud positsioonide kogumite lõikes; b) korrigeerimise sisemine riskijuhtimine on kooskõlas korrigeerimise arvutamise tasandiga; c) asjaomane finantsinstitutsioon dokumenteerib kõik järgmise: i) positsioonide kogumid, mille suhtes korrigeerimist arvutatakse; ii) põhjendused, mis on aluseks korrigeerimise arvutamisele punktis i osutatud positsioonide kogumite lõikes; iii) põhjendus, miks korrigeerimist ei arvutatud üksnes sellele kauplemisüksusele määratud positsioonide alusel.

Artikkel 2

Tehnilised elemendid, mis peavad finantsinstitutsiooni tasandil tehtava järeltestimise nõuete kohaldamisel sisalduma portfelli väärtuse tegelikes muutustes

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bf lõikes 6 osutatud järeltestimise eesmärgil arvutavad finantsinstitutsioonid portfelli väärtuse tegelikud muutused, kasutades samu meetodeid, sealhulgas samu hinnastamismeetodeid, mudeliparameetreid ja turuandmeid, mida kasutatakse päevalõpu hindamisprotsessis, sealhulgas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 105 lõikes 8 osutatud sõltumatu hinnakontrolli tulemusi.

2. Portfelli väärtuse tegelike muutuste arvutamisel kajastavad finantsinstitutsioonid portfelli väärtuse muutust, mis on tingitud aja möödumisest.

3. Portfelli väärtuse tegelike muutuste arvutamisel arvestavad finantsinstitutsioonid selle väärtuse hulka kõik lõikes 1 osutatud päevalõpu hindamise käigus arvesse võetud korrigeerimised, mis on seotud tururiskiga, välja arvatud kõik järgmised korrigeerimised: a) krediidiväärtuse korrigeerimised, mis kajastavad finantsinstitutsiooni vastaspoolte krediidiriski jooksvat turuväärtust; b) finantsinstitutsiooni enda krediidiriskiga seotud korrigeerimised, mis on omavahenditest välja jäetud vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 33 lõike 1 punktile b või c; c) täiendavad väärtuse korrigeerimised, mis on maha arvatud esimese taseme põhiomavahenditest vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 34.

4. Finantsinstitutsioonid arvutavad lõikes 3 osutatud korrigeerimiste väärtuse muutuse ühe järgmise põhjal: a) kõik positsioonid, mis on määratud kauplemisüksustele, mille puhul finantsinstitutsioonid arvutavad tururiski omavahendite nõuded vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivsele sisemudeli meetodile; b) kõik positsioonid, mille suhtes kohaldatakse tururiski omavahendite nõudeid.

5. Finantsinstitutsioonid võtavad korrigeerimise väärtuse muutusi arvesse üksnes korrigeerimise arvutamise kuupäeval.







2. jagu

Tehnilised elemendid, mis peavad sisalduma portfelli väärtuse nõuete hüpoteetilistes muutustes

Artikkel 3

Tehnilised elemendid, mis peavad kauplemisüksuse tasandil tehtava järeltestimise nõuete kohaldamisel sisalduma kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetilistes muutustes

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bf lõikes 3 osutatud kauplemisüksuse järeltestimise eesmärgil arvutavad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetilised muutused, kasutades samu meetodeid, sealhulgas samu hinnastamismeetodeid, mudeliparameetreid ja turuandmeid, mida kasutatakse päevalõpu hindamisprotsessis, võtmata arvesse teenus- ja vahendustasusid.

2. Kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel kajastavad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse muutusi, mis on tingitud aja möödumisest, samal viisil nagu nad kajastavad selliseid muutusi järgmiste näitajate arvutamisel: a) määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325ba lõike 1 punktis a osutatud eeldatava puudujäägi riskinäitaja; b) määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 325bk osutatud stressistsenaariumi riskinäitaja.

3. Kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel arvestavad finantsinstitutsioonid selle väärtuse hulka kõik lõikes 1 osutatud päevalõpu hindamise käigus arvesse võetud korrigeerimised, mis on seotud tururiskiga, mida arvutatakse iga päev ja mis sisalduvad finantsinstitutsiooni riskimõõtmise mudelis, välja arvatud kõik järgmised korrigeerimised: a) krediidiväärtuse korrigeerimised, mis kajastavad finantsinstitutsiooni vastaspoolte krediidiriski jooksvat turuväärtust; b) finantsinstitutsiooni enda krediidiriskiga seotud korrigeerimised, mis on omavahenditest välja jäetud vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 33 lõike 1 punktile b või c; c) täiendavad väärtuse korrigeerimised, mis on maha arvatud esimese taseme põhiomavahenditest vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 34.

4. Finantsinstitutsioonid arvutavad lõikes 3 osutatud korrigeerimise väärtuse kõigi sellele kauplemisüksusele määratud positsioonide alusel. Finantsinstitutsioonid võtavad arvesse korrigeerimise väärtuse muutusi, mis põhinevad päevalõpu korrigeerimise väärtuse ja kauplemisüksuse portfelli positsioonide muutumatuse korral järgmise päeva lõpu korrigeerimise väärtuse võrdlusel.

5. Lisaks lõike 3 punktides a, b ja c sätestatud eranditele võivad finantsinstitutsioonid jätta kauplemisüksuse portfelli hüpoteetiliste muutuste arvutamisel välja ka korrigeerimise, mis arvutatakse päevalõpu hindamisprotsessi käigus rohkem kui ühele kauplemisüksusele määratud positsioonide kogumite lõikes netopõhiselt, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) see korrigeerimine arvutatakse oma laadi tõttu netopõhiselt rohkem kui ühele kauplemisüksusele määratud positsioonide kogumite lõikes; b) korrigeerimise sisemine riskijuhtimine on kooskõlas korrigeerimise arvutamise tasandiga; c) finantsinstitutsioon dokumenteerib kõik järgmise: i) positsioonide kogumid, mille suhtes korrigeerimist arvutatakse; ii) põhjendused, mis on aluseks korrigeerimise arvutamisele punktis i osutatud positsioonide kogumite lõikes; iii) põhjendus, miks korrigeerimist ei arvutatud üksnes sellele kauplemisüksusele määratud positsioonide alusel.

Artikkel 4

Tehnilised elemendid, mis peavad finantsinstitutsiooni tasandil tehtava järeltestimise nõuete kohaldamisel sisalduma portfelli väärtuse hüpoteetilistes muutustes

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bf lõikes 6 osutatud järeltestimise eesmärgil arvutavad finantsinstitutsioonid portfelli väärtuse hüpoteetilised muutused, kasutades samu meetodeid, sealhulgas samu hinnastamismeetodeid, mudeliparameetreid ja turuandmeid, mida kasutatakse päevalõpu hindamisprotsessis, võtmata arvesse teenus- ja vahendustasusid.

2. Portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel kajastavad finantsinstitutsioonid portfelli väärtuse muutusi, mis on tingitud aja möödumisest, samal viisil nagu nad kajastavad selliseid muutusi järgmiste näitajate arvutamisel: a) määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325ba lõike 1 punktis a osutatud eeldatava puudujäägi riskinäitaja; b) määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 325bk osutatud stressistsenaariumi riskinäitaja.

3. Portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel arvestavad finantsinstitutsioonid selle väärtuse hulka kõik lõikes 1 osutatud päevalõpu hindamise käigus arvesse võetud korrigeerimised, mis on seotud tururiskiga, mida arvutatakse iga päev ja mis sisalduvad finantsinstitutsiooni riskimõõtmise mudelis, välja arvatud kõik järgmised korrigeerimised: a) krediidiväärtuse korrigeerimised, mis kajastavad finantsinstitutsiooni vastaspoolte krediidiriski jooksvat turuväärtust; b) finantsinstitutsiooni enda krediidiriskiga seotud korrigeerimised, mis on omavahenditest välja jäetud vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 33 lõike 1 punktile b või c; c) täiendavad väärtuse korrigeerimised, mis on maha arvatud esimese taseme põhiomavahenditest vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 34.

