02013R0231 — ET — 01.08.2022 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 231/2013, 19. detsember 2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL seoses erandite, üldiste tegutsemistingimuste, depositooriumide, finantsvõimenduse, läbipaistvuse ja järelevalvega (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 083 22.3.2013, lk 1)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 231/2013,

19. detsember 2012,

millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL seoses erandite, üldiste tegutsemistingimuste, depositooriumide, finantsvõimenduse, läbipaistvuse ja järelevalvega

(EMPs kohaldatav tekst)







I

PEATÜKK

MÕISTED

Artikkel 1

Mõisted

Lisaks direktiivi 2011/61/EL artiklis 2 kindlaks määratud mõistetele kasutatakse käesolevas määruses järgmisi mõisteid:

1) „kapitalikohustus” – investori lepinguline kohustus tagada AIFi valitseja taotlusel AIFile kokkulepitud summas investeering;

2) „asjaomane isik” – AIFi valitseja puhul järgmised isikud: a) direktor, osanik või temaga samaväärne isik või AIFi valitseja tegevjuht; b) AIFi valitseja töötaja, samuti mis tahes muu füüsiline isik, kelle teenuseid AIFi valitseja kasutab ja kontrollib ning kes osaleb AIFi valitseja poolt pakutud ühise väärtpaberiportfelli valitsemise teenuse osutamises; c) füüsiline või juriidiline isik, kes otseselt osaleb AIFi valitsejale teenuste osutamises kolmandale isikule ülesannete delegeerimise lepingu alusel, et osutada AIFi valitseja nimel ühise väärtpaberiportfelli valitsemise teenust;

3) „kõrgem juhtkond” – isik või isikud, kes tegelikult juhivad AIFi valitseja tegevust vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 8 lõike 1 punktile c, ning olenevalt asjaoludest juhtorgani juhtiv liige või juhtivad liikmed;

4) „juhtorgan” – AIFi valitseja kõrgeim otsuseid tegev organ, mis hõlmab järelevalve- ja juhtimisfunktsiooni või ainult juhtimisfunktsiooni, kui need kaks funktsiooni on eraldatud;

5) „erikord” – kord, mis otseselt tuleneb AIFi varade mittelikviidsusest ja mis mõjutab investorite spetsiifilist tagasivõtmisõigust seoses AIFi osakute või aktsiate liikidega, kusjuures kõnealune kord on eriotstarbeline või eraldi kord investorite üldisest tagasivõtmisõigusest;

▼M2

6) „jätkusuutlikkusrisk” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/2088 ( 1 ) artikli 2 punktis 22 määratletud riskid;

7) „jätkusuutlikkustegurid” – määruse (EL) 2019/2088 artikli 2 punktis 24 määratletud tegurid.

▼B







II

PEATÜKK

ÜLDSÄTTED







1.

JAGU

Valitsetavate varade arvutamine

(direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõige 2)

Artikkel 2

Valitsetavate varade koguväärtuse arvutamine

1. Selleks et AIFi valitseja suhtes saaks kohaldada direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõikes 2 sätestatud erandit, peab AIFi valitseja tegema järgmist: a) tegema teatavaks kõik AIFid, mille puhul on ta määratud AIFi väliseks valitsejaks, või AIFi, mille puhul ta on AIFi valitseja, kui AIFi õiguslik vorm võimaldab sisest valitsemist vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 5; b) tegema teatavaks iga valitsetava AIFi varaportfelli ja määrama kindlaks valitsetavate varade (sealhulgas kõik finantsvõimenduse teel omandatud varad) vastava väärtuse vastavalt hindamiseeskirjadele, mis on sätestatud selle riigi õiguses, kus AIF on asutatud, ja/või AIFi tingimustes või põhikirjas; c) liitma kokku kõigi valitsetavate AIFide puhul valitsetavate varade kindlaksmääratud väärtuse ja võrdlema saadavat valitsetavate varade koguväärtust direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõikes 2 sätestatud asjaomase künnisega.

2. Lõike 1 kohaldamisel ei hõlmata arvutusse vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjaid (eurofondid), kelle puhul tegutseb AIFi valitseja direktiivi 2009/65/EÜ kohase määratud fondivalitsejana.

Lõike 1 kohaldamisel hõlmatakse arvutusse AIFi valitseja valitsetavad AIFid, mille puhul on AIFi valitsejal direktiivi 2011/61/EL artikli 20 kohaselt delegeeritud ülesanded. AIFi portfellid, mida AIFi valitseja valitseb delegeerimise alusel, jäetakse arvutusest välja.

3. Valitsetavate varade koguväärtuse arvutamisel arvestatakse iga tuletisinstrumendipositsioon, sealhulgas tuletisinstrumendi tunnustega vabalt võõrandatavad väärtpaberid, ümber asjaomase tuletisinstrumendi alusvara võrdväärseks positsiooniks, kasutades artiklis 10 ette nähtud ümberarvestusmeetodeid. Seejärel kasutatakse võrdväärse positsiooni absoluutväärtust valitsetavate varade koguväärtuse arvutamiseks.

4. Kui AIF investeerib muudesse AIFidesse, mida valitseb sama väliselt määratud AIFi valitseja, võib kõnealuse investeeringu AIFi valitseja valitsetavate varade arvutusest välja jätta.

5. Kui siseselt või väliselt valitsetava AIFi üks üksus investeerib asjaomase AIFi teise üksusesse, võib kõnealuse investeeringu AIFi valitseja valitsetavate varade arvutusest välja jätta.

6. Valitsetavate varade koguväärtus arvutatakse vastavalt lõigetele 1–4 vähemalt korra aastas, kasutades viimaseid kättesaadavaid andmeid varade väärtuse kohta. Viimased kättesaadavad andmed iga AIFi varade väärtuse kohta on käesoleva lõike esimese lause kohase künnise arvutuspäevale eelneva kaheteistkümne kuu andmed. AIFi valitseja määrab kindlaks künnise arvutuspäeva ja kohaldab seda järjepidevalt. Valitud kuupäeva iga mis tahes muutmist tuleb pädevale asutusele põhjendada. Künnise arvutuspäeva valikul võtab AIFi valitseja arvesse valitsetavate varade hindamise aega ja sagedust.

Artikkel 3

Valitsetavate varade pidev seire

AIFi valitseja kehtestab valitsetavate varade koguväärtuse pideva seire korra ning rakendab ja kohaldab seda. Seire kajastab valitsetavate varade ajakohastatud ülevaadet ning hõlmab iga AIFi puhul märkimise ja tagasivõtmise ning vajaduse korral kapitali sissenõudmise, kapitali jaotamise ja investeeritud varade väärtuse jälgimist.

Selleks et hinnata valitsetavate varade koguväärtuse sagedasema arvutamise vajadust, võetakse arvesse seda, kui lähedal on valitsetavate varade koguväärtus direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõike 2 kohasele künnisele, ning prognoositavat märkimist ja tagasivõtmist.

Artikkel 4

Künnise juhuslik ületamine

1. AIFi valitseja hindab olukorda, mil valitsetavate varade koguväärtus ületab asjaomase künnise, et määrata kindlaks, kas see on ajutine või mitte.

2. Kui valitsetavate varade koguväärtus ületab ajaomase künnise ning AIFi valitseja arvates ei ole see olukord ajutine, teatab AIFi valitseja sellest pädevale asutusele viivitamata, märkides, et tema arvates ei ole olukord ajutine, ja taotleb tegevusluba 30 kalendripäeva jooksul vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 7.

3. Kui valitsetavate varade koguväärtus ületab ajaomase künnise ning AIFi valitseja arvates on see olukord ajutine, teatab AIFi valitseja sellest pädevale asutusele viivitamata, märkides, et tema arvates on olukord ajutine. Selleks et põhjendada, miks AIFi valitseja peab olukorda ajutiseks, hõlmab teade täiendavat teavet, sealhulgas olukorra kirjeldust ja ajutiseks pidamise põhjuste selgitust.

