7.

NÕUDED 7.1. Töökorras sõiduki massi ja selle telgedevahelise jagunemise mõõtmine Töökorras sõiduki massi ja selle jaotumist telgede vahel mõõdetakse vastavalt punktis 3.3 esitatud seisvatel sõidukitel, mille rattad on otsesõidusuunas. Kui mõõdetud massid ei erine tootja poolt ettenähtud sama tüüpi esindavatest tehnilistest konfiguratsioonidest enam kui 3 % või maksimaalselt 3,5-tonniste N1-, O1-, O2- või M2-kategooria sõidukite korral enam kui 5 %, kasutatakse tootja poolt töökorras sõidukitele esitatud masse ja massijaotust telgede vahel järgnevalt esitatud nõuete korral. Vastasel juhul tuleb kasutada mõõtmisel saadud masse ja tehniline teenistus võib vajadusel teha täiendavaid mõõtmisi muudele kui punkti 3.3 vastavatele sõidukitele. ▼M2 7.2. Mõõtmete määramine Kogupikkus, -laius ja -kõrgus mõõdetakse punkti 3.3 tingimuste põhjal kindlaks määratud töökorras sõiduki(te)lt, lähtudes punkti 2.4 sätetest. Kui mõõtmistulemused erinevad valmistaja poolt vastavatel tehnilistel konfiguratsioonidel esitatud tulemustest antud tüübi piires rohkem kui 1 %, kasutatakse allolevate nõuete korral saadud tulemusi ja tehniline teenistus võib vajadusel teha täiendavaid mõõtmisi muudele kui punktile 3.3 vastavatele sõidukitele. Direktiivi 96/53/EÜ I lisas esitatud piirväärtusi siiski ületada ei tohi. ▼B 7.3. Sõidukite suurimad lubatud mõõtmed 7.3.1. Suurim pikkus 7.3.1.1. Mootorsõidukid: vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 1.1. 7.3.1.2. Haagised (välja arvatud poolhaagised): vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 1.1. 7.3.1.3. Liigendbussid: vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 1.1. 7.3.1.4. Poolhaagised: Punktis 7.3.1.4.1 esitatud kaugus tuleb mõõta punktis 2.4.1 nimetatud seadmeid arvestamata ja punktis 7.3.1.4.2 esitatud kaugus tuleb mõõta mahaarvamisteta. 7.3.1.4.1. Kaugus poolhaagise sadula veopoldi teljest kuni tagaosani, mõõdetuna horisontaalselt sõiduki pikitasapinnalt, ei tohi ületada direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktis 1.6 toodud piiri. 7.3.1.4.2. Distants poolhaagise sadula veopoldi teljest kuni kõige eesmise punktini ei tohi horisontaalselt mõõdetuna vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 4.4 ületada 2,04 m. 7.3.2. Suurim laius 7.3.2.1. Kõik sõidukid: vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 1.2. 7.3.2.2. Fikseeritud või liikuvad pealmised konstruktsioonid spetsiaalselt kontrollitud temperatuuril kaupade transportimiseks mõeldud N- ja O-kategooria sõidukitel, mille külgseinade paksus koos isolatsiooniga ületab 45 mm: vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 1.2. 7.3.3. Suurim kõrgus 7.3.3.1. Kõik sõidukid: vastavalt direktiivi 96/53/EÜ I lisa punktile 1.3. 7.4. Massijaotuse arvutamine 7.4.1. Arvutamise kord 7.4.1.1. Allpool määratletud massijaotuse arvutamiseks peab tootja testide eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitama informatsiooni (kas tabelina või muul sobival kujul) iga tehnilise konfiguratsiooni kohta sõidukitüübis, mis on defineeritud kõikide näitajate võimalike väärtuste grupina käesoleva direktiivi II lisas. Need andmed on vajalikud vastava täismassi, tehniliselt suurima lubatud telje- ja mitmiktelje koormuse, tehniliseltsuurima lubatud pukseeritava massi ja autorongi täismassi kindlaksmääramisel. 