02008X0830(01) — ET — 18.11.2012 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 58 – Ühtsed sätted, milles käsitletakse:

I. tagumiste allasõidutõkete tüübikinnitust

II. sõidukite tüübikinnitust seoses tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega

III. sõidukite tüübikinnitust seoses nende tagumise allasõidutõkkega

2. versioon

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

02-seeria muudatused – jõustumise kuupäev: 11. juuli 2008.

1. REGULEERIMISALA

1.1. Käesolevat eeskirja kohaldatakse: ▼M1 1.1.1. I OSA: tagumiste allasõidutõkete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks M-, N- ja O ( 1 )-kategooria sõidukitele; 1.1.2. II OSA: käesoleva eeskirja I osa kohaselt tüübikinnituse saanud tagumiste allasõidutõkete paigaldamise suhtes M-, N-, ja O (1) -kategooria sõidukitele; 1.1.3. III OSA: nende M-, N- ja O (1) -kategooria sõidukite suhtes, mis on varustatud tagumise allasõidutõkkega, mis ei ole saanud eraldi tüübikinnitust käesoleva eeskirja I osa kohaselt või mis on nii konstrueeritud ja/või varustatud, et nende osi võib pidada tagumise allasõidutõkke funktsiooni kas täielikult või osaliselt täitvaks; ▼M1 1.1.4. M1-, M2-, M3-, N1-, O1- ja O2 (1) -kategooria sõidukite suhtes tagumise allasõidutõkke alusel. ▼B

1.2. Käesolevat eeskirja ei kohaldata: 1.2.1. liigendatud sõidukite vedukite suhtes; 1.2.2. erikonstruktsiooniga haagiste suhtes, mis on konstrueeritud ja ehitatud väga pikkade jagamata pikkusega koormate vedamiseks, näiteks palgid, terastalad jms; 1.2.3. sõidukite suhtes, mille puhul tagumine allasõidutõke raskendab nende kasutamist.

▼M1

2. ÜLDNÕUDED

▼B

Käesoleva eeskirja eesmärk on pakkuda käesoleva eeskirja punktis 1 nimetatud sõidukitele tõhusat kaitset allasõidu vastu tagant otsasõidu korral M1- ja N1-kategooria sõidukitele. (1)

▼M1

2.1. Kõik sõidukid konstrueeritakse ja/või varustatakse selliselt, et pakkuda kogu oma laiuses tõhusat kaitset käesoleva eeskirja punktis 1 nimetatud sõidukite allasõidu vastu tagant otsasõidu korral M1- ja N1-kategooria (1) sõidukitele.

2.2. Sõidukit katsetatakse 5. lisa punktis 2 sätestatud tingimustel.

2.3. M1-, M2-, M3-, N1-, O1- või O2-kategooria sõiduk loetakse eeltoodud tingimustele vastavaks, kui:

a) see täidab samad tingimused, nagu on sätestatud II või III osas, või

b) tühja sõiduki tagaosa kliirens ei ületa 550 mm laiuses, mis ei ole väiksem tagatelje laiusest (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) rohkem kui 100 mm kummaltki poolt, või

c) O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole: laiuses, mis ei ole väiksem kui rehvide sisekülgedelt mõõdetud vähim vahekaugus miinus 100 mm kummaltki poolt (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus), ei ületa tühja sõiduki tagaosa kliirens 550 mm.

Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust.

Punkti 2.3 alapunktide b ja c nõuded peavad olema täidetud vähemalt joonel:

a) mis asub sõiduki tagumisest äärest kuni 450 mm kaugusel;

b) millel võib olla katkestusi, mis ei ületa kokku 200 mm.

▼B

3. I, II JA III OSA ÜHISED MÕISTED

3.1. Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid: 3.1.1. „tühimass” – töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kusjuures kütusepaak on täidetud kütusega, sõiduk on varustatud jahutusvedeliku ja määrdeõliga ning tööriistakomplekti ja varurattaga (kui need kuuluvad sõiduki tootja poolt kindlaks määratud tavapärasesse varustusse); 3.1.2. „täismass” – maksimaalne mass, mille tootja on deklareerinud tehniliselt lubatavaks (see mass võib olla riikliku ametiasutuse lubatud täismassist suurem); 3.1.3. „tagumine allasõidutõke” – koosneb tavaliselt risttalast ja šassii peeltalade või sõiduki muude konstruktsiooniosade külge kinnitatud ühendusosadest.

I OSA: TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE TÜÜBIKINNITUS

4. MÕISTED

4.1. Käesoleva eeskirja I osas kasutatakse järgmisi mõisteid: 4.1.1. „tagumise allasõidutõkke tüübikinnitus” – tagumise allasõidutõkke tüübile kooskõlas punkti 7 nõuetega antud tüübikinnitus; 4.1.2. „tagumise allasõidutõkke tüüp” – tagumised allasõidutõkked, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste omaduste poolest: kuju, mõõtmed, kinnitus, materjalid ja punktis 5.2.2 osutatud märgised.

5. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

5.1. Tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse taotluse esitab tagumise allasõidutõkke valmistaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

5.2. Iga tagumise allasõidutõkke tüübi puhul peab taotlusele olema lisatud: 5.2.1. tagumise allasõidutõkke tehnilisi omadusi kirjeldav dokumentatsioon kolmes eksemplaris: mõõtmed, võrdlusjooned ja koostisosade materjalid ning paigaldusmeetod; 5.2.2. tagumise allasõidutõkke tüübi näidis: näidise kõikidele peamistele osadele peab olema selgelt ja loetavalt märgitud taotluse esitaja kaubanimi või kaubamärk ja tüübi tähistus.

5.3. Tüübikinnituse saamiseks tagumise allasõidutõkke tüübile tuleb tüübikatsetuste läbiviimise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitada selle tüübi representatiivne näidis.

5.4. Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on sisse seatud rahuldav kord, mis tagab tootmise nõuetele vastavuse tõhusa kontrolli.

6. TÜÜBIKINNITUS

6.1. Kui käesolevatele eeskirjadele vastava tüübikinnituse saamiseks esitatud tagumine allasõidutõke vastab allpool punktis 7 kirjeldatud nõuetele, antakse seda liiki tagumisele allasõidutõkkele tüübikinnitus.

6.2. Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle numbri kaks esimest numbrit (praegu 02, mis väljendavad kuulumist 02-seeria muudatuste hulka) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamisi tehnilisi muudatusi hõlmavat muudatusteseeriat. Sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit ühelegi muule tagumise allasõidutõkke tüübile.

6.3. Otsusest tüübikinnituse andmise kohta või tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja 1. lisa näidisele vastaval vormil.

6.4. Igale tagumisele allasõidutõkkele, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke tüübile, paigaldatakse taotluse vormis kindlaks määratud kergesti ligipääsetavale pinnale selgesti nähtavalt rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest: 6.4.1. ringiga ümbritsetud täht „E”, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; ( 2 ) 6.4.2. punktis 6.4.1 ette nähtud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R”, kriips ja tüübikinnitusnumber.

6.5. Tüübikinnitusmärk peab olema selgelt loetav ja kustutamatu.

6.6. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisas.

7. NÕUDED

7.1. Risttala profiili kõrgus ei tohi olla väiksem kui 100 mm. Risttala külgservad ei tohi olla painutatud tahapoole ega terava välisäärega; see tingimus on täidetud, kui risttala külgservad on väljastpoolt ümardatud ja nende kumerusraadius on vähemalt 2,5 mm.

7.2. Tagumine allasõidutõke võib olla ka nii konstrueeritud, et selle asukohta sõiduki tagaosas on võimalik muuta. Sellisel juhul peab selle tööasendisse kinnitamiseks olema kindel viis, et oleks välistatud asukoha juhuslik muutus. Kasutajal peab olema võimalik tõkke asukohta muuta, rakendades jõudu kuni 40 daN.

7.3. Tagumine allasõidutõke peab olema piisavalt vastupidav sõiduki pikiteljega paralleelselt mõjuvate jõudude suhtes. (Selle tõestamiseks tuleb järgida käesoleva eeskirja 5. lisas määratletud katsemenetlust ja -tingimusi.) Katsejõudude rakendamise ajal ja pärast seda täheldatud tagumise allasõidutõkke maksimaalne horisontaalne läbipaine tuleb registreerida tüübikinnituse kohta esitatud teatises (1. lisa punkt 8).

7.4. Tagumise platvormtõstukiga varustatud sõidukite puhul võib allasõidutõke olla katkestustega, kui see on vajalik mehhanismi paigaldamiseks. Sel juhul kohaldatakse järgmisi erinõudeid: 7.4.1. külgvahe allasõidutõkke elementide ja platvormtõstuki elementide vahel, mille tõttu on vaja teha katkestus ja mis liiguvad läbi selle katkestuse tõstuki kasutamise ajal, ei tohi ületada 2,5 cm; 7.4.2. allasõidutõkke iga üksikelemendi kasulik pindala, kaasa arvatud platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvad osad, peab igal juhul olema vähemalt 350 cm2. Kui sõiduki laius on väiksem kui 2 000 mm ja eespool nimetatud nõuet ei ole võimalik täita, võib kasulik pindala olla väiksem, kuid vastupidavuse nõue peab olema täidetud.

8. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavuse kontrollimenetlused peavad olema kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liite sätetega, vastates järgmistele nõuetele:

8.1. iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumine allasõidutõke peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 7 sätestatud nõuded;

8.2. asutus, mis on tüübikinnituse andnud, võib igal ajal kontrollida tootmisüksustes rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetmeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant.

9. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1. Tagumise allasõidutõkke tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui tagumine allasõidutõke ei ole läbinud 5. lisas kirjeldatud katset.

9.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppe osapool tühistab varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamata teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

10. TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

10.1. Igast tagumise allasõidutõkke tüübi muutmisest tuleb teatada tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse väljastanud haldusasutusele. Seejärel võib kõnealune asutus kas: 10.1.1. leida, et tõenäoliselt ei kahjusta tehtud muudatused märgatavalt nõuetele vastavust ja et igal juhul vastab tagumine allasõidutõke endiselt nõuetele, või 10.1.2. nõuda katsete läbiviimise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

10.2. Tüübikinnituse kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppe osapooltele punktis 6.3 kindlaks määratud korra kohaselt, täpsustades tehtud muudatused.

10.3. Kõnealuse teabe saamise korral annab tüübikinnitust laiendav pädev asutus laiendusele seerianumbri ja edastab seejärel asjakohase teabe muudele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Kõnealuse teabe saamise korral edastab asutus selle teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

12. TÜÜBIKATSETUSTE LÄBIVIIMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osapooled teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikatsetuste läbiviimise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid; nendele asutustele tuleb saata muudes riikides väljastatud tõendid tüübikinnituse andmise või laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

II OSA: SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMISEGA

13. MÕISTED

13.1. Käesoleva eeskirja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid: 13.1.1. „sõiduki tüübikinnitus” – sõiduki tüübikinnitus seoses sõidukile käesoleva eeskirja I osa kohaselt tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega; 13.1.2. „sõiduki tüüp” – sõidukid, mis ei erine üksteisest selliste oluliste aspektide poolest nagu: — tagatelje laius; — sõiduki tagaosa ehitus, mõõtmed, kuju ja kõrgus maapinnast ning vedrustuse omadused, niivõrd kui need omavad tähtsust seoses käesoleva eeskirja punktis 19 sätestatud nõuetega; — sõidukile paigaldatud ja tüübikinnituse saanud tagumised allasõidutõkked.

13.2. Muud II osas kohaldatavad mõisted sisalduvad käesoleva eeskirja punktis 3.

14. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

14.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses tüübikinnituse saanud tagumis(t)e allasõidutõkke/-tõkete paigaldamisega esitab sõiduki valmistaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

14.2. Taotlusele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised andmed: 14.2.1. sõiduki joonised, millel on käesoleva eeskirja punktis 13.1.2 osutatud kriteeriumite kohaselt kujutatud sõidukitüüpi külg- ja tagantvaates ning tüübikinnituse saanud tagumis(t)e allasõidutõkke/-tõkete asendit ning esitatud sõiduki šassii külge kinnitamiseks kasutatavate kinnituselementide konstruktsiooni üksikasjad; 14.2.2. sõiduki täismass; 14.2.3. sõidukile paigaldamiseks ettenähtud tagumiste allasõidutõkete loetelu; 14.2.4. pädeva asutuse vastaval nõudel tuleb esitada ka iga tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse teatise vorm (s.o käesoleva eeskirja 1. lisa).

14.3. Tüübikatsetuste eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatava tüübi tagumise allasõidutõkkega varustatud representatiivsõiduk. 14.3.1. Sõidukit, mis ei sisalda kõiki asjaomase tüübi nõuetekohaseid osi, võib katsetamisel kasutada, kui taotluse esitaja suudab pädevale asutusele veenvalt tõestada, et puuduvad osad ei mõjuta käesoleva eeskirja nõuete täitmise kontrollimise tulemusi.

14.4. Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on sisse seatud rahuldav kord, mis tagab tootmise nõuetele vastavuse tõhusa kontrolli.

15. TÜÜBIKINNITUS

▼M1

15.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk on varustatud tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkkega ja vastab punkti 16 nõuetele ning seda on katsetatud punktis 2.2 sätestatud tingimuste kohaselt, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

▼B

15.2. Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle numbri kaks esimest numbrit (praegu 02, mis väljendavad kuulumist 02-seeria muudatuste hulka) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamisi tehnilisi muudatusi hõlmavat muudatusteseeriat. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit muule sõidukitüübile.

15.3. Otsusest tüübikinnituse andmise kohta või tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

15.4. Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, paigaldatakse taotluse vormis kindlaks määratud ja kergesti ligipääsetavale pinnale selgesti nähtavalt rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest: 15.4.1. ringiga ümbritsetud täht „E”, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; ( 3 ) 15.4.2. punktis 15.4.1 ette nähtud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R”, kriips ja tüübikinnitusnumber.

