ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1983R2289 — ET — 01.05.2004 — 005.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

Muudetud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2289/83,

29. juuli 1983,

millega nähakse ette sätted nõukogu määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, artiklite 70—78 rakendamiseks

Artikkel 1

Käesoleva määrusega nähakse ette sätted määruse (EMÜ) nr 918/83 (edaspidi “algmäärus”) artiklite 70—78 rakendamiseks.

I PEATÜKK

ASUTUSE VÕI ÜHINGU TEOSTATAVA IMPORDI SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

A.

Asutuse või ühingu kohustused, kellele esemed saadetakse

Artikkel 2

▼M3

1. Algmääruse artiklis 71 ning artikli 72 lõigetes 1 ja 2 osutatud esemete imporditollimaksuvaba impordi korral peab see asutus või ühing, kellele ese saadetakse:

▼B

2. Selle asutuse või ühingu juht, kellele ese saadetakse, või tema volitatud esindaja esitab pädevale asutusele teatise selle kohta, et ta on teadlik lõikes 1 loetletud kohustustest ja kohustub neid täitma.

Pädev asutus võib nõuda, et esemeid importiv asutus või ühing esitab eelmises lõigus osutatud teatise kas iga impordijuhu kohta, mitme impordijuhu kohta või kõikide impordijuhtude kohta.

B.

Tasuta või tasu eest kasutada andmise või võõrandamise puhul kohaldatavad sätted

Artikkel 3

1. Kui kohaldatakse algmääruse artikli 77 lõike 2 teise lõigu sätteid, peab asutus või ühing, kellele puuetega isikutele ettenähtud ese antakse tasuta või tasu eest kasutada või võõrandatakse, täitma eseme kättesaamise kuupäevast alates artiklis 2 sätestatud kohustusi.

▼M3

2. Kui asutus või ühing, kellele ese antakse tasuta või tasu eest kasutada või võõrandatakse, asub muus liikmesriigis kui asutus või ühing, kes annab eseme tasuta või tasu eest kasutada või võõrandab eseme, annab lähteriigi pädev tolliasutus sellise eseme lähetamise korral välja kontrolleksemplari T5 vastavalt määruses (EMÜ) nr 2823/87 ettenähtud eeskirjale, et tagada selle eseme kasutamine viisil, mille korral saab selle suhtes jätkuvalt kohaldada imporditollimaksuvabastust.

▼A3

▼M1

—

“Article for the handicapped: continuation of relief subject to compliance with the second subparagraph of Article 77 (2) of Regulation (EEC) No 918/83”
1983D0384 — ET — 23.07.1986 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI OTSUS,

29. juuli 1983,

nende Austraalia ettevõtete loetelu kohta, millest lubatakse importida ühendusse värsket liha

(83/384/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/462/EMÜ tervishoiu ja veterinaarinspektsiooni probleemide kohta veiste ja sigade ning värske liha impordil kolmandatest riikidest, ( 1 ) viimati muudetud direktiiviga 83/91/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artikli 4 lõiget 1 ning artikli 18 lõike 1 punkte a ja b,

ning arvestades, et:

kolmandate riikide ettevõtetel lubatakse eksportida ühendusse värsket liha üksnes juhul, kui need vastavad direktiivis 72/462/EMÜ sätestatud üld- ja eritingimustele;

Austraalia on edastanud vastavalt direktiivi 72/462/EMÜ artikli 4 lõikele 3 loetelu ettevõtetest, millel on lubatud ühendusse eksportida;

ühenduse paikvaatlused on näidanud, et mitmete kõnealuste ettevõtete hügieenistandardid on piisavad, ning seetõttu võib ettevõtted kanda kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 kohaselt koostatud esimesse loetellu ettevõtetest, millest võib lubada värsket liha importida;

teiste Austraalia esitatud ettevõtete olukord tuleb uuesti läbi vaadata lisateabe põhjal, mis käsitleb nende hügieenistandardeid ja nende võimet kohanduda kiirelt asjaomaste ühenduse õigusaktidega;