7.4.1.2. Kindlustamaks, et iga tüüpi esindav tehniline konfiguratsioon täidab järgnevad nõuded, tuleb läbi viia vastavad arvutused. Sellepärast tuleb arvutuste tegemisel piirduda halvimate juhtudega. 7.4.1.3. Järgnevate nõuete täitmiseks esitatakse parameetrid M, mi, μj, TM ja MC, millele peavad vastama punktis 7.4 esitatud nõuded: M = sõiduki täismass, mI = suurim tehniliselt lubatud teljekoormus, kus i tähistab telgede arvu ühest kuni sõiduki telgede koguarvuni, μj = suurim tehniliselt lubatud üksiktelje või mitmiktelje koormus, kus j tähistab üksik- ja mitmiktelgede arvu ühest kuni sõiduki üksik- ja mitmiktelgede koguarvuni, TM = suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass ja MC = autorongi täismass. 7.4.1.4. Kui tegemist on üksiktelgedega, kus i tähistab üksiktelge ja j mitmiktelgesid, siis definitsiooni järgi mi = μj. 7.4.1.5. Kui sõiduk on varustatud koormatavate telgedega, tuleb järgnevad arvutused teha nii, et koormatavate telgede vedrustus on normaalses töökorras. Kui sõiduk on varustatud ülestõstetavate telgedega, tuleb järgnevad arvestused teha langetatud sildadega. 7.4.1.6. Mitmiktelgede korral peab valmistaja näitama telgedevahelise massijaotuse seaduspärasust mitmiktelgedele langeva täismassi korral (esitades näiteks arvutusvalemi või luues jaotumisgraafiku). 7.4.1.7. Poolhaagiste ja kesktelghaagiste korral peetakse haakepunktiks järgnevates arvutustes telge tähisega O ja vastavad massid m° ja μ° määratletakse kokkuleppeliselt suurima tehniliselt lubatud haakepunktile mõjuva massina. 7.4.2. Nõuded N- ja O-kategooria sõidukitele, välja arvatud haagiselamud 7.4.2.1. Masside mi summa ei tohi olla väiksem kui mass M. 7.4.2.2. Ühegi mitmiktelje j korral ei tohi telgedele langevate masside mi summa olla väiksem kui mass μj. Lisaks ei tohi ühegi üksiku telje mass mi olla väiksem kui massijaotusseaduse järgi sellele teljele i langeva mitmiktelje massi μj osa. 7.4.2.3. Masside μj summa ei tohi olla väiksem kui M. 7.4.2.4. Töökorras sõiduki mass, millele on lisatud reisijate arvuga korrutatud 75 kg vastav mass ja suurim tehniliselt lubatud vertikaalkoormus haakepunktile, ei tohi ületada massi M. 7.4.2.5. ▼M2 Kui sõiduk on koormatud massini M vastavalt punktis 7.4.2.5.1 või 7.4.2.5.2 kirjeldatud asjakohases olukorras, ei tohi teljele i langev koormus ületada massi Mi samal teljel, ja üksikteljele või mitmiktelgedele j langev koormus ei tohi ületada massi μj. 7.4.2.5.1. Ühtlane massijaotus — töökorras sõiduk koos 75 kg massidega, mis on paigaldatud igale reisijakohale, koormatakse massini M, kusjuures nimikoormus jaotatakse ühtlaselt pinnale, mis on ette nähtud kauba transpordiks. 