4. Finantsinstitutsioonid arvutavad lõikes 3 osutatud korrigeerimiste väärtuse muutused ühe järgmise põhjal: a) kõik positsioonid, mis on määratud kauplemisüksustele, mille puhul finantsinstitutsioonid arvutavad tururiski omavahendite nõuded vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivsele sisemudeli meetodile; b) kõik positsioonid, mille suhtes kohaldatakse tururiski omavahendite nõudeid.

Artikkel 5

Nõuded dokumentatsioonile

Finantsinstitutsioonid kehtestavad põhimõtted ja menetlused, millega määratakse kindlaks, kuidas nad arvutavad kauplemisüksuse portfelli väärtuse tegelikke ja hüpoteetilisi muutusi vastavalt käesoleva määruse artiklitele 1–4. Need põhimõtted ja menetlused peavad sisaldama kõiki järgmisi elemente:

a) kirjeldades, kuidas asjaomase portfelli väärtuse tegelikke muutusi arvutatakse, ülevaade erinevustest päevalõpu hindamisprotsessi käigus saadud päevalõpu portfelli väärtuste muutuste ja asjaomase portfelli väärtuse tegelike muutuste vahel;

b) teenus- ja vahendustasud ning kirjeldus, kuidas kohaldatakse määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bf lõike 4 punktis b osutatud väljajätmist;

c) loetelu kõikidest korrigeerimistest, esitades iga korrigeerimise puhul kõik järgmised andmed: i) korrigeerimise kirjeldus ja eesmärk; ii) korrigeerimise arvutamiseks kasutatud metoodika ja protsess; iii) korrigeerimise arvutamise sagedus ning juhul, kui sagedus on väiksem kui kord päevas, sellise sageduse põhjendus; iv) kas korrigeerimine on tururiski suhtes tundlik; v) positsioonide kogumid, mille suhtes korrigeerimist arvutatakse, ja selliste kogumite suhtes arvutuste tegemise põhjused; vi) kas ja kuidas korrigeerimise muutustest tulenevat riski aktiivselt maandatakse ja milline kauplemisüksus või millised kauplemisüksused vastutavad sellise riski maandamise eest; vii) kas ja kuidas võetakse korrigeerimist arvesse asjaomase portfelli väärtuse tegelikes muutustes määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bf lõikes 3 osutatud järeltestimise ja kõnealuse määruse artikli 325bf lõikes 6 osutatud järeltestimise eesmärgil; viii) kas ja kuidas võetakse korrigeerimist arvesse asjaomase portfelli väärtuse hüpoteetilistes muutustes määruse (EL) nr 575/2013 artiklite 325bf ja 325bg kohaldamisel, ning ülevaade sellest, kuidas korrigeerimise muutust arvutatakse, eeldades, et portfelli positsioonid ei muutu.







2. PEATÜKK

Kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude tehniline kirjeldus







1. jagu

Kriteeriumid, mida on vaja tagamaks, et kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilised ja hüpoteetilised muutused on piisavalt lähedased, ning tagajärjed kauplemisüksustele, mis sellele tingimusele ei vasta

Artikkel 6

Üldnõuded

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bg lõike 2 kohaldamisel arvutavad finantsinstitutsioonid asjaomase kauplemisüksuse portfelli puhul käesoleva määruse artiklis 7 sätestatud Spearmani korrelatsioonikordaja ja käesoleva määruse artiklis 8 sätestatud Kolmogorov-Smirnovi katseparameetri ning kohaldavad nende arvutuste tulemuste põhjal käesoleva määruse artiklis 9 osutatud kriteeriume. Kui nende kriteeriumide kohaselt ei ole kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilised ja hüpoteetilised muutused piisavalt lähedased, kohaldatakse finantsinstitutsioonide suhtes käesoleva määruse artiklis 10 sätestatud tagajärge.