olemasolevate kaubavoogude järsu katkemise vältimiseks võib kõnealustel ettevõtetel seniks lubada jätkata ajutiselt värske liha eksportimist liikmesriikidesse, kes on valmis eksporditavat liha vastu võtma;

seepärast on vaja käesolev otsus uuesti läbi vaadata ja vajaduse korral seda muuta, võttes arvesse sel eesmärgil võetud meetmeid ja tehtud parandusi;

käesoleva otsuse lisas esitatud loetelusse kantud ettevõtetest pärit värske liha impordi suhtes kohaldatakse jätkuvalt mujal ettenähtud sätteid ja asutamislepingu üldsätteid; eriti teatavat liiki liha, nt vähem kui kolm kilogrammi kaaluvate lihatükkide ja ühenduse eeskirjadega või veel ühtlustamist vajavate eeskirjadega hõlmamata ainete jääke sisaldava liha kolmandatest riikidest importimise või teistesse liikmesriikidesse reeksportimise suhtes kohaldatakse jätkuvalt importiva liikmesriigi tervishoiualaseid õigusakte, võttes arvesse asutamiselepingu üldsätteid;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1983D0218 — ET — 30.05.1986 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI OTSUS,

22. aprill 1983,

nende Rumeenia Sotsialistliku Vabariigi ettevõtete loetelu kohta, millest lubatakse importida ühendusse värsket liha

(83/218/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/462/EMÜ tervishoiu ja veterinaarinspektsiooni probleemide kohta veiste ja sigade ning värske liha impordil kolmandatest riikidest, ( 1 ) viimati muudetud direktiiviga 83/91/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artikli 4 lõiget 1 ning artikli 18 lõike 1 punkte a ja b,

ning arvestades, et:

kolmandate riikide ettevõtetel lubatakse importida ühendusse värsket liha üksnes juhul, kui need vastavad direktiivis 72/462/EMÜ sätestatud üld- ja eritingimustele;

Rumeenia on edastanud vastavalt direktiivi 72/462/EMÜ artikli 4 lõikele 3 loetelu ettevõtetest, millel on lubatud ühendusse eksportida;

ühenduse paikvaatlused on näidanud, et mitmete kõnealuste ettevõtete hügieenistandardid on piisavad, ning seetõttu võib ettevõtted kanda kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 kohaselt koostatud esimesse loetellu ettevõtetest, millest võib lubada värsket liha importida;

teiste Rumeenia poolt esitatud ettevõtete olukord tuleb uuesti läbi vaadata lisateabe põhjal, mis käsitleb nende hügieenistandardeid ja nende võimet kohanduda kiirelt ühenduse õigusaktidega;

olemasolevate kaubavoogude järsu katkemise vältimiseks võib kõnealustel ettevõtetel seniks lubada jätkata ajutiselt värske liha eksportimist liikmesriikidesse, kes on valmis eksporditavat liha vastu võtma;

seepärast on vaja käesolev otsus uuesti läbi vaadata ja vajaduse korral seda muuta, võttes arvesse sel eesmärgil võetud meetmeid ja tehtud parandusi;

tuleks meenutada, et värske liha impordi suhtes kohaldatakse eriti tervisekaitsenõuete osas ka muid ühenduse veterinaaria alaseid õigusakte, sealhulgas Taanit, Iirimaad ja Ühendkuningriiki käsitlevaid erisätteid;

käesoleva otsuse lisas esitatud loetelusse kantud ettevõtetest pärit värske liha impordi suhtes kohaldatakse jätkuvalt mujal ettenähtud sätteid ja asutamislepingu üldsätteid; eriti teatavat liiki liha, nt vähem kui kolm kilogrammi kaaluvate lihatükkide või teatavate ühenduse ühtlustatud eeskirjadega hõlmamata ainete jääke sisaldava liha kolmandatest riikidest importimise või teistesse liikmesriikidesse reeksportimise suhtes kohaldatakse jätkuvalt importiva liikmesriigi tervishoiualaseid õigusakte;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
“2.5.3.2.1.