4. Olukorda ei peeta ajutiseks, kui see võib tõenäoliselt kesta üle kolme kuu.

5. Kolm kuud pärast kuupäeva, mil valitsetavate varade koguväärtus ületas asjaomase künnise, arvutab AIFi valitseja valitsetavate varade väärtuse uuesti, tõendamaks, et see on alla asjaomast künnist, või tõendamaks pädevale asutusele, et olukord, mis põhjustas selle, et valitsetavad varad ületasid künnise, on lahendatud ning AIFi valitseja tegevusloa taotlust ei ole vaja esitada.

Artikkel 5

Registreerimise käigus esitatav teave

1. Direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõike 3 punkti b kohase nõude osana teatab AIFi valitseja pädevatele asutustele valitsetavate varade koguväärtuse, mis on arvutatud artiklis 2 sätestatud korra kohaselt.

2. Direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõike 3 punkti c kohase nõude osana esitab AIFi valitseja iga AIFi kohta pakkumisdokumendi või selle asjakohase väljavõtte või investeerimisstrateegia üldkirjelduse. Pakkumisdokumendi asjakohane väljavõte ja investeerimisstrateegia üldkirjeldus hõlmavad vähemalt järgmist teavet: a) peamised varaklassid, millesse AIF võib investeerida; b) investeerimisstrateegia keskmeks olev mis tahes tööstus-, geograafiline või muu turusektor või teatav varaklass; c) AIFi laenuvõtmis- või finantsvõimenduspoliitika kirjeldus.

3. Teave, mida AIFi valitseja esitab direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõike 3 punkti d kohaselt, on loetletud käesoleva määruse artikli 110 lõikes 1. Teave esitatakse vastavalt IV lisas sätestatud aruandevormile.

4. Direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõike 3 punkti d kohaselt kogutud teavet jagatakse liidu pädevate asutustega, ESMAga ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga, kui seda on vaja nende ülesannete täitmiseks.

5. Registreerimiseks vajalikku teavet ajakohastatakse ja esitatakse kord aastas. Seoses direktiivi 2011/61/EL artikli 46 kohaste volituste rakendamisega võivad pädevad asutused nõuda, et AIFi valitseja esitaks direktiivi 2011/61/EL artikli 3 kohase teabe sagedamini.







2.

JAGU

Finantsvõimenduse arvutamine

(direktiivi 2011/61/EL artikli 4 lõige 3)

Artikkel 6

Finantsvõimenduse arvutamise üldsätted

1. AIFi finantsvõimendust kajastatakse AIFi riskipositsiooni ja AIFI vara puhasväärtuse suhtena.

2. AIFi valitseja arvutab valitsetava AIFi riskipositsiooni artiklis 7 sätestatud üldmeetodi ja artiklis 8 sätestatud kohustustepõhise meetodil kohaselt.

Võttes arvesse turusuundumusi ja hiljemalt 21. juuliks 2015 vaatab komisjon läbi esimeses lõigus osutatud arvutusmeetodid, et otsustada, kas kõnealused meetodid on igat liiki AIFide puhul piisavad ja asjakohased või tuleks välja töötada täiendavad ja vabatahtlikud finantsvõimenduse arvutamise meetodid.

3. Riskipositsiooni mis tahes sellises finants- või õiguslikus struktuuris, mis hõlmab asjaomase AIFi kontrollitavat kolmandat isikut, võetakse riskipositsiooni arvutamisel arvesse, kui kõnealused struktuurid on konkreetselt loodud selleks, et otseselt või kaudselt suurendada riskipositsiooni AIFi tasandil. AIFide puhul, kelle keskne investeerimispoliitika näeb ette kontrolli omandamist börsil noteerimata äriühingutes või emitentides, ei võta AIFi valitseja finantsvõimenduse arvutamisel arvesse mis tahes riskipositsiooni kõnealuste börsil noteerimata äriühingute või emitentide tasandil, kui AIF või tema nimel tegutsev AIFi valitseja ei pea kandma võimalikku kahju, mis ületab tema investeeringut vastavas äriühingus või emitendis.

4. AIFi valitseja ei võta arvesse sõlmitud laenulepinguid, kui need on ajutist laadi ja täielikult kaetud AIFi investorite lepinguliste kapitalikohustustega.

5. AIFi valitsejal on asjakohaselt dokumenteeritud kord iga valitsetava AIFi riskipositsiooni arvutamiseks üldmeetodi ja kohustustepõhise meetodi kohaselt. Arvutusmeetodeid kohaldatakse aja jooksul järjepidevalt.

Artikkel 7

AIFi riskipositsiooni arvutamise üldmeetod

Üldmeetodil arvutatud AIFi riskipositsioon on direktiivi 2011/61/EL artikli 19 ja kõigi selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide kohaselt hinnatud kõigi positsioonide absoluutväärtuste summa.

AIFi riskipositsiooni arvutamiseks üldmeetodil teeb AIFi valitseja järgmist:

a) jätab välja mis tahes raha ja raha ekvivalendid, mis on AIFi alusvääringus hoitavad väga likviidsed investeeringud, mis on kergesti vahetatavad teadaoleva suurusega rahasummaks ja mille väärtuse muutuse risk on väike ja tootlus ei ületa kolmekuulise kõrgekvaliteedilise riigivõlakirja tootlust;

b) arvestab tuletisinstrumendid ümber võrdväärsesse alusvara positsiooni, kasutades artiklis 10 sätestatud ümberarvestusmeetodeid ning I lisa punktides 4–9 ja 14 sätestatud meetodeid;

c) jätab välja laenuvahendid, mida hoitakse punktis a osutatud rahas või raha ekvivalendis ja mille puhul on makstavad summad teada;

d) võtab arvesse laenuvahendite reinvesteerimisest tulenevat riskipositsiooni, mida kajastatakse tehtud investeeringute turuväärtusena või I lisa punktide 1 ja 2 kohaste laenuks võetud vahendite kogusummana, olenevalt sellest, kumb on suurem;

e) võtab arvesse repolepinguid või pöördrepolepinguid ning väärtpaberite laenuks andmise või võtmise tehinguid ning muid I lisa punktide 3 ja 10–13 kohaseid lepinguid.

Artikkel 8

AIFi riskipositsiooni arvutamise kohustustepõhine meetod

1. Kohustustepõhisel meetodil arvutatud AIFi riskipositsioon on direktiivi 2011/61/EL artikli 19 ja asjaomaste delegeeritud õigusaktide kohaselt hinnatud kõigi positsioonide absoluutväärtuste summa, mille suhtes kohaldatakse lõigetes 2–9 sätestatud kriteeriume.

2. AIFi riskipositsiooni arvutamiseks kohustustepõhisel meetodil teeb AIFi valitseja järgmist: a) arvestab iga tuletisinstrumendi positsiooni ümber asjaomase tuletisinstrumendi alusvara võrdväärsesse positsiooni, kasutades artiklis 10 ning II lisa punktides 4–9 ja 14 sätestatud ümberarvestusmeetodeid; b) kohaldab tasaarvestus- ja riskimaanduskorda; c) arvutab laenuvahendite reinvesteerimise tulemusel tekkinud riskipositsiooni, kui selline reinvesteerimine suurendab AIFi riskipositsiooni, nagu on määratletud I lisa punktides 1 ja 2; d) võtab arvutamisel arvesse muid lepinguid vastavalt I lisa punktidele 3 ja 10–13.