15.5. Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei ole punktis 15.4.1 nimetatud sümbolit vaja korrata; sellisel juhul paigutatakse punktis 15.4.1 ette nähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa eeskirjade numbrid ja tüübikinnitusnumbrid ning kõigi nende eeskirjade lisasümbolid, mille kohaselt on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse vastavalt käesolevale eeskirjale.

15.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgelt loetav ja kustutamatu.

15.7. Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

15.8. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisas.

16. TÜÜBIKINNITUSEGA TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMIST KÄSITLEVAD NÕUDED

16.1. Kaitseseadise alumise külje kliirens ei tohi isegi tühja sõiduki puhul olla suurem kui 550 mm kogu laiuses ning peab olema selline, et seadisele käesoleva eeskirja I osa kohaselt rakendatud ja tüübikinnituse teatise vormis (1. lisa jaotis 7) registreeritud katsejõudude rakendamise punktid ei oleks maapinnast kõrgemal kui 600 mm.

▼M1

16.2. Tagumine allasõidutõke ei tohi üheski punktis olla laiem tagateljest, mida mõõdetakse rataste kõige välimiste punktide järgi, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus, ega olla sellest lühem kui 100 mm kummaltki poolt. Nõuet, et tagumise allasõidutõkke laius ei tohi olla suurem tagatelje laiusest, ei kohaldata, kui tõket sisaldav või sellest moodustuv sõiduki kere on tagateljest laiem. Aga O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole, ei tohi tagumise allasõidutõkke laius olla väiksem kui rehvide sisekülgedelt mõõdetud vähim vahekaugus miinus 100 mm kummaltki poolt, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus. Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust. Samas tuleb kontrollida ka 5. lisa punktides 3.1.2 ja 3.1.3 sätestatud katsejõudude rakenduspunktide kaugusi tagarataste välisservadest (1. lisa punkt 7) käsitlevate nõuete täitmist ja märkida see tüübikinnituse teatise vormile.

▼B

16.3. Tõke peab olema niimoodi kinnitatud, et tõkke tagumise osa ja sõiduki tagumise ääre (kaasa arvatud mis tahes platvormtõstuki mehhanism) vaheline horisontaalkaugus ei ületaks 400 mm, kusjuures sellest on maha arvatud registreeritud deformatsioon (I osa punkt 7.3), mis on mõõdetud tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse ajal ükskõik millises katsejõudude rakenduspunktis (1. lisa jaotis 8) vastavalt käesoleva eeskirja I osa sätetele ja märgitud tüübikinnituse kohta esitatava teatise vormi. Kõnealuse kauguse mõõtmisel ei võeta arvesse sõiduki osi, mis on maapinnast kõrgemal kui 2 m, kui sõiduk on tühi.

16.4. Sõidukitüübi puhul, millele tüübikinnitust taotletakse, ei tohi täismass olla suurem väärtusest, mis on märgitud iga sellele sõidukile paigaldatava tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse teatisele.

17. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavuse kontrollimenetlused peavad olema kooskõlas kokkuleppe 2. liite sätetega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), vastates järgmistele nõuetele:

17.1. iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 16 sätestatud nõuded;

17.2. tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida tootmisüksustes rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetmeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant.

18. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

18.1. Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud nõuded ei ole täidetud.

18.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppe osapool tunnistab kehtetuks enda varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamata teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

19. SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

19.1. Igast sõidukitüübi muutmisest tuleb teatada sõiduki tüübikinnituse väljastanud haldusasutusele. Seejärel võib kõnealune asutus kas: 19.1.1. leida, et tõenäoliselt ei kahjusta tehtud muudatused märgatavalt nõuetele vastavust ja et tagumine allasõidutõke vastab endiselt nõuetele, või 19.1.2. nõuda katsete läbiviimise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

19.2. Tüübikinnituse kinnitamisest või tagasilükkamisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppe osapooltele punktis 15.3 kindlaks määratud korra kohaselt, täpsustades tehtud muudatusi.