Katserada koosneb kahest paralleelsest ribast, mille vahekaugus vastab traktori rööpmele. Mõlemad ribad peavad olema valmistatud jäigast materjalist nagu puit või betoon ja koosnema kas põhikarkassile asetatud plokkidest või ühtsest tasasest pinnast. Raja kummagi riba pind on määratud kõrgusordinaatidega baastasandi suhtes; need ordinaadid on esitatud 3. liite tabelis. Katseraja kõrgusordinaadid on antud 16 cm vahekaugusega punktides piki mõlemat riba. Katserada peab olema kinnitatud kindlalt aluspinnale ja ribade vahekaugus võib kogu rajapikkusel kõikuda vaid väikeses ulatuses; traktori rattad peavad olema alalises kontaktis rajapinnaga. Kui katseraja ribad koosnevad plokkidest, peab nende paksus olema 6 kuni 8 cm ja nende keskmete vahekaugus 16 cm. Standardkatseraja pikkus peab olema 100 m. Mõõtmisi tuleb alustada niipea, kui traktori tagatelje kese on kohakuti katseraja punktiga D = 0, ja mõõtmised tuleb lõpetada, kui traktori esitelje kese on kohakuti katseraja punktiga D = 100 (vt tabel käesoleva lisa 3. liites).”
1983R2289 — ET — 01.01.2007 — 006.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

Muudetud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2289/83,

29. juuli 1983,

millega nähakse ette sätted nõukogu määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, artiklite 70—78 rakendamiseks

Artikkel 1

Käesoleva määrusega nähakse ette sätted määruse (EMÜ) nr 918/83 (edaspidi “algmäärus”) artiklite 70—78 rakendamiseks.

I PEATÜKK

ASUTUSE VÕI ÜHINGU TEOSTATAVA IMPORDI SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

A.

Asutuse või ühingu kohustused, kellele esemed saadetakse

Artikkel 2

▼M3

1. Algmääruse artiklis 71 ning artikli 72 lõigetes 1 ja 2 osutatud esemete imporditollimaksuvaba impordi korral peab see asutus või ühing, kellele ese saadetakse:

▼B

2. Selle asutuse või ühingu juht, kellele ese saadetakse, või tema volitatud esindaja esitab pädevale asutusele teatise selle kohta, et ta on teadlik lõikes 1 loetletud kohustustest ja kohustub neid täitma.

Pädev asutus võib nõuda, et esemeid importiv asutus või ühing esitab eelmises lõigus osutatud teatise kas iga impordijuhu kohta, mitme impordijuhu kohta või kõikide impordijuhtude kohta.

B.

Tasuta või tasu eest kasutada andmise või võõrandamise puhul kohaldatavad sätted

Artikkel 3

1. Kui kohaldatakse algmääruse artikli 77 lõike 2 teise lõigu sätteid, peab asutus või ühing, kellele puuetega isikutele ettenähtud ese antakse tasuta või tasu eest kasutada või võõrandatakse, täitma eseme kättesaamise kuupäevast alates artiklis 2 sätestatud kohustusi.

▼M3

2. Kui asutus või ühing, kellele ese antakse tasuta või tasu eest kasutada või võõrandatakse, asub muus liikmesriigis kui asutus või ühing, kes annab eseme tasuta või tasu eest kasutada või võõrandab eseme, annab lähteriigi pädev tolliasutus sellise eseme lähetamise korral välja kontrolleksemplari T5 vastavalt määruses (EMÜ) nr 2823/87 ettenähtud eeskirjale, et tagada selle eseme kasutamine viisil, mille korral saab selle suhtes jätkuvalt kohaldada imporditollimaksuvabastust.

▼M4

▼A3

▼M1

—

“Article for the handicapped: continuation of relief subject to compliance with the second subparagraph of Article 77 (2) of Regulation (EEC) No 918/83”
1983L0182 — ET — 01.01.2007 — 004.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

28. märts 1983,

ühest liikmesriigist teise ajutiselt imporditud teatavate transpordivahendite maksuvabastuse kohta ühenduses

(83/182/EMÜ)

Artikkel 1

Kohaldamisala

1. Liikmesriigid vabastavad allpool sätestatud tingimustel teisest liikmesriigist ajutiselt imporditud maantee-mootorsõidukid (sealhulgas nende haagised), haagiselamud, lõbusõidulaevad, eraisikutele kuuluvad õhusõidukid, jalgrattad, kolmerattalised sõidukid ja ratsahobused:

2. Lõikes 1 osutatud vabastust kohaldatakse ka koos nende transpordivahenditega imporditud tavaliste varuosade, manuste ja seadmete suhtes.