3. AIFi riskipositsiooni arvutamisel kohustustepõhisel meetodil kohaldatakse järgmist: a) tasaarvestuskord hõlmab sama alusvaraga seotud tuletisinstrumentide või väärtpaberipositsioonide tehingute kombinatsioone, olenemata tuletisinstrumentide puhul nende lõpptähtajast, ning mille puhul kõnealused tuletisinstrumentide või väärtpaberipositsioonide tehingud tehakse ainsa eesmärgiga maandada riskid, mis on seotud muude tuletisinstrumentide või väärtpaberipositsioonidega võetud positsioonidega; b) riskimaanduskord hõlmab selliste tuletisinstrumentide või väärtpaberipositsioonide tehingute kombinatsioone, mis ei ole tingimata seotud sama alusvaraga ning mille puhul kõnealused tuletisinstrumentide või väärtpaberipositsioonide tehingud tehakse ainsa eesmärgiga katta riskid, mis on seotud muude tuletisinstrumentide või väärtpaberipositsioonidega võetud positsioonidega;

4. Erandina lõikest 2 ei arvestata tuletisinstrumenti ümber võrdväärsesse alusvara positsiooni, kui tuletisinstrumendil on kõik järgmised omadused: a) sellega vahetatakse AIFi portfellis olevate finantsvarade tootlus muu aluseks oleva finantsvara tootluse vastu; b) sellega täielikult kaetakse AIFi portfellis olevate vahetatud varade riskid, nii et AIFi tootlus ei sõltu vahetatud varade tootlusest; c) see ei hõlma võrreldes alusfinantsvara otsese hoidmisega täiendavaid valikuvõimalusi, finantsvõimendusklausleid ega muid täiendavaid riske.

5. Erandina lõikest 2 ei arvestata tuletisinstrumenti ümber võrdväärsesse alusvara positsiooni, kui riskipositsiooni arvutamisel kohustustepõhisel meetodil on täidetud mõlemad järgmised tingimused: a) AIFi kombineeritud positsiooni hoidmine finantsvaraga seotud tuletisinstrumendis ja artikli 7 punktis a määratletud raha ekvivalenti investeeritud rahas on võrdväärne asjaomase finantsvara pika positsiooni hoidmisega; b) tuletisinstrumendiga ei kaasne täiendavat riskipositsiooni ega finantsvõimendust või riski.

6. AIFi riskipositsiooni arvutamisel võetakse riskimaanduskorda arvesse ainult juhul, kui see vastab kõigile järgmistele tingimustele: a) maandusega seotud positsioonide eesmärk ei ole tagada tootlust ning üldriskid ja spetsiifilised riskid on kaetud; b) oluliselt väheneb tururisk AIFi tasandil; c) tuletisinstrumendiga seotud üldriskid ja spetsiifilised riskid (kui neid on) on kaetud; d) riskimaanduskord on seotud sama varaklassiga; e) riskimaanduskord on halvenenud turutingimustes tõhus.

7. Lõike 6 kohaldamisel ei võeta arvutamisel arvesse valuutariski maandamiseks kasutatavaid tuletisinstrumente, millega ei kaasne täiendavat riskipositsiooni, finantsvõimendust ega riski.

8. AIFi valitseja tasaarvestab positsioonid järgmistel juhtudel: a) tuletisinstrumentide vahel, kui need on seotud sama alusvaraga, isegi kui tuletisinstrumentide lõpptähtaeg on erinev; b) tuletisinstrumendi, mille alusvara on direktiivi 2004/39/EÜ I lisa C jao punktides 1–3 osutatud vabalt võõrandatavad väärtpaberid, rahaturuinstrumendid või ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja osakud, ning sama vastava alusvara vahel.

9. AIFi valitseja, kes valitseb AIFi, mis vastavalt kesksele investeerimispoliitikale investeerib peamiselt intressimäära tuletisinstrumentidesse, kasutab intressikõvera lõpptähtajavööndite vahelise korrelatsiooni arvessevõtmiseks artikli 11 kohaseid kestuse tasaarvestamise erieeskirju.

Artikkel 9

AIFi riskipositsiooni suurendamise meetodid

AIFi valitseja kasutab I lisas osutatud juhtudel riskipositsiooni arvutamiseks kõnealuses lisas sätestatud meetodeid.

Artikkel 10

Tuletisinstrumentide puhul kasutatavad ümberarvestusmeetodid

AIFi valitseja kasutab II lisas osutatud tuletisinstrumentide puhul riskipositsiooni arvutamiseks kõnealuses lisas sätestatud ümberarvestusmeetodeid.

Artikkel 11

Kestuse tasaarvestamise eeskirjad

1. AIFi riskipositsiooni arvutamisel vastavalt artikli 8 lõikele 9 kohaldab AIFi valitseja kestuse tasaarvestamise eeskirju.

2. Kestuse tasaarvestamise eeskirju ei kasutata, kui see moonutataks AIFi riskiprofiili. Kõnealuseid tasaarvestamise eeskirju kasutav AIFi valitseja ei hõlma intressimäära strateegiasse muid riskiallikaid, nagu volatiilsus. Seega ei kohaldata kõnealuseid tasaarvestamise eeskirju intressimäära arbitraaži strateegiate suhtes.

3. Kõnealuste kestuse tasaarvestamise eeskirjade kasutamisega ei tohi kaasneda põhjendamatut finantsvõimenduse taset tulenevalt lühiajalistesse positsioonidesse investeerimisest. Lähikese tähtajaga intressimäära tuletisinstrumendid ei tohi olla kestuse tasaarvestamise eeskirju kohaldava keskpika kestusega AIFi tootluse peamine allikas.

4. Intressimäära tuletisinstrumendid arvestatakse ümber võrdväärsesse alusvara positsiooni ja tasaarvestatakse vastavalt III lisale.

5. Kestuse tasaarvestamise eeskirju kohaldav AIF võib kasutada riskimaandusraamistikku. Kestuse tasaarvestamise eeskirju võib kohaldada ainult intressimäära tuletisinstrumentide suhtes, mida ei hõlma riskimaanduskord.







3.

JAGU

Täiendavad omavahendid ja kutsekindlustus

(direktiivi 2011/61/EL artikli 9 lõige 7 ja artikkel 15)

Artikkel 12

Kutsealase vastutusega seotud riskid

1. Direktiivi 2011/61/EL artikli 9 lõike 7 kohaselt kaetavad kutsealase vastutusega seotud riskid tulenevad kahjust, mida võib põhjustada asjaomane isik hooletust tegevusest, mille eest õiguslikult vastutab AIFi valitseja.

2. Lõikes 1 määratletud kutsealase vastutusega seotud riskid hõlmavad muu hulgas järgmist: a) AIFi varade omandiõigust tõendavate dokumentide kaotsiminek; b) AIFile või selle investoritele esitatud vääralt kajastatud teave või eksitavad avaldused; c) tegevus, vead või tegevusetus, mille tulemusel rikutakse järgmist: i) õiguslikud ja regulatiivsed kohustused; ii) oskuse ja hoolikuse kohustus AIFi ja selle investorite suhtes; iii) usaldussuhtest tulenevad kohustused; iv) konfidentsiaalsuskohustused; v) AIFi tingimused või põhikiri; vi) tingimused, mille alusel määrab AIF oma valitseja; d) suutmatus kehtestada, rakendada ja säilitada asjakohane kord ebaausa ja kuritahtliku tegevuse või pettuste vältimiseks; e) valesti hinnatud varad või valesti arvutatud osaku/aktsia hind; f) äritegevuse häirest, süsteemirikkest, tehingu ebaõnnestunud teostamisest või protsessi ebaõnnestunud juhtimisest tulenev kahju.

3. Kutsealase vastutusega seotud riskid kaetakse alati artikli 14 kohaselt kindlaks määratud asjakohaste täiendavate omavahenditega või artikli 15 kohaselt kindlaks määratud asjakohase kutsekindlustusega.