19.3. Kõnealuse teabe saamise korral annab tüübikinnitust laiendav pädev asutus laiendusele seerianumbri ja edastab seejärel asjakohase teabe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

20. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Kõnealuse teabe saamise korral edastab asutus selle teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

21. TÜÜBIKATSETUSTE LÄBIVIIMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osapooled teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikatsetuste läbiviimise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid; samadele asutustele tuleb saata muudes riikides väljastatud tõendid tüübikinnituse andmise või laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

III OSA: SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TEMA TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKEGA

22. MÕISTED

22.1. Käesoleva eeskirja III osas kasutatakse järgmisi mõisteid: 22.1.1. „sõiduki tüübikinnitus” – sõidukitüübi tüübikinnitus seoses tema tagumise allasõidutõkkega; 22.1.2. „sõidukitüüp” – sõidukite kategooria, mis ei erine üksteisest oluliselt sellistes olulistes punktides nagu tagatelje laius, sõiduki tagaosa ehitus, mõõtmed, kuju ja materjalid, vedrustuse omadused, niivõrd kui need omavad tähtsust seoses käesoleva eeskirja punktis 25 sätestatud nõuetega; 22.1.3. „tagumine allasõidutõke” – sõidukil on tagaosas: 22.1.3.1. spetsiaalne tagumise allasõidutõkke seadis või 22.1.3.2. selline kere, šassii osad või muud osad, mida võib nende kuju ja omaduste tõttu käsitada tagumise allasõidutõkke täieliku või osalise asendajana.

22.2. Muud III osas kohaldatud mõisted on hõlmatud käesoleva eeskirja punktiga 3.

23. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

23.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses tagumise allasõidutõkkega tagatava kaitsega esitab sõiduki valmistaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

23.2. Sellele peavad olema lisatud allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised andmed: 23.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus, mis hõlmab tema konstruktsiooni, mõõtmeid, asjakohaseid võrdlusjooni ja koostismaterjale käesoleva eeskirjaga nõutud ulatuses; 23.2.2. sõiduki joonised, millel on kujutatud sõidukitüüpi külg- ja tagantvaates ning tema tagaosa konstruktsiooni üksikasju; 23.2.3. sõiduki täismass; 23.2.4. tagumise allasõidutõkke üksikasjalik kirjeldus: selle mõõtmed, asjakohased võrdlusjooned ja koostismaterjalid ning asend sõidukil.

23.3. Tüübikatsetusi läbiviivale tehnilisele teenistusele tuleb esitada kinnitatava tüübi suhtes representatiivne sõiduk. 23.3.1. Sõidukit, mis ei sisalda kõiki asjaomase tüübi nõuetekohaseid osi, võib katsete läbiviimisel kasutada juhul, kui taotluse esitaja suudab pädevale asutusele veenvalt tõestada, et puuduvad osad ei mõjuta käesoleva eeskirja nõuete täitmise kontrollimise tulemusi.

23.4. Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on sisse seatud rahuldav kord, mis tagab tootmise nõuetele vastavuse tõhusa kontrolli.

24. TÜÜBIKINNITUS

▼M1

24.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punkti 2.3 alapunktide b või c või punkti 25 nõuetele ning seda on katsetatud punktis 2.2 sätestatud tingimuste kohaselt, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

▼B

24.2. Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Sellise numbri kaks esimest numbrit (praegu 02, mis väljendavad kuulumist 02-seeria muudatuste hulka) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamisi tehnilisi muudatusi hõlmavat muudatusteseeriat. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.

24.3. Otsusest tüübikinnituse andmise kohta või tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja 3. lisa näidisele vastaval vormil.

24.4. Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, paigaldatakse taotluse vormis kindlaks määratud ja kergesti ligipääsetavale pinnale selgesti nähtavalt rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest: 24.4.1. ringiga ümbritsetud täht „E”, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; ( 4 ) 24.4.2. punktis 24.4.1 ette nähtud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R”, kriips ja tüübikinnitusnumber.

24.5. Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis ühe või mitme muu kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei ole punktis 24.4.1 nimetatud sümbolit vaja korrata; sellisel juhul paigutatakse punktis 24.4.1 ette nähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa eeskirjade numbrid ja tüübikinnitusnumbrid ning kõigi nende eeskirjade lisasümbolid, mille kohaselt on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse vastavalt käesolevale eeskirjale.

24.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgelt loetav ja kustutamatu.

24.7. Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

24.8. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisas.

25. TAGUMISELE ALLASÕIDUTÕKKELE ESITATAVAD NÕUDED

25.1. Isegi tühja sõiduki puhul ei tohi tagumise allasõidutõkke alumise külje kliirens olla suurem kui 550 mm kogu laiuses.

25.2. Tagumine allasõidutõke peab olema paigaldatud sõiduki tagumisele otsale nii lähedale kui võimalik.

▼M1

25.3. Tagumine allasõidutõke ei tohi üheski punktis olla laiem tagateljest, mida mõõdetakse rataste kõige välimiste punktide järgi, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus, ega olla sellest lühem rohkem kui 100 mm kummaltki poolt. Nõuet, et tagumise allasõidutõkke laius ei tohi olla suurem tagatelje laiusest, ei kohaldata, kui tõket sisaldav või sellest moodustuv sõiduki kere on tagateljest laiem. Aga O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole, ei tohi tagumise allasõidutõkke laius olla väiksem kui rehvide sisekülgedelt mõõdetud vähim vahekaugus miinus 100 mm kummaltki poolt, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus. Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust. Samas tuleb kontrollida ka 5. lisa punktides 3.1.2 ja 3.1.3 sätestatud katsejõudude rakenduspunktide kaugusi tagarataste välisservadest (1. lisa punkt 7) käsitlevate nõuete täitmist ja märkida see tüübikinnituse teatise vormile.