3. Kommertsveokite suhtes lõikes 1 osutatud maksuvabastust ei kohaldata.

4.

Käesoleva direktiivi kohaldamisel loetakse, et direktiivi 77/388/EMÜ ( 4 ) artikli 15 lõikes 10 osutatud tingimustel omandatud transpordivahendid vastavad liikmesriigi siseturul kehtivatele üldistele maksustamistingimustele; liikmesriigid võivad siiski lugeda, et nimetatud punkti 10 kolmandas taandes osutatud tingimustel omandatud transpordivahendid ei vasta neile tingimustele.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kommertsmootorsõiduk — mis tahes maanteesõiduk, mis oma konstruktsioonilt ja varustuselt on sobiv ja ette nähtud selleks, et tasu eest või tasuta vedada:

b) erasõiduk — mis tahes maanteesõiduk, sh selle haagis, kui see on olemas, välja arvatud punktis a osutatud sõidukid;

Artikkel 3

Teatavate isiklikuks kasutamiseks mõeldud transpordivahendite ajutine importimine

Kui erasõiduk, haagiselamu, lõbusõidulaev, eraisikule kuuluv õhusõiduk, kolmerattaline sõiduk või jalgratas imporditakse ajutiselt, vabastatakse imporditud ese artiklis 1 nimetatud maksudest ajavahemikuks, mis järjest või muul viisil ei ületa kuut kuud iga 12 kuu kohta, eeldusel et:

b) kõnealust transpordivahendit ei võõrandata ega rendita välja liikmesriigis, kuhu ajutiselt imporditakse, ega laenutata selle riigi residendile. Ühenduses peakontorit omavale autorendiettevõttele kuuluvaid erasõidukeid võib siiski mitteresidentidele reeksportimise eesmärgil edasi rentida, kui sõidukid on riigis seoses rendilepinguga, mis on selles riigis lõppenud. Autorendiettevõtte töötaja võib need ka saata tagasi liikmesriiki, kus need esialgu renditi, isegi kui see töötaja on liikmesriigi resident, kuhu ajutiselt imporditakse.
1983R1915 — ET — 02.08.2005 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 1915/83,

13. juuli 1983,

teatavate raamatupidamist käsitlevate üksikasjalike rakenduseeskirjade kohta põllumajandustootjate tulude kindlaksmääramiseks

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 15. juuni 1965. aasta määrust nr 79/65/EMÜ, millega luuakse Euroopa Majandusühenduse põllumajandustootjate tulusid ja majandustegevust käsitlevate põllumajandusliku raamatupidamise andmete kogumise võrgustik, ( 1 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2143/81, ( 2 ) eriti selle artikleid 6 ja 9,

ning arvestades, et:

komisjoni määrust nr 184/66/EMÜ, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1860/82, ( 4 ) tuleks kohandada praegusele olukorrale, milles andmesidevõrk toimib;

liikmesriigi määratud pädevate asutuste ja haldusasutuste alla mittekuuluvate raamatupidamisbüroode vahel tuleb sõlmida leping, mille alusel raamatupidamisbüroo kohustub täitma oma ülesandeid ühenduse eeskirjade kohaselt; kõnealune leping peaks sisaldama asjaomastele ühenduse eeskirjadele viitavaid sätteid;

tagamaks, et andmesidevõrgu tulemused esitatakse igal aastal mõistliku aja jooksul pärast kuupäeva, mil esimesed põllumajandusaruanded edastatakse komisjonile, tuleks piirata ajavahemikku, mil aruandeaasta võib lõppeda;

põllumajandusaruannete edastamistähtaeg peab võimaldama raamatupidamisbüroodel, kontaktasutustel ja komisjonil oma ülesandeid täita;