Artikkel 13

Kutsealase vastutusega seotud riskide puhul kohaldatavad kvalitatiivsed nõuded

1. AIFi valitseja rakendab tõhusad sisesed operatsiooniriski juhtimise põhimõtted ja menetlused, et asjakohaselt tuvastada, mõõta, juhtida ja jälgida operatsiooniriske, sealhulgas kutsealase vastutusega seotud riske, millele AIFi valitseja on või võib põhjendatult olla avatud. Operatsiooniriski juhitakse sõltumatult osana riskijuhtimispoliitikast.

2. AIFi valitseja koostab varasemat kahju käsitleva andmebaasi, milles kajastatakse talitlushäireid ja saadud kahju. Kõnealuses andmebaasis kajastatakse muu hulgas artikli 12 lõike 2 kohased kutsealase vastutusega seotud riskid, mis on realiseerunud.

3. AIFi valitseja kasutab riskijuhtimisraamistiku puhul varasemaid siseseid kahjuandmeid ja vajaduse korral väliseid andmeid, stsenaariumi analüüsi ning ärikeskkonda kajastavaid tegureid ja sisekontrollisüsteemi.

4. Operatsiooniriski positsioone ja kahjuandmeid jälgitakse järjepidevalt ja selle kohta koostatakse korrapäraselt asutusesiseseid aruandeid.

5. AIFi valitseja operatsiooniriski juhtimise põhimõtted ja menetlused on hästi dokumenteeritud. AIFi valitsejal on kord operatsiooniriski juhtimise põhimõtete järgimise tagamiseks ja tõhusad meetmed kõnealuste põhimõtete eiramise käsitlemiseks. AIFi valitsejal on menetlused asjakohaste parandusmeetmete võtmiseks.

6. Operatsiooniriski juhtimise põhimõtted ja menetlused ning mõõtmise süsteemid vaadatakse vähemalt kord aastas korrapäraselt läbi.

7. AIFi valitseja säilitab hinnatud riskiprofiilile vastavad rahalised vahendid.

Artikkel 14

Täiendavad omavahendid

1. Käesolevat artiklit kohaldatakse AIFi valitsejate suhtes, kes katavad kutsealase vastutusega seotud riske täiendavate omavahenditega.

2. AIFi valitseja tagab kutsealasest hooletusest tulenevate vastutusriskide katmiseks täiendavad omavahendid, mille maht on vähemalt 0,01 % valitsetavate AIFide portfellide väärtusest.

Valitsetavate AIFide portfellide väärtus on AIFi valitseja kõigi valitsetavate AIFide varade, sealhulgas finantsvõimendusega omandatud varade absoluutväärtuse summa, kusjuures tuletisinstrumendid hinnatakse nende turuväärtuses.

3. Lõike 2 kohane täiendavate omavahendite nõue arvutatakse uuesti iga majandusaasta lõpus ja täiendavate omavahendite summat kohandatakse vastavalt.

AIFi valitseja kehtestab valitsetavate AIFide portfellide sellise väärtuse pideva seire korra, mis on arvutatud vastavalt lõike 2 teise lõigule, ning rakendab ja kohaldab seda. Kui enne esimeses lõigus osutatud iga-aastast uuestiarvutamist suureneb valitsetavate AIFide portfellide väärtus märkimisväärselt, arvutab AIFi valitseja täiendavate omavahendite nõude põhjendamatult viivitamata uuesti ja kohandab täiendavaid omavahendeid vastavalt.

4. AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädev asutus võib lubada AIFi valitsejal tagada täiendavaid omavahendeid vähem kui lõikes 2 osutatud mahus ainult juhul, kui ta on AIFi valitseja varasemate kahjuandmete alusel, mis on kogutud hindamisele eelnenud vähemalt kolmeaastase vaatlusperioodi jooksul, veendunud, et AIFi valitsejal on piisavalt täiendavaid omavahendeid kutsealase vastutusega seotud riskide nõuetekohaseks katmiseks. Lubatud madalaim täiendavate omavahendite maht on 0,008 % AIFi valitseja valitsetavate AIFide portfellide väärtusest.

5. AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädev asutus võib nõuda, et AIFi valitseja tagaks täiendavaid omavahendeid rohkem kui lõikes 2 osutatud mahus, kui ta ei ole veendunud, et AIFi valitsejal on piisavalt täiendavaid omavahendeid kutsealase vastutusega seotud riskide nõuetekohaseks katmiseks. Pädev asutus põhjendab, miks ta on seisukohal, et AIFi valitseja täiendavad omavahendid ei ole piisavad.

Artikkel 15

Kutsekindlustus

1. Käesolevat artiklit kohaldatakse AIFi valitsejate suhtes, kes katavad kutsealase vastutusega seotud riske kutsekindlustusega.

2. AIFi valitseja sõlmib ja säilitab pidevalt kutsekindlustuslepingu, mille puhul: a) algne kehtivusaeg on vähemalt üks aasta; b) lepingu tühistamise etteteatamistähtaeg on vähemalt 90 päeva; c) kaetud on artikli 12 lõigetes 1 ja 2 määratletud kutsealase vastutusega seotud riskid; d) leping sõlmitakse ELi või ELi-välise ettevõtjaga, kellel on vastavalt liidu või siseriiklikule õigusele lubatud osutada kutsekindlustuse teenust; e) kindlustust pakub kolmandast isikust üksus.

Mis tahes kokkulepitud kindlaksmääratud omavastutus kaetakse täielikult omavahenditest, mis lisatakse direktiivi 2011/61/EL artikli 9 lõigete 1 ja 3 kohaselt tagatavatele omavahenditele.

3. Üksiku nõude kindlustuskate on vähemalt 0,7 % AIFi valitseja valitsetavate AIFide portfellide väärtusest, mis arvutatakse vastavalt artikli 14 lõike 2 teisele lõigule.

4. Nõuete puhul kokku on kindlustuskate aastas vähemalt 0,9 % AIFi valitseja valitsetavate AIFide portfellide väärtusest, mis arvutatakse vastavalt artikli 14 lõike 2 teisele lõigule.

5. AIFi valitseja vaatab kutsekindlustuse põhimõtted ja nende vastavuse käesolevas artiklis sätestatud nõuetele läbi vähemalt kord aastas ja mis tahes muutuse korral, mis mõjutab põhimõtete vastavust käesoleva artikli nõuetele.







III

PEATÜKK

AIFi VALITSEJA TEGUTSEMISTINGIMUSED







1.

JAGU

Üldpõhimõtted

(direktiivi 2011/61/EL artikli 12 lõige 1)

Artikkel 16

Pädevate asutuste üldkohustused

Hinnates AIFi valitseja vastavust direktiivi 2011/61/EL artikli 12 lõikele 1, kasutavad pädevad asutused vähemalt käesolevas jaos sätestatud kriteeriume.

Artikkel 17

Kohustus tegutseda AIFi või selle investorite ning turu terviklikkuse parimates huvides

1. AIFi valitseja kohaldab põhimõtteid ja menetlusi, et ennetada kuritarvitusi, sealhulgas neid, mille puhul on alust arvata, et need võivad mõjutada turu stabiilsust ja terviklikkust.

2. AIFi valitseja tagab, et valitsetavalt AIFilt või selle investoritelt ei nõuta põhjendamatut tasu.

Artikkel 18

Hoolsuskohustus

1. AIFi valitseja näitab investeeringute valimisel ja pideval seirel üles kõrgetasemelist hoolsust.

2. AIFi valitseja tagab, et tal on piisavad teadmised ja arusaamine varadest, millesse AIF investeerib.

3. AIFi valitseja koostab kirjalikult hoolsuskohustuse järgimise põhimõtted ja menetlused ning rakendab ja kohaldab neid ning rakendab tõhusat korda, et tagada AIFi nimel tehtavate investeerimisotsuste vastavus AIFi eesmärkidele, investeerimisstrateegiale ja vajaduse korral riskipiirangutele.