▼B

25.4. Tagumise allasõidutõkke ristlõike kõrgus ei tohi olla väiksem kui 100 mm. Tagumise allasõidutõkke külgservad ei tohi olla painutatud tahapoole ega terava välisäärega; see tingimus on täidetud, kui tagumise allasõidutõkke külgservad on väljastpoolt ümardatud ja nende kumerusraadius on vähemalt 2,5 mm.

25.5. Tagumine allasõidutõke võib olla konstrueeritud ka nii, et selle asukohta sõiduki tagaosas on võimalik muuta. Sellisel juhul peab selle tööasendisse kinnitamiseks olema kindel viis, et oleks välistatud asukoha juhuslik muutus. Kasutajal peab olema võimalik tõkke asukohta muuta, rakendades jõudu kuni 40 daN.

25.6. Tagumine allasõidutõke peab olema piisavalt vastupidav sõiduki pikiteljega paralleelselt mõjuvate jõudude suhtes ning olema tööasendis kinnitatud šassii peeltalade või neid asendavate osade külge. Kõnealune nõue on täidetud, kui on tõendatud, et tõkke tagumise osa ja sõiduki tagumise ääre (kaasa arvatud mis tahes platvormtõstuki mehhanism) vaheline horisontaalkaugus 5. lisas kirjeldatud jõudude rakendamise ajal ja pärast seda ei ületa 400 mm üheski katsejõudude rakendamise punktis. Kõnealuse kauguse mõõtmisel ei võeta arvesse sõiduki osi, mis on maapinnast kõrgemal kui 2 m, kui sõiduk on tühi.

25.7. Katset ei ole vaja teha, kui 5. lisa punkti 3 nõuetest kinnipidamist on võimalik tõestada arvutustega. Katse läbiviimiseks tuleb tõke ühendada sõiduki šassii peeltaladega või nende oluliste osadega või muude konstruktsiooniosadega.

25.8. Tagumise platvormtõstukiga varustatud sõidukite puhul võib mehhanismi paigaldamise eesmärgil allasõidutõke olla katkestustega. Sellisel juhul kohaldatakse järgmisi erinõudeid: 25.8.1. külgvahe allasõidutõkke elementide ja platvormtõstuki elementide vahel, mille tõttu on vaja teha katkestus ja mis liiguvad tõstuki kasutamise ajal läbi selle katkestuse, ei tohi ületada 2,5 cm; 25.8.2. allasõidutõkke iga üksikelemendi kasulik pindala, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvad osad, peab igal juhul olema vähemalt 350 cm2. Kui sõiduki laius on väiksem kui 2 000 mm ja eespool nimetatud nõuet ei ole võimalik täita, siis kasulikku pindala võib vähendada, kuid vastupidavuse nõue peab olema täidetud.

26. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavuse kontrollimenetlused peavad olema kooskõlas kokkuleppe 2. liite (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) sätetega, vastates järgmistele nõuetele:

26.1. iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 25 sätestatud nõuded;

26.2. tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida tootmisüksustes rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetmeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant.

27. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

27.1. Kui eespool esitatud nõudeid ei ole täidetud või sõiduk ei ole 5. lisas kirjeldatud katset läbinud, võidakse käesoleva eeskirja kohaselt sõidukitüübile antud tüübikinnitus kehtetuks tunnistada;

27.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppe osapool tunnistab kehtetuks tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamatult teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

28. SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

28.1. Igast sõidukitüübi muutmisest tuleb teatada sõiduki tüübikinnituse väljastanud haldusasutusele. Seejärel võib kõnealune asutus kas: 28.1.1. leida, et tõenäoliselt ei kahjusta tehtud muudatused märgatavalt nõuetele vastavust ja et igal juhul vastab tagumine allasõidutõke endiselt nõuetele, või 28.1.2. nõuda katsete läbiviimise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

28.2. Tüübikinnituse kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppe osapooltele punktis 24.3 kindlaks määratud korra kohaselt, täpsustades tehtud muudatusi.