põllumajandusaruannete edastamistähtaeg tuleks arvutada alates selle aruandeaasta lõpust, mida need käsitlevad;

põllumajandusaruanne on nõuetekohaselt koostatud, kui see sisaldab tõepäraseid andmeid, mis on kirjendatud ja esitatud kooskõlas komisjoni 23. septembri 1977. aasta määrusega (EMÜ) nr 2237/77 põllumajandustootjate tulude kindlaksmääramiseks kasutatava põllumajandusaruande vormi kohta, ( 5 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3272/82; ( 6 )

komisjon peab nõuetekohaselt koostatud ja ettenähtud tähtaja jooksul edastatud põllumajandusaruannete eest maksma kindlasummalist tasu;

kulude üldise suurenemise ja selle mõju tõttu põllumajandusaruande koostamiskuludele tuleks see tasu korrapäraselt üle vaadata;

kindlasummalise tasu maksmisega kaasnevate finantstoimingute õigeaegse tegemise tagamiseks tuleks ette näha ettemaksu maksmine;

määrus nr 184/66/EMÜ tuleks tunnistada alates 1984. aruandeaasta algusest kehtetuks ja uusi sätteid tuleks kohaldada sama aruandeaasta algusest;

ühenduse põllumajandusliku raamatupidamise andmesidevõrgu komitee ei ole esitanud arvamust oma esimehe määratud tähtaja jooksul,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1983L0182 — ET — 01.07.2013 — 005.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

28. märts 1983,

ühest liikmesriigist teise ajutiselt imporditud teatavate transpordivahendite maksuvabastuse kohta ühenduses

(83/182/EMÜ)

Artikkel 1

Kohaldamisala

1. Liikmesriigid vabastavad allpool sätestatud tingimustel teisest liikmesriigist ajutiselt imporditud maantee-mootorsõidukid (sealhulgas nende haagised), haagiselamud, lõbusõidulaevad, eraisikutele kuuluvad õhusõidukid, jalgrattad, kolmerattalised sõidukid ja ratsahobused:

2. Lõikes 1 osutatud vabastust kohaldatakse ka koos nende transpordivahenditega imporditud tavaliste varuosade, manuste ja seadmete suhtes.

3. Kommertsveokite suhtes lõikes 1 osutatud maksuvabastust ei kohaldata.

4.

Käesoleva direktiivi kohaldamisel loetakse, et direktiivi 77/388/EMÜ ( 4 ) artikli 15 lõikes 10 osutatud tingimustel omandatud transpordivahendid vastavad liikmesriigi siseturul kehtivatele üldistele maksustamistingimustele; liikmesriigid võivad siiski lugeda, et nimetatud punkti 10 kolmandas taandes osutatud tingimustel omandatud transpordivahendid ei vasta neile tingimustele.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kommertsmootorsõiduk — mis tahes maanteesõiduk, mis oma konstruktsioonilt ja varustuselt on sobiv ja ette nähtud selleks, et tasu eest või tasuta vedada:

b) erasõiduk — mis tahes maanteesõiduk, sh selle haagis, kui see on olemas, välja arvatud punktis a osutatud sõidukid;

Artikkel 3

Teatavate isiklikuks kasutamiseks mõeldud transpordivahendite ajutine importimine

Kui erasõiduk, haagiselamu, lõbusõidulaev, eraisikule kuuluv õhusõiduk, kolmerattaline sõiduk või jalgratas imporditakse ajutiselt, vabastatakse imporditud ese artiklis 1 nimetatud maksudest ajavahemikuks, mis järjest või muul viisil ei ületa kuut kuud iga 12 kuu kohta, eeldusel et:

b) kõnealust transpordivahendit ei võõrandata ega rendita välja liikmesriigis, kuhu ajutiselt imporditakse, ega laenutata selle riigi residendile. Ühenduses peakontorit omavale autorendiettevõttele kuuluvaid erasõidukeid võib siiski mitteresidentidele reeksportimise eesmärgil edasi rentida, kui sõidukid on riigis seoses rendilepinguga, mis on selles riigis lõppenud. Autorendiettevõtte töötaja võib need ka saata tagasi liikmesriiki, kus need esialgu renditi, isegi kui see töötaja on liikmesriigi resident, kuhu ajutiselt imporditakse.
01983L0181 — ET — 30.11.2009 — 005.002