4. Lõike 3 kohaseid hoolsuskohustuse järgimise põhimõtteid ja menetlusi vaadatakse korrapäraselt läbi ja ajakohastatakse.

▼M2

5. AIFide valitsejad arvestavad lõigetes 1–3 sätestatud nõuete täitmisel jätkusuutlikkusriskidega.

6. Kui AIFide valitsejad analüüsivad investeerimisotsuste olulisimat kahjulikku mõju jätkusuutlikkusteguritele (nagu on kirjeldatud määruse (EL) 2019/2088 artikli 4 lõike 1 punktis a või nõutud sama artikli lõigetes 3 ja 4), arvestavad nad sellise mõjuga ka käesoleva artikli lõigetes 1–3 sätestatud nõuete täitmisel.

▼B

Artikkel 19

Hoolsuskohustus piiratud likviidsusega varadesse investeerimisel

1. Kui AIFi valitseja investeerib piiratud likviidsusega varadesse ja kui sellisele investeeringule eelneb läbirääkimiste etapp, teeb AIFi valitseja lisaks artiklis 18 sätestatud nõuetele seoses läbirääkimiste etapiga järgmist: a) koostab äriplaani ja ajakohastab korrapäraselt seda kooskõlas AIFi kestusega ja turutingimustega; b) otsib ja valib võimalikud tehingud kooskõlas punktis a osutatud äriplaaniga; c) hindab valitud tehinguid seoses võimalustega (kui on), üldiste asjaomaste riskidega, kõigi asjakohaste õiguslike, maksualaste, rahaliste või muude väärtust mõjutavate teguritega, inim- ja materiaalsete ressurssidega ning strateegiatega, sealhulgas väljumisstrateegiatega; d) täitma hoolsuskohustust seoses tehingutega enne nende täitmise korraldamist; e) jälgima AIFi tulemusi seoses punktis a osutatud äriplaaniga.

2. AIFi valitseja säilitab andmed lõike 1 kohaste toimingute kohta vähemalt viie aasta jooksul.

Artikkel 20

Hoolsuskohustus vastaspoole ja peamaakleri valimisel ja määramisel

1. Vastaspoole ja peamaakleri valimisel ja määramisel tegutseb AIF enne lepingu sõlmimist ja pidevalt hiljem piisava vilumuse, ettevaatlikkuse ja hoolikusega, võttes arvesse nende teenuste ulatust ja kvaliteeti.

2. AIFi valitseja või AIFi vastaspoole või peamaakleri valimisel börsiväliste tuletisinstrumentide tehingute, väärtpaberite laenuks andmise tehingute või repolepingute puhul tagab AIFi valitseja, et asjaomane peamaakler või vastaspool täidab kõiki järgmisi tingimusi: a) tema üle teostab pidevat järelevalvet ametiasutus; b) tema finantsseisund on kindel; c) tal on organisatsiooniline struktuur ja vahendid, mida on vaja teenuste osutamiseks AIFi valitsejale või AIFile.

3. Lõike 2 punktis b osutatud kindla finantsseisundi hindamisel võtab AIFi valitseja arvesse seda, kas peamaakleri või vastaspoole suhtes kohaldatakse usaldatavusnõudeid, sealhulgas piisavaid kapitalinõudeid, ja tõhusat järelevalvet.

4. Valitud peamaaklerite loendi kiidab heaks AIFi valitseja kõrgem juhtkond. Erandjuhtudel võib määrata peamaakleri, kes ei kuulu loendisse, kui ta täidab lõikes 2 sätestatud nõudeid ja kui selle kiidab heaks kõrgem juhtkond. AIFi valitseja peab olema suuteline põhjendama sellist valikut ja tõendama, et loendisse mittekuuluva peamaakleri valikul ja seirel täideti hoolsuskohustust.

Artikkel 21

Tegutsemine ausalt, õiglaselt ja piisava vilumusega

Selleks et määrata kindlaks, kas AIFi valitseja tegutseb ausalt, õiglaselt ja piisava vilumusega, hindavad pädevad asutused vähemalt, kas täidetud on järgmised tingimused:

a) AIFi valitseja juhtorganil on kollektiivselt piisavad teadmised, oskused ja kogemused, et mõista AIFi valitseja tegevust, eelkõige sellega seotud peamisi riske ning varasid, millesse AIF on investeerinud;

b) juhtorgani liikmed pühendavad piisavalt aega, et nõuetekohaselt täita oma ülesandeid seoses AIFi valitsejaga;

c) juhtorgani iga liige tegutseb ausalt, terviklikult ja sõltumatult;

d) AIFi valitseja eraldab piisavalt vahendeid juhtorgani liikmete ametisseseadmiseks ja koolitamiseks.

Artikkel 22

Vahendid

1. AIFi valitseja võtab tööle piisavalt töötajaid, kellel on neile määratud kohustuste täitmiseks vajalikud oskused, teadmised ja asjatundlikkus.

2. Lõike 1 kohaldamisel võtab AIFi valitseja arvesse oma äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning äritegevuse käigus osutatavate teenuste ja teostatava tegevuse olemust ja ulatust.

▼M2

3. AIFide valitsejatel peavad lõikes 1 sätestatud otstarbel olema tulemuslikuks jätkusuutlikkusriskidega arvestamiseks vajalikud ressursid ja oskusteave.

▼B

Artikkel 23

AIFi investorite õiglane kohtlemine

1. AIFi valitseja tagab, et artiklis 57 osutatud otsuste tegemise menetlused ja organisatsiooniline struktuur tagavad investorite õiglase kohtlemise.

2. Kui AIFi valitseja kohaldab ühe või mitme investori suhtes mis tahes sooduskohtlemist, ei tohi see seada teisi investoreid üldiselt oluliselt halvemasse olukorda.

Artikkel 24

Hüved

1. AIFi valitseja ei tegutse ausalt ja õiglaselt ning kooskõlas valitsetavate AIFide või nende investorite parimate huvidega, kui seoses direktiivi 2011/61/EL I lisas osutatud ülesannete täitmisega makstakse talle või ta maksab ise mis tahes teenustasu või vahendustasu või võtab vastu või annab mis tahes mitterahalist hüve, välja arvatud järgmine: a) teenustasu, vahendustasu või mitterahaline hüve, mida makstakse või antakse AIFile või tema nimel tegutsevale isikule või võetakse AIFilt või tema nimel tegutsevalt isikult vastu; b) teenustasu, vahendustasu või mitterahaline hüve, mida makstakse kolmandale isikule või tema nimel tegutsevale isikule või võetakse kolmandalt isikult või tema nimel tegutsevalt isikult vastu, kui AIFi valitseja suudab tõendada, et täidetud on järgmised tingimused: i) teenustasu, vahendustasu või hüve olemasolu, olemus ja summa või kui summat ei saa kindlaks teha, siis selle arvutamise meetod, on AIFi investoritele avalikustatud enne asjaomase teenuse osutamist selgelt ning ammendaval, täpsel ja arusaadaval viisil; ii) teenustasu ja vahendustasu maksmise või mitterahalise hüve andmise eesmärk on parandada asjaomase teenuse kvaliteeti ning see ei kahjusta AIFi valitseja kohustust tegutseda valitsetava AIFi või selle investorite parimates huvides. c) nõuetekohased tasud, mis võimaldavad asjaomaste teenuste osutamist või mis on nende osutamiseks vajalikud, sealhulgas hoidmistasu, arveldus- ja valuutavahetustasud, õigusaktidest tulenevad tasud või juriidilise nõustamise tasud, ja mis nende olemust arvestades ei saa minna vastuollu AIFi valitseja kohustusega tegutseda ausalt, õiglaselt ja kooskõlas valitsetava AIFi või selle investorite parimate huvidega.