28.3. Kõnealuse teabe saamise korral annab tüübikinnitust pikendav pädev asutus pikendusele seerianumbri ja edastab seejärel asjakohase teabe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

29. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Vastava teabe saamise korral edastab asutus selle teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

30. TÜÜBIKATSETUSTE LÄBIVIIMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osapooled teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikatsetuste läbiviimise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid; nendele asutustele tuleb saata teistes riikides väljastatud tõendid tüübikinnituse andmise või laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

IV OSA: ÜLEMINEKUSÄTTED

31. ÜLEMINEKUSÄTTED

31.1. Alates 02-seeria muudatuste jõustumise kuupäevast ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised: a) keelduda tüübikinnituse andmisest muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja I, II ja III osa alusel; b) tagasi lükata osa või eraldi seadmestiku tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja I osa kohaselt; c) keelata paigaldada sõidukile osa või eraldi seadmestikku, mis on saanud tüübikinnituse muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja I ja II osa kohaselt.

31.2. Kuni 18 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised: a) tagasi lükata osa või eraldi seadmestiku tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse muudatuste 01-seeriaga muudetud eeskirja I osa kohaselt; b) keelduda tüübikinnituse andmisest osa või eraldi seadmestiku tüübile, mis vastab muudatuste 01-seeriaga muudetud eeskirja I osale; c) keelduda tüübikinnituse laienduse andmisest osa või eraldi seadmestiku tüübile, mis vastab muudatuste 01-seeriaga muudetud eeskirja I osale; d) keelata paigaldada sõidukile osa või eraldi seadmestikku, mis on saanud tüübikinnituse muudatuste 01-seeriaga muudetud eeskirja I ja II osa kohaselt.

▼M1

31.3. Alates 18 kuu möödumisest käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumise kuupäevast: a) võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tagasi lükata osa või eraldi seadmestiku tüübi, mis ei vasta muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja I osa nõuetele; b) annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse üksnes siis, kui kinnitamiseks esitatud osa või eraldi seadmestiku tüüp vastab muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja I osa nõuetele; c) võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata sellise osa või eraldi seadmestiku paigaldamise, mis ei vasta muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja I ja II osa nõuetele.

▼B

31.4. Kuni 48 kuud pärast käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva peavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised: a) jätkama tüübikinnituste andmist sõidukitüüpidele, mis vastavad muudatuste 01-seeriaga muudetud eeskirja III osa nõuetele; b) jätkama riiklike või piirkondlike tüübikinnituste aktsepteerimist sõidukite puhul, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt muudatuste 01-seeriaga muudetud eeskirja III osale.

▼M1

31.5. Alates 48 kuu möödumisest käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumise kuupäevast: a) annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse üksnes siis, kui tüübikinnitust taotlev sõiduk vastab muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja punkti 2.3 alapunktide b või c või III osa nõuetele; b) võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda riikliku ja piirkondliku tüübikinnituse andmisest ning esimesest riiklikust või piirkondlikust registreerimisest (esmakordne kasutuselevõtt), kui ei ole täidetud muudatuste 02-seeriaga muudetud eeskirja punkti 2.3 alapunktides b või c või III osas sätestatud nõuded.

▼B

31.6. Olenemata eespool toodud üleminekusätetest ei pea käesolevat eeskirja alles pärast kõige viimase muudatusteseeria jõustumist kohaldama hakkavad kokkuleppeosalised aktsepteerima käesoleva eeskirja mis tahes varasema muudatusteseeria kohaselt välja antud tüübikinnitusi.









1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))









2. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))









3. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

►(1) M1









4. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI PAIGUTUS

Näidis A

(Vt käesoleva eeskirja punktid 6.4, 15.4, 24.4)

a = 8 mm min.

Sõidukile või tagumisele allasõidutõkkele kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõiduki või tagumise allasõidutõkke tüüp on kinnitatud käesoleva eeskirja kohaselt Madalmaades (E4) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 022439. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavat, et tüübikinnitus on antud kooskõlas eeskirja nr 58 nõuetega, mida on muudetud 02-seeria muudatustega.

Näidis B

(Vt käesoleva eeskirja punktid 6.5, 15.5, 24.5)

a = 8 mm min.

Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on kinnitatud Madalmaades (E4) vastavalt eeskirjadele nr 58 ja 31. ( 5 ) Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et asjaomaste tüübikinnituste andmise kuupäeval sisaldas eeskiri nr 58 02-seeria muudatusi ja eeskiri nr 31 oli oma esialgsel kujul.









5. LISA

KATSETINGIMUSED JA -MENETLUSED

1. TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE KATSETINGIMUSED

1.1 Tootja taotlusel võib läbi viia katse: 1.1.1 seda tüüpi sõidukil, mille jaoks tagumine allasõidutõke on ette nähtud; sel juhul järgitakse punktis 2 sätestatud tingimusi, või 1.1.2 seda tüüpi sõiduki šassii osal, mille jaoks tagumine allasõidutõke on ette nähtud; see šassii osa peab olema kõnealuse sõidukitüübi (tüüpide) jaoks representatiivne, või 1.1.3 jäigal katsestendil.