7.4.2.5.2. Ekstreemse massijaotuse (ebaühtlase koormuse) korral peab tootja esitama äärmised lubatud raskuskeskme asendid koormale ja/või kerele ja/või lisaseadmetele või sisustusele (näiteks: 0,50—1,30 m kaugusele esimesest tagasillast ettepoole) töökorras sõiduki puhul ja mille igale reisijakohale on paigutatud 75 kg mass ja mis koormatakse massini M. ▼M2 ————— ▼B 7.4.2.6. Kui N-kategooria sõiduk on koormatud massini M ja selle tagatelg (telg on tähistatud n-iga) või mitmiktagatelg (mitmiktagatelg on tähistatud q-ga) on koormatud massini mn või μq, ei tohi juhtteljele või -telgedele langev mass olla väiksem kui 20 % massist M. 7.4.2.7. MC ei tohi ületada M + TM. 7.4.3. Nõuded bussidele 7.4.3.1. Kohaldatakse punktides 7.4.2.1–7.4.2.3 ja punktis 7.4.2.7 esitatud nõudeid. ▼M2 7.4.3.2. Töökorras sõiduki mass, millele on lisatud mass Q korrutatuna istuvate ja seisvate reisijate arvuga, punktis 7.4.3.3.1 määratletud massid WP, B ja BX, haakepunktile mõjuv suurim tehniliselt lubatud mass, juhul kui haakeseadis on paigaldatud tootja poolt, ei tohi ületada massi M. ▼B 7.4.3.3. Kui komplekteerimata sõiduk on vastavalt punktis 7.4.2.5.1.2 kirjeldatud situatsioonile koormatud massini M või kui töökorras komplekteeritud või etapiviisiliselt valmisehitatav sõiduk on koormatud vastavalt punktile 7.4.3.3.1, ei tohi telgedele jagunev mass ületada igale teljele mõjuvat teljekoormust mi ning iga üksikteljele või mitmiktelje koormus ei tohi ületadasellele teljegrupile mõjuvat koormust μj. Lisaks peab/peavad veoteljele mõjuv mass või veotelgedele mõjuvad massid olema vähemalt 25 % massist M. ▼M2 7.4.3.3.1. Töökorras sõiduk on koormatud: istuvate reisijate arvuga P võrduva massiga massist Q; seisvate reisijate arvuga SP võrduva massiga massist Q, mis on jaotatud ühtlaselt seisvatele reisijatele ettenähtud alale S1; vajaduse korral massiga WP, mis on jaotatud ühtlaselt ratastoolidele ettenähtud alale; massiga B (kg), mis on jaotatud ühtlaselt pagasiruumis; massiga BX (kg), mis on jaotatud ühtlaselt pagasi vedamiseks ettenähtud katusealal, kus: P on istekohtade arv; S1 on seisvatele reisijatele ettenähtud ala. III või B-klassi sõidukite puhul S1=0; SP, mille on kindlaks määranud tootja, ei tohi ületada väärtust S1/Ssp, kus Ssp on ühele seisvale reisijale ettenähtud allolevas tabelis täpsustatud kokkuleppeline ruum; WP (kg) on ratastoolidele ettenähtud alade arv korrutatuna 250 kilogrammiga, mis vastab ratastoolile ja selle kasutajale; B (kg), mille on kindlaks määranud tootja, peab olema määratud numbriliselt ega tohi olla väiksem kui 100 × V. See hõlmab ka pagasiruumi või pakiraamid, mis võivad olla kinnitatud sõiduki välispoolele; V on pagasiruumi kogumaht m3- s. I või A-klassi sõiduki kinnitamisel ainult sõiduki välisküljelt ligipääsetavate pagasiruumide mahtu ei arvestata; BX, mille on kindlaks määranud tootja, peab olema määratud numbriliselt ja mitte väiksem kui 75 kg/m2. Kahekorruseliste sõidukite katusel pagasivedu ette nähtud ei ole ja seega on kahekorruseliste sõidukite BX null; Q ja Ssp väärtused on esitatud alljärgnevas tabelis:



Sõiduki klass Q (kg) — reisijamass Ssp (m2 reisija kohta) — ühele seisvale reisijale ettenähtud ala I ja A-klass 68 0,125 II klass 71 (1) 0,15 III ja B-klass 71 (1) Puudub (1) Sisaldab 3 kg käsipagasile. ▼M2 7.4.3.3.2. Varieeruva istekohtade arvuga, seisvatele reisijatele ettenähtud alaga (S1) ja/või ratastoolide veoks vajaliku varustusega sõidukite suhtes tuleb kõigi järgmiste tingimuste korral kohaldada punktides 7.4.3.2 ja 7.4.3.3 esitatud nõudeid. 7.4.3.3.2.1. Kasutusele on võetud kõik võimalikud istekohad, seejärel ülejäänud, seisvatele reisijatele ettenähtud ala, (kuni tootja poolt ettenähtud seisukohtade arvu piirnormini, kui see saavutatakse) ja, kui ruumi jääb üle, siis kõik ratastoolikohad. 7.4.3.3.2.2. Kasutusele on võetud kõik võimalikud seisukohad (kuni tootja poolt ettenähtud seisukohtade arvu piirnormini), seejärel ülejäänud istekohad ja, kui ruumi jääb üle, siis kõik ratastoolikohad. 7.4.3.3.2.3. Kasutusele on võetud kõik võimalikud ratastoolikohad, seejärel ülejäänud, seisvatele reisijatele ettenähtud ruum (kuni tootja poolt ettenähtud seisukohtade arvu piirnormini) ja ülejäänud istekohad. ▼M2 7.4.3.4. Kui sõiduk on töökorras ja valmis laadimiseks vastavalt punktile 7.4.3.3.1, siis esiteljele või esimesele mitmikteljele langev koormus ei tohi olla väiksem kui alljärgnevas tabelis toodud protsent töökorras sõiduki massist või täismassist M:



I ja A-klass II klass III ja B-klass Jäigad Liigendiga Jäigad Liigendiga Jäigad Liigendiga 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20 (1) II ja III klassi kuuluvate kahe juhtteljega kolmeteljeliste sõidukite puhul vähendatakse see arv 20 protsendini. ▼M2 7.4.3.5. Kui sõidukile antakse tüübikinnitus rohkem kui ühes klassis, siis kehtivad punktid 7.4.3.2 ja 7.4.3.3 iga klassi puhul. ▼M2 7.4.4. Nõuded haagiselamutele ▼B Kohaldatakse punktides 7.4.2.1–7.4.2.4 ja punktis 7.4.2.7 esitatud nõudeid. Lisaks, kui komplekteerimata sõiduk on koormatud massini M vastavalt punktis 7.4.2.5.1.2 kirjeldatud situatsioonile või kui töökorras komplekteeritud või etapiviisiliselt valmisehitatav sõiduk on koormatud massini M vastavalt nõukogu direktiivi 92/21/EMÜ II lisa liitele ( 10 ), siis mass, mis vastab igale teljele langevale koormusele, ei tohi ületada selle telje koormust mi ja mass, mis vastab igale üksikteljele või mitmikteljele langevale koormusele, ei tohi ületada selle mitmiktelje koormust μi. Peale selle peab veotelje koormusele vastav mass või veotelgede koormuste summale vastav mass olema vähemalt 25 % massist M. 7.5. Tingimused, millega kontrollida sõiduki klassifitseerimist maastikusõidukina (direktiivi 70/156/EMÜ II lisa 4. jagu) 7.5.1. Tehniline teenistus peab kindlaks tegema, kas komplekteeritud või etapiviisiliselt valmisehitatav sõiduk või ilma sadulhaakeseadmeta poolhaagise veduk (sadulveduk) on vastavalt direktiivi 70/156/EMÜ II lisas toodud tingimustele tunnustatav maastikusõidukina. 7.5.2. Muude komplekteerimata sõidukite korral viiakse antud protseduur läbi ainult tootja nõudel. 