2. Teenustasu, vahendustasu või mitterahalise hüvega seotud korra põhitingimuste avalikustamine kokkuvõtlikus vormis loetakse lõike 1 punkti b alapunkti i kohaldamisel piisavaks, kui AIFi valitseja kohustub valitsetava AIFi investori nõudel avalikustama täiendavad üksikasjad ja kui kõnealune valitseja seda kohustust täidab.

Artikkel 25

Vahendite ja menetluste tõhus kasutamine – korralduste käitlemine

1. AIFi valitseja kehtestab menetlused ja korra, et tagada korralduste täitmine AIFi nimel kiiresti, õiglaselt ja ladusalt, ning rakendab ja kohaldab seda.

2. Lõikes 1 osutatud menetlused ja kord vastavad järgmistele nõuetele: a) AIFi nimel täidetud korraldused registreeritakse ja jaotatakse viivitamatult ja nõuetekohaselt; b) muus osas võrreldavad AIFi korraldused täidetakse järjest ja viivitamatult, välja arvatud juhul, kui korralduse olemus või valitsevad turutingimused teevad selle võimatuks või kui AIFi või selle investorite huvid nõuavad vastupidist.

3. Finantsinstrumendid, rahasummad või muud varad, mis on saadud täidetud korralduste arveldamise käigus, kantakse viivitamatult ja korrektselt asjaomase AIFi kontole või registreeritakse seal.

4. AIFi valitseja ei kuritarvita täitmist ootavate AIFi korraldustega seonduvat teavet ja võtab kasutusele kõik mõistlikud abinõud, et vältida kõnealuse teabe kuritarvitamist tema mis tahes asjaomaste isikute poolt.

Artikkel 26

Aruandluskohustused seoses märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste täitmisega

1. Kui AIFi valitseja on täitnud investori märkimis- või tagasivõtmiskorralduse, peab ta saatma viivitamata investorile püsival andmekandjal asjakohase olulise teabe vastavalt seoses asjaomase korralduse täitmisega või märkimispakkumise aktsepteerimisega.

2. Lõiget 1 ei kohaldata, kui kolmas isik peab investorile esitama tehingu täitmise kinnituse, mis hõlmab asjakohast olulist teavet.

AIFi valitseja tagab, et kolmas isik täidab oma kohustusi.

3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud asjakohane oluline teave hõlmab järgmist teavet: a) AIFi valitseja isikuandmed; b) investori isikuandmed; c) korralduse saamise kuupäev ja kellaaeg; d) täitmise kuupäev; e) AIFi isikuandmed; f) korralduse kogumaksumus, mis hõlmab sealhulgas märkimistasusid või puhasmaksumust tagasivõtmistasude mahaarvamise järgselt.

4. AIFi valitseja esitab investorile nõudmise korral teavet korralduse staatuse kohta või märkimispakkumise aktsepteerimise kohta või mõlema kohta, vastavalt olukorrale.

Artikkel 27

Valitsetava AIFi nimel tehingu tegemise otsuste täitmine

1. AIFi valitseja tegutseb valitsetava AIFi nimel tehingu tegemise otsuste täitmisel AIFi portfelli valitsemise raames valitsetavate AIFide või nende investorite parimates huvides.

2. Kui AIFi valitseja ostab või müüb finantsinstrumente või muud vara, mille puhul on oluline parimal viisil täitmine, võtab ta lõike 1 kohaldamisel kõik põhjendatud meetmed valitsetavate AIFide või nende investorite jaoks parima tulemuse saavutamiseks, võttes arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, suurust, laadi või muid korralduse täitmisega seotud kaalutlusi. Kõnealuste tegurite suhteline olulisus määratakse kindlaks järgmiste kriteeriumide alusel: a) AIFi eesmärgid, investeerimispoliitika ja riskid, nagu on märgitud fonditingimustes või AIFi põhikirjas, prospektis või pakkumisdokumentides; b) korralduse andmed; c) neid finantsinstrumente või muud vara iseloomustavad andmed, mille kohta korraldus on esitatud; d) neid täitmiskohti iseloomustavad andmed, kuhu võib korralduse suunata.

3. AIFi valitseja kehtestab ja rakendab lõigetes 1 ja 2 osutatud kohustuste täitmiseks tõhusa korra. AIFi valitseja kehtestab kirjalikus vormis ja rakendab täitmispoliitika, mis võimaldab seoses AIFi korraldustega vastavalt lõikele 2 saavutada AIFi ja selle investorite jaoks parima võimaliku tulemuse.

4. AIFi valitseja jälgib regulaarselt korralduste täitmise korra ja poliitika tõhusust, et tuvastada ja vajaduse korral kõrvaldada kõik puudused.

5. AIFi valitseja vaatab kõnealuse täitmispoliitika läbi igal aastal. Samuti vaadatakse poliitika läbi iga kord, kui leiab aset oluline muutus, mis mõjutab AIFi valitseja suutlikkust saavutada valitsetava AIFi jaoks parim võimalik tulemus.

6. AIFi valitseja peab suutma tõendada, et ta on korralduse AIFi nimel täitnud vastavalt täitmispoliitikale.

7. Lõikeid 2–5 ei kohaldata, kui valik eri täitmiskohtade vahel puudub. AIFi valitseja peab suutma tõestada, et valik eri täitmiskohtade vahel puudub.

Artikkel 28

AIFi nimel korralduste teistele üksustele täitmiseks andmine

1. Kui AIFi valitseja valitsetavate AIFide portfellide valitsemise raames ostab või müüb finantsinstrumente või muud vara, mille puhul on oluline parimal viisil täitmine, tegutseb ta valitsetavate AIFide nimel korralduste teistele üksustele täitmiseks andmisel valitsetavate AIFide või nende investorite parimates huvides.

2. AIFi valitseja võtab kõik mõistlikud meetmed AIFi või selle investorite jaoks parima võimaliku tulemuse saavutamiseks, võttes seejuures arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, suurust/mahtu ja laadi või muid korralduse täitmisega seotud kaalutlusi. Kõnealuste tegurite suhteline olulisus määratakse kindlaks artikli 27 lõikes 2 sätestatud kriteeriumide alusel.

AIFi valitseja kehtestab poliitika, mis võimaldab neil esimeses lõigus osutatud kohustust täita, ning rakendab ja kohaldab seda. Poliitikaga määratakse instrumendi iga liigi puhul kindlaks üksused, kellele võib korralduse anda. AIFi valitseja sõlmib täitmiseks andmise lepingu üksnes juhul, kui kõnealune leping on kooskõlas käesoleva artikli kohustustega. AIFi valitseja teeb valitsetavate AIFide investoritele kättesaadavaks asjakohase teabe käesoleva lõike kohase poliitika ning kõigi selle oluliste muudatuste kohta.

3. AIFi valitseja jälgib korrapäraselt lõike 2 kohaselt kehtestatud poliitika tõhusust ja eelkõige kõnealuses poliitikas määratletud üksuste poolse korralduste täitmise kvaliteeti ning vajaduse korral kõrvaldab kõik puudused.

Lisaks vaatab AIFi valitseja kõnealuse poliitika läbi igal aastal. Samuti vaadatakse poliitika läbi iga kord, kui leiab aset oluline muutus, mis mõjutab AIFi valitseja suutlikkust saavutada valitsetava AIFi jaoks parim võimalik tulemus.

4. AIFi valitseja suudab tõendada, et ta on korralduse AIFi nimel andnud vastavalt lõike 2 kohaselt kehtestatud poliitikale.

5. Lõikeid 2–5 ei kohaldata, kui valik eri täitmiskohtade vahel puudub. AIFi valitseja peab suutma tõestada, et valik eri täitmiskohtade vahel puudub.