1.2 Punktide 1.1.2 ja 1.1.3 puhul peavad osad, mida kasutatakse tagumise allasõidutõkke kinnitamiseks sõiduki šassii osa või jäiga katsestendi külge, olema võrdväärsed tagumise allasõidutõkke sõidukile paigaldamisel kasutatavate osadega.

1.3 Tootja taotluse korral ja tehnilise teenistuse nõusolekul võib punktis 3 kirjeldatud katsemenetluse asendada arvutustega.

2. SÕIDUKITE KATSETINGIMUSED

2.1 Sõiduk peab olema seisvas asendis tasasel, jäigal ja siledal pinnal.

2.2 Esirattad peavad olema otseasendis.

2.3 Rehvid peavad olema täis pumbatud kuni tootja soovitatud rõhuni.

2.4 Vajadusel võib punktis 3.1 nõutud katsekoormuste saavutamiseks sõiduki kinnitada sõiduki tootja täpsustatud meetodiga.

2.5 Kui sõiduk on varustatud hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega, siis peab seda katsetama sõiduki tootja poolt täpsustatud tavakasutuse tingimustes.

3. KATSE LÄBIVIIMINE

3.1 Käesoleva eeskirja punktides 7.3 ja 25.6 sätestatud nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutatakse sobivaid katsetorne; punktides 3.1.1 ja 3.1.2 kirjeldatud katsete puhul rakendatakse üksikult ja järjestikku jõudusid pinna kaudu, mis on kuni 250 mm kõrge (täpse kõrguse määrab tootja) ja 200 mm lai ning mille vertikaalservade kumerusraadius on 5 + 1 mm. Pinna keskpunkti kõrguse maapinnast näeb ette sõiduki tootja tõket horisontaalselt läbivate joonte piires. Kui sõiduk on katse läbinud, ei tohi kõrgus siiski ületada 600 mm, kui sõiduk on tühi. Jõudude rakendamise järjekorra võib ette näha tootja. 3.1.1 Kahele teineteisest minimaalselt 700 mm ja maksimaalselt 1 m kaugusel asuvale punktile, mis asuvad sümmeetriliselt sõiduki või tagumise allasõidutõkke keskjoone suhtes (olenevalt sellest, kumba saab kasutada), rakendatakse järjestikku horisontaalset jõudu 100 kN või 50 % sõiduki täismassi tekitatud jõust (olenevalt sellest, kumb on väiksem). Rakenduspunktide täpse asukoha määrab kindlaks tootja. ▼M1 3.1.2 Käesoleva lisa punktides 1.1.1 ja 1.1.2 määratletud juhtudel rakendatakse kahele punktile, mis asuvad 300 + 25 mm kaugusel tagatelje rataste välisservade või tagumise allasõidutõkke pikisuunalisest puutetasapinnast, kui viimane ületab tagatelje laiust, ja kolmandale punktile, mis asub neid kahte punkti ühendaval joonel sõiduki keskmisel vertikaaltasapinnal, järjestikku horisontaalset jõudu 50 kN või 25 % sõiduki täismassi tekitatud jõust (olenevalt sellest, kumb on väiksem). ▼B 3.1.3 Käesoleva lisa punktis 1.1.3 määratletud juhtudel rakendatakse kahele punktile, mis asuvad tagumise allasõidutõkke tootja poolt määratud kohas, ja kolmandale punktile, mis asub neid kahte punkti ühendaval joonel tõkke keskmisel vertikaaltasapinnal, järjestikku horisontaalset jõudu 50 kN või 25 % selle sõiduki täismassi tekitatud jõust, mille jaoks on tõke ette nähtud (olenevalt sellest, kumb on väiksem).

3.2 Jõu rakendamise asenduspunktid Kui mõni punktis 3.1 määratletud punkt asub käesoleva eeskirja punktides 7.4 või 25.8 nimetatud katkestusalal, siis rakendatakse katsejõudusid asenduspunktides, mis asuvad: 3.2.1 punkti 3.1.1 nõude puhul horisontaalsel keskjoonel ja mitte rohkem kui 50 mm kaugusel selles punktis nimetatud jõu rakenduspunktidele kõige lähemal asuvatest vertikaalservadest; ja 3.2.2 punkti 3.1.2 nõude puhul sõiduki või allasõidutõkke (olenevalt sellest, kumba saab kasutada) keskjoonest mõlema kõige kaugemal asuva elemendi horisontaalse ja vertikaalse keskjoone ristumiskohas. Need punktid peavad olema mitte rohkem kui 325 mm kaugusel tagatelje ratta välisserva pikisuunalisest puutetasapinnast.