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Kehtetuks tunnistatud:

Euroopa Liidu Teataja nr lehekülg kuupäev Nõukogu direktiiv 2009/132/EÜ, 19. oktoober 2009, L 292 5 10.11.2009
01983L0190 — ET — 01.01.2016 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1983L0417 — ET — 22.12.2016 — 004.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1983L0477 — ET — 05.01.2010 — 005.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1984R3220 — ET — 01.07.1994 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 3220/84,

13. november 1984,

millega määratakse kindlaks ühenduse searümpade liigitusskaala

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2759/75 ( 1 ) sealihaturu ühise korralduse kohta, viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2966/80, ( 2 ) eriti selle artiklit 2 ja artikli 4 lõiget 5,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades, et:

enne iga aasta 1. augustit tuleb kinnitada baashind tapetud sigadele, mille standardkvaliteet on määratletud ühenduse searümpade liigitusskaala alusel;

seepärast on vaja kehtestada üldeeskirjad, mis tagavad searümpade ühtse liigitamise, et eelkõige tagada tootjatele tapamajja toodud sigade massist ja koostisest lähtuv õiglane tasu; sellise liigitamise eesmärgiks on ka turu läbipaistvuse suurendamine searümbakaubanduses;

searümba väärtus määratakse kindlaks eelkõige selle massi ja tailihasisalduse suhte põhjal; võttes tailihasisalduse hindamisel objektiivselt arvesse rümba massi ja seljapeki paksust ning hinnates subjektiivselt lihaste arengut rümba põhiosades, on selle väärtust võimalik täpselt hinnata; lihaste arengu subjektiivne hindamine võib siiski hinnangutes suuri erinevusi põhjustada; seepärast on vaja kogu ühenduses kehtestada põhimõte, millega tailihasisaldus tehakse kindlaks searümba ühe või enama anatoomilise osa otsese objektiivse mõõtmisega, välistamata kaubandusliku väärtuse kindlaksmääramisel siiski muude kriteeriumide võimalikku kasutamist;

kindlustamaks hindamistulemuste võrreldavust on tarvis täpselt määratleda rümba esitusviis, kaal ja tailihasisaldus;

ühenduse seatootmise erinevusi arvestades tuleks searümbad nende tailihasisalduse järgi jagada 5 % vahemike kaupa viide kaubaklassi, liikmesriikidele tuleks sellest hoolimata anda võimalus lisada täiendav klass kõrge tailihasisaldusega rümpade jaoks;

tuleks luua järelevalvesüsteem, et tagada tailihasisalduse hindamismeetodite täpne kohaldamine; peale selle tuleks parandada turu läbipaistvust, nõudes rümpade märgistamist nende tailihasisalduse järgi;

tagamaks searümpade ühtsel alusel liigitamine ning nende võrreldavus standardkvaliteedi kohta kehtiva baashinnaga tuleks ühenduse skaalat kasutada eelkõige määruse (EMÜ) nr 2759/75 artiklis 4 nimetatud searümpade keskmise hinna kindlaksmääramisel;

eespool nimetatud muudatusi silmas pidades tuleks kõik kohaldatavad eeskirjad konsolideerida ning tunnistada kehtetuks nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2760/75, millega määratakse kindlaks ühenduse searümpade liigitusskaala; ( 3 )

pidades silmas tapamajade struktuuride ja tavade erinevust pole siiski võimalik sätestada uue searümpade liigituskaala üheaegset kasutuselevõttu kogu ühenduses; seetõttu on vaja mõnedele liikmesriikidele anda luba jätkata üleminekuajal määrusega (EMÜ) nr 2760/75 kehtestatud searümpade liigitusmeetodi kohaldamist,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
2. tõestama pädevatele ametiasutustele, et:

c) tal on piisavalt suur kari tõuparandusprogrammi teostamiseks või tal on piisavalt suur kari tõu säilitamiseks, kui see on vajalik;