Artikkel 29

Tehingukorralduste koondamine ja jaotamine

1. AIFi valitseja võib AIFi korralduse koondada teise AIFi, eurofondi või kliendi korraldusega või omavahendite investeerimise korraldusega ainult juhul, kui: a) on alust arvata, et korralduste koondamine ei ole mis tahes sellise AIFi, eurofondi või kliendi jaoks, kelle korraldus koondatakse, kokkuvõttes kahjulik; b) kehtestatud ja rakendatud on korralduste jaotamise poliitika, millega nähakse piisavalt täpselt ette koondatud korralduste õiglane jaotamine, sealhulgas see, kuidas korralduste maht ja hind määrab jaotamise ja osalise täitmise käsitlemise.

2. Kui AIFi valitseja koondab AIFi korralduse teiste AIFide, eurofondide või klientide ühe või mitme korraldusega ja koondatud korraldus täidetakse osaliselt, siis jaotab ta sellega seotud tehingud vastavalt oma korralduste jaotamise poliitikale.

3. Kui AIFi valitseja koondab oma arvel tehtavad tehingud AIFide, eurofondide või klientide ühe või mitme korraldusega, ei jaota ta sellega seotud tehinguid AIFile, eurofondile või kliendile kahjulikul viisil.

4. Kui AIFi valitseja koondab AIFi, eurofondi või teise kliendi korralduse oma arvel tehtava tehinguga ning koondatud korraldus täidetakse osaliselt, siis jaotab ta sellega seotud tehingud, eelistades seejuures AIFi, eurofondi või teise kliendi tehinguid enda arvel tehtavatele tehingutele.

Kui AIFi valitseja suudab siiski AIFile või kliendile mõistlikel alustel tõendada, et ilma koondamiseta ei oleks ta saanud tehingut nii soodsatel tingimustel või üldse teha, võib ta vastavalt lõike 1 punktis b osutatud korralduste jaotamise poliitikale võtta tehingu jaotamisel oma arvel tehtava tehingu arvesse proportsionaalselt.







2.

JAGU

Huvide konfliktid

(direktiivi 2011/61/EL artikkel 14)

Artikkel 30

Huvide konfliktide liigid

AIFi valitsemise käigus tekkivate huvide konfliktide liikide kindlakstegemisel võtab AIFi valitseja arvesse eelkõige, kas AIFi valitseja, asjaomane isik või kontrolli kaudu otseselt või kaudselt AIFi valitsejaga seotud isik:

a) saab tõenäoliselt AIFi või selle investorite arvel rahalist kasu või hoiab ära rahalist kahju;

b) omab AIFile või selle investoritele või kliendile osutatud teenuse või AIFi või kliendi nimel tehtud tehingu tulemuse vastu huvi, mis ei kattu AIFi huvidega;

c) omab rahalist või muud stiimulit eelistada: — AIFi huvidele eurofondi, kliendi või kliendirühma või teise AIFi huve; — AIFi ühe investori või investorirühma huvidele sama AIFi mõne teise investori huve;

d) teostab samasid tegevusi nii AIFi jaoks kui ka teise AIFi, eurofondi või kliendi jaoks või

e) saab AIFile osutatava ühise väärtpaberiportfelli valitsemise teenusega seoses muult isikult kui AIF või selle investorid hüvesid raha, kauba või teenuse näol, mis ei ole selle teenuse eest tavapäraselt makstav vahendus- või teenustasu.

▼M2

AIFide valitsejad tagavad, et kui nad määravad kindlaks AIFide huve kahjustada võivate huvide konfliktide liike, võtavad nad arvesse ka selliseid huvide konflikte, mis ilmnevad, kui nende protsessides, süsteemides ja sisekontrollis arvestatakse jätkusuutlikkusriskidega.

▼B

Artikkel 31

Huvide konfliktide juhtimise poliitika

1. AIFi valitseja kehtestab tõhusa huvide konfliktide juhtimise poliitika ning rakendab ja kohaldab seda. Kõnealune poliitika vormistatakse kirjalikult ning see on kooskõlas AIFi valitseja suuruse ja struktuuri ning tema tegevuse olemuse, ulatuse ja keerukusega.

Kui AIFi valitseja kuulub gruppi, peab poliitika võtma arvesse ka kõiki asjaolusid, millest AIFi valitseja on või peaks olema teadlik ning millest võib grupi teiste liikmete struktuuri või äritegevuse tõttu tekkida huvide konflikt.

2. Lõike 1 kohane huvide konfliktide juhtimise poliitika hõlmab järgmist: a) seoses AIFi valitseja poolt või nimel teostatavate tegevustega, sealhulgas tegevustega, mida teostavad delegeeritav, isik, kellele delegeeritav on ülesanded edasi delegeerinud, välishindaja või vastaspool, määratakse kindlaks asjaolud, mis kujutavad endast või võivad endast kujutada huvide konflikti, millega kaasneb AIFi või selle investorite huvide kahjustamise oluline oht; b) menetlused, mida tuleb järgida, ja meetmed, mis tuleb vastu võtta selliste konfliktide ennetamiseks, juhtimiseks ja jälgimiseks.

Artikkel 32

Investeeringute tagasivõtmisega seotud huvide konfliktid

Avatud AIFi valitsev AIFi valitseja tuvastab, juhib ja jälgib huvide konflikte, mis tekivad investorite vahel, kes soovivad oma investeeringu tagasi võtta, ja investorite vahel, kes soovivad oma investeeringu AIFis säilitada, ning konflikte seoses AIFi valitseja huviga investeerida mittelikviidsetesse varadesse ja AIFi tagasivõtmispoliitikaga vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 14 lõikes 1 sätestatud kohustustele.

Artikkel 33

Huvide konfliktide ennetamise või juhtimise menetlused ja meetmed

1. Huvide konfliktide ennetamise või juhtimise menetlused ja meetmed peavad tagama, et huvide konflikti riskiga seotud tegevusi teostavad asjaomased isikud teostavad neid tegevusi sellisel tasemel sõltumatusega, mis on AIFi valitseja ja tema grupi suuruse ja tegevuse ning AIFi või selle investorite huvide kahjustamise ohu suuruse seisukohast asjakohane.

2. Menetlused ja meetmed, mis tuleb vastu võtta ja mida tuleb järgida vastavalt artikli 31 lõike 2 punktile b, hõlmavad, kui see on AIFi valitseja piisava sõltumatuse tagamiseks vajalik ja asjakohane, järgmist: a) tõhusad menetlused, millega vältida või kontrollida teabevahetust asjaomaste isikute vahel, kes on seotud ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega või muude direktiivi 2011/61/EL artikli 6 lõigete 2 ja 4 kohaste tegevustega ning kelle tegevusega võib kaasneda huvide konflikt, juhul kui kõnealuse teabe vahetamine võib kahjustada ühe või enama AIFi või nende investorite huve; b) eraldi järelevalve selliste asjaomaste isikute üle, kelle põhiülesannete hulka kuulub selliste klientide või investorite nimel ühise väärtpaberiportfelli valitsemine või sellistele klientidele või investoritele teenuste osutamine, kelle huvid võivad konflikti sattuda või kes muul moel esindavad erinevaid huve (sealhulgas AIFi valitseja huve), mis võivad konflikti sattuda; c) mis tahes otsese seose kõrvaldamine peamiselt ühe tegevusega tegelevate asjaomaste isikute ja peamiselt teise tegevusega tegelevate teiste asjaomaste isikute tasustamise või nende tegevuse tulemusel saadud tulude vahel, kui need mõlemad tegevused võivad põhjustada huvide konflikti; d) meetmed, millega ennetada või piirata mis tahes isiku ebakohast mõju sellele, mil viisil asjaomane isik ühist väärtpaberiportfelli valitseb; e) meetmed, millega takistada või kontrollida asjaomase isiku samaaegset või järjestikust tegelemist ühise väärtpaberiportfelli valitsemise eraldiseisvate tegevustega või muude direktiivi 2011/61/EL artikli 6 lõigete 2 ja 4 kohaste tegevustega, kui see võib kahjustada huvide konfliktide nõuetekohast juhtimist.