2. Lõike 1 kohaldamisel võivad finantsinstitutsioonid viia kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilise muutuse arvutamise ajahetke (hetkeaeg) vastavusse hetkeajaga, mille kohta nad arvutavad selle väärtuse hüpoteetilised muutused.

Artikkel 7

Spearmani korrelatsioonikordaja arvutamine

1. Finantsinstitutsioonid arvutavad käesoleva määruse artikli 6 lõikes 1 osutatud Spearmani korrelatsioonikordaja, tehes järgmised sammud järgmises järjekorras: a) nad määravad kindlaks kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste ja teoreetiliste muutuste vaatluste aegrea viimase 250 tööpäeva jooksul; b) punktis a osutatud hüpoteetiliste ja teoreetiliste muutuste aegreast koostavad finantsinstitutsioonid vastava järkude aegrea vastavalt lõikele 2, käsitledes hüpoteetiliste ja teoreetiliste muutuste aegrida alusaegreana; c) nad arvutavad Spearmani korrelatsioonikordaja vastavalt järgmisele valemile: kus: R HPL = punktis b osutatud hüpoteetiliste muutuste aegreast saadud järkude aegrida; R RTPL = punktis b osutatud teoreetiliste muutuste aegreast saadud järkude aegrida; = järkude aegrea RHPL standardhälve, mis on arvutatud vastavalt lõike 3 punktile a; = järkude aegrea RRTPL standardhälve, mis on arvutatud vastavalt lõike 3 punktile b; cov (RHPL , RRTPL ) = järkude aegridade RHPL ja RRTPL vaheline kovariatsioon, mis on arvutatud vastavalt lõike 3 punktile c.

2. Finantsinstitutsioonid koostavad lõike 1 punktis b osutatud järkude aegrea alusaegreast, tehes järgmised sammud järgmises järjekorras: a) alusaegrea iga vaatluse puhul võtavad finantsinstitutsioonid arvesse selle aegrea vaatluste arvu, mille väärtus on väiksem kui sellel vaatlusel; b) finantsinstitutsioonid märgistavad iga vaatluse punktis a sätestatud arvutuse tulemusel saadud arvuga, mida on suurendatud ühe võrra; c) kui punkti b kohase märgistamise tulemusel on kaks või enam vaatlust märgistatud sama numbriga, suurendavad asutused lisaks nende märgiste numbreid järgmise murruga: kus N on sama numbriga märgiste arv; d) finantsinstitutsioonid käsitavad järgu aegreana punktide b ja c kohaselt saadud märgiste aegridasid.

3. Finantsinstitutsioonid arvutavad järgu aegrea RHPL standardhälbe vastavalt punktis a sätestatud valemile, järgu aegrea RRTPL standardhälbe vastavalt punktis b sätestatud valemile ja nende aegridade vahelise kovariatsiooni vastavalt punktis c sätestatud valemile järgmiselt: a) ; b) ; c) ; kus: i = indeks, mis tähistab vaatlust järgu aegreas; = järgu aegrea R HPL „i.“ vaatlus; = järgu aegrea RHPL keskmine; = järgu aegrea RRTPL „i.“ vaatlus; = järgu aegrea RRTPL keskmine.

Artikkel 8

Kolmogorov-Smirnovi katseparameetri arvutamine

1. Finantsinstitutsioonid arvutavad käesoleva määruse artikli 6 lõikes 1 osutatud Kolmogorov-Smirnovi katseparameetri, tehes järgmised sammud järgmises järjekorras: a) nad määravad kindlaks kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste ja teoreetiliste muutuste vaatluste aegrea viimase 250 tööpäeva jooksul; b) nad arvutavad kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste empiirilise kumulatiivse jaotusfunktsiooni punktis a osutatud hüpoteetiliste muutuste aegreast; c) nad arvutavad kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetiliste muutuste empiirilise kumulatiivse jaotusfunktsiooni punktis a osutatud teoreetiliste muutuste aegreast; d) nad saavad Kolmogorov-Smirnovi katseparameetri, arvutades maksimaalse erinevuse kahe punkti b ja c kohaselt arvutatud empiirilise kumulatiivse jaotuse vahel mis tahes võimaliku kasumi ja kahjumi väärtuse korral.