7.6. Manööverdamisvõime 7.6.1. Kõik mootorsõidukid ja poolhaagised peavad olema suutelised manööverdama kas ühes või teises suunas 360° täisringjoonelises alas, mis koosneb kahest kontsentrilisest ringjoonest, ilma et sõiduki ükski välimine punkt (välja arvatud punktis 2.4.2 sõiduki laiuse kohta nimetatud väljaulatuvad osad) ületaks ala piiravaid ringjooni, kusjuures välimise ringjoone raadius on 12,50 m ja sisemise ringjoone raadius on 5,30 m. ▼M2 Mootorsõidukitele ja poolhaagistele, millel on olemas teljetõsteseadmed (vt punkt 2.14), kehtib antud nõue ka sissetõmmatava(te) telje (telgede) ülestõstetud asendi või koormatava(te) telje (telgede) koormamata asendi korral. See nõue ei kehti käivitusseadiste puhul, nagu sissetõmmatavad teljed, mis vastavad IV lisa punkti 3.5 nõuetele. ▼B Vastavust ülalnimetatud nõuetele kontrollitakse järgmiselt: 7.6.1.1. Mootorsõidukid Sõiduki kõige väljaspoolsemat eesmist punkti tuleb juhtida välimist ringjoont mööda (vt joonis A). 7.6.1.2. Poolhaagised Poolhaagise tunnistatakse punkti 7.6.1 nõuetele vastavaks, kui selle teljevahe ei ole suurem kui ,kus L on poolhaagise laius, mis antud jao tingimuste täitmiseks mõõdetakse teljevahe pikkusena poolhaagise sadula veopoldist mittejuhitavate tandemtelgede keskmeni; kui ühel või enamal mittejuhitavatest tandemtelgedest on teljetõsteseade (vt 2.14), siis võetakse arvesse kas langetatud või tõstetud telje/telgede pikem teljevahe. Kahtluse korral võib tüübikinnitusasutus nõuda punktis 7.6.1 kirjeldatud katse läbiviimist. ▼M2 7.6.2. Täiendavad nõuded N-kategooria sõidukitele Kui sõiduk seisab ja selle juhtrattad on suunatud nii, et sõiduki liikumahakkamise korral joonistaks selle otsa äärmine välimine punkt 12,50 m raadiusega ringjoone, tuleb maapinnale joone märkimisega sõiduki küljele luua vertikaalne puutetasand, mis oleks suunaga ringist väljapoole. Kui sõiduk liigub kas ühes või teises suunas edasi 12,50 m raadiusega ringjoont pidi, ei tohi ükski selle osa liikuda vertikaaltasapinnast väljapoole rohkem kui 0,80 m (vt joonis B). Ülestõstetavate telgedega sõidukitele kohaldatakse antud nõuet (punkti 2.14 järgi) ka telje (telgede) ülestõstetud asendi korral. Sissetõmmatavate telgede ülestõstetud asendis või koormatavate telgede koormamata asendis on lubatud 0,80 m N-kategooria sõidukite korral asendatud 1,00 meetriga. 7.6.3. Lisanõuded M 2 - või M 3 - kategooria sõidukitele Maapinnale tõmmatakse seisva sõiduki ringist väljapoole suunatud külje vertikaalse puutetasandi kindlaksmääramiseks joon. Liigendsõiduki korral peavad selle kaks jäika osa olema joondatud mainitud tasandil. Kui sõiduk liigub sirgjooneliselt kursilt punktis 7.6.1 kirjeldatud ringjoonelisse piirkonda, ei tohi ükski sõiduki osa liikuda sellest vertikaaltasapinnast väljapoole rohkem kui 0,60 m (vt joonised C ja D). ▼B Joonis A Joonis B ▼M2 Joonis C R = 12,5 m r = 5,3 m U = maksimum 0,6 ▼M2 Joonis D R = 12,5 m r = 5,3 m U = maksimum 0,6 ▼M2 7.6.4. Punktide 7.6.1—7.6.3 nõuetele vastatust võib tootja nõudel kontrollida ka vastava arvutuse või geomeetrilise demonstratsiooni teel. Kui tootja nõudel kontrollitakse tagumiste juhttelgedeta N-kategooria sõidukeid nende geomeetriliste omaduste põhjal, loetakse sõiduk ülaltoodud punkti 7.6.2 