2. Lõike 1 kohaldamisel mõistetakse aegrea põhjal saadud empiirilise jaotusfunktsiooni all funktsiooni, mille tulemuseks on mis tahes sisendarvu puhul selliste vaatluste osakaal aegrea vaatluste koguarvust, mille väärtus on väiksem või võrdne sisendarvuga.

Artikkel 9

Selliste kriteeriumide täpsustamine, mida on vaja tagamaks, et teoreetilised ja hüpoteetilised muutused kauplemisüksuse portfelli väärtuses oleksid piisavalt lähedased

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bg lõike 2 kohaldamisel liigitavad finantsinstitutsioonid kõik kauplemisüksused rohelise, oranži, kollase või punase tsooni üksuseks vastavalt lõigetele 2–5.

Kui kauplemisüksus on liigitatud rohelise tsooni üksuseks, loetakse selle kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilised ja hüpoteetilised muutused piisavalt lähedaseks.

Kui kauplemisüksus on liigitatud oranži, kollase või punase tsooni üksuseks, ei loeta selle kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilisi muutusi ja hüpoteetilisi muutusi piisavalt lähedaseks.

2. Kauplemisüksus liigitatakse rohelise tsooni üksuseks, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) kauplemisüksuse Spearmani korrelatsioonikordaja, mis on arvutatud vastavalt käesoleva määruse artiklile 7, on suurem kui 0,8; b) kauplemisüksuse Kolmogorov-Smirnovi katseparameeter, mis on arvutatud vastavalt käesoleva määruse artiklile 8, on väiksem kui 0,09.

3. Kauplemisüksus liigitatakse punase tsooni üksuseks, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest: a) kauplemisüksuse Spearmani korrelatsioonikordaja, mis on arvutatud vastavalt käesoleva määruse artiklile 7, on väiksem kui 0,7; b) kauplemisüksuse Kolmogorov-Smirnovi katseparameeter, mis on arvutatud vastavalt käesoleva määruse artiklile 8, on suurem kui 0,12.

4. Kauplemisüksus liigitatakse oranži tsooni üksuseks, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) kauplemisüksust ei ole liigitatud rohelise ega punase tsooni üksuseks; b) kõigi sellele kauplemisüksusele määratud positsioonide omavahendite nõuded arvutati eelmises kvartalis määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1a. peatükis sätestatud alternatiivse standardmeetodi alusel.

5. Kauplemisüksus, mis ei ole liigitatud rohelise, oranži ega punase tsooni üksuseks, liigitatakse kollase tsooni üksuseks.

Artikkel 10

Tagajärjed kauplemisüksusele, mis on liigitatud kollase, oranži või punase tsooni üksuseks

1. Finantsinstitutsioonid, kes arvutavad omavahendite nõudeid vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivsele sisemudeli meetodile selliste positsioonide puhul, mis on määratud kauplemisüksustele, mis on käesoleva määruse artikli 9 kohaselt liigitatud punase, oranži või kollase tsooni üksusteks, arvutavad nende positsioonidega seoses täiendava kapitalinõude vastavalt järgmisele valemile: kus: k = nagu on täpsustatud lõikes 2; SAima = määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1a. peatükis sätestatud alternatiivse standardmeetodi kohaselt arvutatud tururiski omavahendite nõuded kõigi selliste positsioonide portfelli puhul, mis on määratud kauplemisüksustele ja mille puhul finantsinstitutsioon arvutab tururiski omavahendite nõuded vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivsele sisemudeli meetodile; IMAima = määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivse sisemudeli meetodi kohaselt arvutatud tururiski omavahendite nõuded kõigi selliste positsioonide portfelli puhul, mis on määratud kauplemisüksustele ja mille puhul finantsinstitutsioon arvutab omavahendite nõuded vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükile.