nõuetele vastavaks, kui selle tagaülend ei ületa 60 % sõiduki teljevahest. ▼M2 7.6.5. Mittekomplektsete sõidukite puhul peab tootja esitama suurimad lubatud mõõtmed, mille suhtes sõidukit punktide 7.6.1—7.6.3 põhjal kontrollitakse. ▼B 7.7. Lisanõuded M2- ja M3-kategooria mootorsõidukitele Suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass ei tohi ületada 3 500 kg. 7.8. Mootorsõidukite haakepunktile mõjuv suurim tehniliselt lubatud mass ja haakeseadme kinnituseeskirjad ▼M2 7.8.1. Haakepunktile mõjuv suurim tehniliselt lubatud mass kesktelghaagise vedamiseks ettenähtud mootorsõidukil, mille suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass ületab 3,5 tonni, peab olema vähemalt 10 % suurimast tehniliselt lubatud pukseeritavast massist või 1 000 kg vastavalt sellele, kumb on väiksem. 7.8.2. Haakepunktile mõjuv suurim tehniliselt lubatud mass kesktelghaagise vedamiseks ettenähtud mootorsõidukil, mille suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass ei ületa 3,5 tonni, peab olema vähemalt 4 % suurimast tehniliselt lubatud pukseeritavast massist või 25 kg vastavalt sellele, kumb on suurem. ▼B 7.8.3. Juhul, kui mootorsõiduki täismass ei ületa 3,5 tonni, peab tootja mootorsõiduki haakeseadme paigaldustingimused kasutusjuhendis kindlaks määrama. Sellisel juhul peab ülaltoodud tingimustes kirjas olema mootorsõiduki haakepunktile mõjuv suurim tehniliselt lubatud mass, mootorsõiduki haakeseadme kinnituskoht ja suurim lubatud haakeseadme üleulatus. 7.9. Paigaltvõtu omadused kallakul Haagiseid vedavad ja autorongi täismassini koormatud mootorsõidukid peavad olema suutelised vähemalt 12 % kallakul paigalt võtma viis korda viie minuti jooksul. ▼M2 7.10. Mootori võimsuse ja täismassi suhe Mootorsõiduki mootor peab autorongi täismassi iga tonni kohta arendama võimsust vähemalt 5 kW. Vedukauto mootori võimsus peab olema vähemalt 2,2 kW/t. Mootori võimsust mõõdetakse vastavalt nõukogu direktiivi 80/1269/EMÜ ( 11 ) sätetele. ▼B 7.11. Tingimused vastavuste leidmiseks teatavate mitteõhkvedrustuse ja õhkvedrustusega süsteemide vahel sõiduki veotelje/-telgede korral. 7.11.1. Tootja nõudel peab tehniline teenistus määrama mitteõhkvedrustuse ja õhkvedrustusega veotelje/-telgede ekvivalentsuse. Et vastata õhkvedrustusega telgedele, peavad mitteõhkvedrustusega teljed vastama järgnevatele tingimustele: 7.11.1.1. Täismassiga koormatud vedrustuse korral peab veotelje või mitmikveotelje kohal mõõdetud vedrustatud massi madalsagedusliku vertikaalsuunalise siirdevõnkumise sagedus ja sumbuvus olema punktides 7.11.1.2–7.11.1.5 määratletud piirides. 7.11.1.2. Iga telg peab olema varustatud hüdrauliliste amortisaatoritega. Mitmikteljele paigaldatakse amortisaatorid selliselt, et mitmiktelje võnkumine oleks minimaalne. 7.11.1.3. Kui hüdraulilised amortisaatorid on tööasendis, peab harilikes tingimustes töötava vedrustuse korral keskmine sumbuvussuhe Dm olema üle 20 % kriitilisest sumbuvusest. 7.11.1.4. Kui hüdraulilised amortisaatorid on eemaldatud või tühjendatud, ei tohi vedrustuse sumbuvussuhe Dr olla üle 50 % Dm väärtusest. 7.11.1.5. Vedrustatud massi vaba vertikaalsuunalise siirdevõnkumise sagedus veotelje või mitmikveotelje kohal ei tohi olla üle 2,0 Hz. 7.11.1.6. Vedrustuse võnkesagedus ja sumbumine on defineeritud punktis 7.11.2. Sageduse ja sumbumise määramiseks vajaliku katse protseduur on määratud punktis 7.11.3. 7.11.2. Vedrustuse võnkesageduse ja sumbumise definitsioon Käesoleva määratluse korral vaadeldakse veotelje või mitmikveotelje kohal asuvat vedrustatud massi M (kg). Veotelje või mitmikveotelje kogu vertikaalsuunaline teepinna ja vedrustatud massi vaheline jäikus on Knjuutonit meetri kohta (N/m) ja kogu sumbuvustegur on C njuutonsekundit meetri kohta (N.s/m). Vedrustatud massi vertikaalnihe on Z. Vedrustatud massi vaba võnkumist kirjeldav liikumisvõrrand on: Vedrustatud massi võnkesagedus F (Hz) on: Sumbuvus on kriitiline, kui C = Co, kus Sumbuvussuhe kriitilise sumbuvuse murdosana on C/Co. Vedrustatud massi vaba siirdevõnkumise kestel järgib massi liikumise vertikaalkomponent sumbuvat sinusoidi (joonis 2). Sageduse hindamiseks mõõdetakse kõigi jälgitavate täisvõngete aeg. Sumbuvuse hindamiseks mõõdetakse võnkekõvera järjestikuste samasuunaliste ekstreemumite kõrgused. Kui esimese ja teise täisvõnke ekstreemumitele vastavad amplituudid on A1 ja A2, leitakse sumbuvussuhe D järgmise valemi abil: ,kus ln tähendab amplituudide suhte naturaallogaritmi. 7.11.3. Katse käik Selleks et katse abil määrata sumbuvussuhet Dm, sumbuvussuhet Dr eemaldatud hüdrauliliste amortisaatorite korral ja vedrustuse võnkesagedust F, tuleb: a) sõita aeglasel kiirusel (5 km/h ± 1 km/h) üle 80 mm astme, mille ristlõige on kujutatud joonisel 1. Pärast seda, kui veoteljele kinnituvad rattad on astmelt maha sõitnud, analüüsitakse alanud siirdevõnkumist sageduse ja sumbuvuse määramiseks, või b) tõmmata täismassiga sõiduki šassiid allapoole, nii et veoteljele langeks täismassi 1,5-kordsele väärtusele vastav staatiline koormus. Allapoole tõmmatud sõiduk vabastatakse järsult ja analüüsitakse järgnevat võnkumist, või c) tõmmata täismassiga sõiduki šassiid allapoole, nii et vedrustatud mass oleks tõstetud 80 mm kõrgusele veoteljest. Ülespoole tõmmatud sõiduk vabastatakse järsult ja analüüsitakse järgnevat võnkumist, või d) teha täismassiga sõidukiga muid katseid, kui tootja on tehnilisele teenistusele tõestanud, et need on samaväärsed. Sõidukile tuleb otse veotelje kohale veotelje ja šassii vahele kinnitada vertikaalnihke andur. Sumbumise määramiseks mõõdetakse anduri lugemilt ajavahe esimese ja teise maksimaalse vedrustuse kompressiooni vahel. Kahe mitmikveotelje korral tuleb vertikaalnihke andur paigaldada otse veotelgede kohale kummagi veotelje ja šassii vahele. Sõiduki massi testimisel peab rehvirõhk olema tootja soovitatud sobival tasemel. Vedrustuse ekvivalentsuse määramiseks vajalikud katsetused tehakse telgedele või mitmiktelgedele suurima tehniliselt lubatud massiga ja oletatakse, et ekvivalentsus kehtib kõikide väiksemate koormuste korral. Joonis 1 Vedrustuse katsetuskäik Joonis 2 Lühiajalise vaba võnkumise sumbumine