2. Lõike 1 kohaldamisel arvutatakse koefitsient k vastavalt järgmisele valemile: kus: SA i = tururiski omavahendite nõuded, mis on arvutatud vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1a. peatükis sätestatud alternatiivsele standardmeetodile kõigi kauplemisüksusele „i“ määratud positsioonide puhul; = kõigi selliste kauplemisüksuste indeksid, mis on käesoleva määruse artikli 9 kohaselt liigitatud punase, oranži või kollase tsooni üksusteks, nende kauplemisüksuste hulgast, mille tururiski omavahendite nõuded arvutatakse määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivse sisemudeli meetodi kohaselt; = kõigi selliste kauplemisüksuste indeksid, mille puhul tururiski omavahendite nõuded arvutatakse määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivse sisemudeli meetodi kohaselt.

3. Finantsinstitutsioonid, kes arvutavad tururiski omavahendite nõuded määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivse sisemudeli meetodi kohaselt selliste positsioonide puhul, mis on määratud kauplemisüksustele, mis on käesoleva määruse artikli 9 kohaselt liigitatud punase või oranži tsooni üksusteks, teavitavad sellest pädevat asutust määruse (EL) nr 2013/575 artikli 325az lõike 2 punkti d kohase kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude tulemuste esitamisel.

Artikkel 11

Kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude täitmise hindamise sagedus

Finantsinstitutsioonid hindavad kord kvartalis kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude täitmist kõigi kauplemisüksuste puhul, mille jaoks neil finantsinstitutsioonidel on määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325az lõikes 2 osutatud luba omavahendite nõuete arvutamiseks sisemudelite abil.







2. jagu

Tehnilised elemendid, mis peavad sisalduma kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilistes ja hüpoteetilistes muutustes kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude kohaldamisel

Artikkel 12

Tehnilised elemendid, mis peavad sisalduma kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilistes muutustes

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bg kohaldamisel arvutavad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilised muutused, võrreldes portfelli päevalõpuväärtust ja portfelli järgmise päeva lõppväärtust, eeldusel et positsioonid ei muutu.

2. Finantsinstitutsioonid arvutavad kauplemisüksuse portfelli teoreetilised muutused, kasutades samu meetodeid, sealhulgas samu hinnastamismeetodeid, mudeliparameetreid ja turuandmeid, mida kasutatakse riskimõõtmise mudelis.

3. Kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilised muutused hõlmavad üksnes selliste riskimõõtmise mudelis sisalduvate riskitegurite väärtuse muutusi, mille suhtes finantsinstitutsioonid kohaldavad tulevaste šokkide stsenaariume.

Artikkel 13

Tehnilised elemendid, mis peavad sisalduma kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetilistes muutustes kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude kohaldamisel

Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bg kohaldamisel arvutavad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetilised muutused vastavalt käesoleva määruse artiklile 3.

Artikkel 14

Andmete vastavusse viimine kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõude kohaldamiseks

1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bg kohaldamisel võivad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetiliste muutuste arvutamisel kasutatavate konkreetse riskiteguri sisendandmete väärtuse asendada kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel kasutatavate sama laadi sisendandmete väärtusega sama riskiteguri kohta, kui täidetud on üks järgmistest tingimustest: a) sisendandmete erinevused tulenevad asjaolust, et andmed pärinevad erinevatelt andmeesitajatelt; b) sisendandmete erinevused tulenevad asjaolust, et sisendandmed võetakse turuandmete allikast samal tööpäeval eri aegadel.

2. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 325bg kohaldamisel võivad finantsinstitutsioonid kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetiliste muutuste arvutamisel kasutatava riskiteguri väärtuse asendada kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel kasutatava sama riskiteguri väärtusega, kui täidetud on kõik järgmised tingimused: a) riskitegur, mida kasutatakse kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste arvutamisel, ei vasta otseselt sisendandmetele; b) riskitegur on saadud sisendandmetest, kasutades hindamissüsteemide tehnikaid, mida kasutatakse kauplemisüksuse portfelli väärtuse hüpoteetiliste muutuste puhul; c) ühtegi punktis b osutatud hindamissüsteemi tehnikat ei ole ümber kujundatud riskimõõtmise mudelis kasutatavates hindamissüsteemides, et saada sellise riskiteguri väärtus, mida kasutatakse kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetiliste muutuste arvutamiseks.

Artikkel 15

Nõuded dokumentatsioonile

1. Finantsinstitutsioonid kehtestavad põhimõtted ja menetlused, milles sätestatakse, kuidas nad arvutavad teoreetilised muutused vastavalt käesoleva määruse artiklitele 12 ja 14, ning mis sisaldavad selgitust selle kohta, kuidas arvutatakse kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilised muutused modelleeritavate ja mittemodelleeritavate riskitegurite jaoks.

2. Käesoleva määruse artiklis 14 osutatud andmete vastavusse viimise menetluste kavandamisel kohaldavad finantsinstitutsioonid mõlemat järgmist: a) nad võrdlevad kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetilisi muutusi ilma käesoleva määruse artiklis 14 osutatud vastavusse viimisteta kauplemisüksuse portfelli väärtuse teoreetiliste muutustega koos käesoleva määruse artiklis 14 osutatud vastavusse viimisega ning dokumenteerivad selle võrdluse; b) nad hindavad vastavusse viimise mõju käesoleva määruse artiklites 7 ja 8 osutatud kasumi ja kahjumi tekkeallikate määramise nõudele vastavuse hindamiseks kasutatavate testide parameetritele ja dokumenteerivad selle hindamise.

3. Finantsinstitutsioonid dokumenteerivad kõik riskitegurite sisendandmetes kauplemisüksuse portfelli teoreetiliste muutuste arvutamisel käesoleva määruse artikli 14 kohaselt tehtud korrigeerimised ning selliste korrigeerimiste põhjendused.







3. jagu

Alternatiivse sisemudeli meetodi kohaselt arvutatud omavahendite nõuded

Artikkel 16

Tururiski omavahendite nõuete arvutamine alternatiivse sisemudeli meetodi alusel finantsinstitutsioonide puhul, kellel on kauplemisüksused

Finantsinstitutsioonid, kes arvutavad tururiski omavahendite nõuded kooskõlas määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivse sisemudeli meetodiga mõnele oma kauplemisüksusele määratud positsioonide puhul, arvutavad omavahendite nõuded kõigi oma kauplemisportfelli positsioonide ja kõigi valuuta- või kaubariskile avatud kauplemisportfelliväliste positsioonide puhul punktides a ja b sätestatud valemite tulemuste summana järgmiselt:

a)

b) kus: IMAima = IMAima , nagu on täpsustatud käesoleva määruse artiklis 10; SAima = SAima , nagu on täpsustatud käesoleva määruse artiklis 10; Capital surcharge = käesoleva määruse artikli 10 kohaselt arvutatud täiendav kapitalinõue; C U = määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1a. peatüki kohaselt arvutatud omavahendite nõuded selliste positsioonide portfelli puhul, mis ei ole määratud kauplemisüksustele ja mille puhul finantsinstitutsioonid arvutavad tururiski omavahendite nõuded määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1b. peatükis sätestatud alternatiivse sisemudeli meetodi kohaselt; SAall desks = kõigi kauplemisportfelli positsioonide ja kõigi valuuta- või kaubariskile avatud kauplemisportfelliväliste positsioonide tururiski omavahendite nõuded vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 III osa IV jaotise 1a. peatükis sätestatud alternatiivsele sisemudeli meetodile.

Artikkel 17

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.