Kui ühe või enama kõnealuse meetme või menetluse vastuvõtmine või kohaldamine ei taga sõltumatuse nõutavat taset, võtab AIFi valitseja selle saavutamiseks vastu asjakohased alternatiivsed või täiendavad meetmed ja menetlused.

Artikkel 34

Huvide konfliktide juhtimine

Kui AIFi valitseja kehtestatud organisatsiooniline või halduskord ei ole piisav, et piisava kindlusega tagada AIFi või selle investorite huvide kahjustamise ohu ennetamine, teavitatakse sellest viivitamata AIFi kõrgemat juhtkonda või muud pädevat siseorganit, et saaks võtta vastu otsuseid või meetmeid, millega tagatakse AIFi valitseja tegutsemine AIFi või selle investorite parimates huvides.

Artikkel 35

Huvide konfliktide seire

1. AIFi valitseja säilitab ja korrapäraselt ajakohastab andmeid sellist liiki tegevuste kohta, mis on teostatud AIFi valitseja poolt või nimel ning mille puhul on tekkinud või võib tegevuse käigus tekkida huvide konflikt, millega kaasneb oluline oht kahjustada ühe või mitme AIFi või nende investorite huve.

2. Kõrgemale juhtkonnale esitatakse sageli ja vähemalt korra aastas kirjalikud aruanded lõikes 1 osutatud tegevuste kohta.

Artikkel 36

Huvide konfliktide avalikustamine

1. Direktiivi 2011/61/EL artikli 14 lõigete 1 ja 2 kohaselt investoritele avalikustatav teave esitatakse investoritele püsival andmekandjal või veebilehel.

2. Kui lõikes 1 osutatav teave avaldatakse veebilehel ja see ei ole isiklikult adresseeritud investorile, peavad olema täidetud järgmised tingimused: a) investorile on teatatud veebilehe aadress ja koht, kus asjaomane teave on veebilehel kättesaadav, ning investor on andnud nõusoleku teabe esitamiseks sellisel viisil; b) teave peab olema ajakohastatud; c) teave peab olema kõnealusel veebilehel kättesaadav pidevalt sellisel ajavahemikul, mil investoril võib olla põhjendatult vaja teabega tutvuda.

Artikkel 37

Hääleõiguse kasutamise strateegia

1. AIFi valitseja töötab välja asjakohase ja tõhusa strateegia, millega määratakse kindlaks, millal ja kuidas kasutatakse valitsetava AIFi portfellis olevat hääleõigust, et tagada hääleõiguse kasutamine ainult asjaomase AIFi ja selle investorite huvides.

2. Lõikes 1 osutatud strateegiaga määratakse kindlaks meetmed ja menetlused, millega: a) jälgitakse olulisi korporatiivsündmusi; b) tagatakse, et hääleõiguse kasutamine vastab asjaomase AIFi investeerimiseesmärkidele ja -poliitikale; c) ennetatakse või juhitakse huvide mis tahes konflikte, mis tulenevad hääleõiguse kasutamisest.

3. Strateegia kokkuvõtlik kirjeldus ja strateegia alusel võetud meetmete üksikasjad tehakse investorite nõudel neile kättesaadavaks.







3.

JAGU

Riskijuhtimine

(direktiivi 2011/61/EL artikkel 15)

Artikkel 38

Riskijuhtimissüsteemid

Käesoleva jao kohaldamisel käsitatakse riskijuhtimissüsteemidena AIFi valitseja organisatsioonilise struktuuri asjakohastest osadest koosnevaid süsteeme, kus on keskne roll alalisel riskijuhtimisfunktsioonil, iga AIFi investeerimisstrateegia seisukohast asjakohase riski juhtimisega seotud poliitikal ja menetlustel ning korral, protseduuridel ja meetoditel, mida AIFi valitseja kasutab riski mõõtmiseks ja juhtimiseks iga valitsetava AIFi puhul.

Artikkel 39

Alaline riskijuhtimisfunktsioon

1. AIFi valitseja kehtestab ja säilitab alalise riskijuhtimisfunktsiooni, mis: a) rakendab tõhusa riskijuhtimise poliitika ja tõhusad riskijuhtimise menetlused, et tuvastada, mõõta, juhtida ja jälgida igal ajal kõiki riske, mis on seotud iga AIFi investeerimisstrateegiaga ja millele iga AIF on või võib olla avatud; b) tagab, et AIFi riskiprofiil, mis avalikustatakse investoritele vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 23 lõike 4 punktile c, on kooskõlas käesoleva määruse artikli 44 kohaselt kehtestatud riskipiirangutega; c) jälgib vastavust artikli 44 kohaselt kehtestatud riskipiirangutele ning teatab AIFi valitseja juhtorganile ja olemasolu korral AIFi järelevalvefunktsioonile õigeaegselt sellest, et AIFi riskiprofiil ei ole kooskõlas kõnealuste riskipiirangutega või et on oluline oht, et see võib juhtuda; d) esitab korrapäraselt AIFi valitseja juhtorganile ja olemasolu korral AIFi järelevalvefunktsioonile, järgmist ajakohastatud teavet sagedusega, mis vastab AIFi või AIFi valitseja tegevuse olemusele, ulatusele ja keerukusele: i) artikli 44 kohaselt kehtestatud riskipiirangute ning direktiivi 2011/61/EL artikli 23 lõike 4 punkti c kohaselt investoritele avalikustatud AIFi riskiprofiili kooskõla ja vastavus; ii) riskijuhtimisprotsessi nõuetekohasus ja tõhusus, märkides eelkõige seda, kas olemasolevate või prognoositavate puuduste korral on võetud või võetakse asjakohaseid parandusmeetmeid; e) esitab kõrgemale juhtkonnale korrapäraselt aruandeid, milles antakse teavet iga valitsetava AIFi olemasoleva riskitaseme ja artikli 44 kohaste riskipiirangute tegeliku või prognoositava ületamise kohta, et tagada asjakohaste meetmete viivitamatu võtmine.

2. Riskijuhtimisfunktsioonil on vajalikud ametivolitused ja juurdepääs kogu asjakohasele teabele, mida on vaja lõikes 1 sätestatud ülesannete täitmiseks.

Artikkel 40

Riskijuhtimispoliitika

1. AIFi valitseja koostab, rakendab ja säilitab asjakohase ja dokumenteeritud riskijuhtimispoliitika, milles määratletakse kõik asjakohased riskid, millele valitsetavad AIFid on või võivad olla avatud.

▼M2

2. Riskijuhtimispoliitika hõlmab menetlusi, mis võimaldavad AIFi valitsejal hinnata iga valitsetava AIFi turu-, likviidsus-, jätkusuutlikkus- ja vastaspooleriske ning AIFi kõiki muid asjakohasid riske (sh operatsiooniriskid), mis võivad iga valitsetava AIFi puhul olla olulised.

▼B

3. AIFi valitseja riskijuhtimispoliitika hõlmab vähemalt järgmist: a) meetodid, vahendid ja kord, mis võimaldavad järgida artiklit 45; b) meetodid, vahendid ja kord, mis võimaldavad hinnata ja jälgida AIFi likviidsusriski tavapärastes ja erandlikes likviidsustingimustes, kasutades sealhulgas artikli 48 kohaseid korrapäraseid stressiteste; c) AIFi valitseja sisene vastutuse jaotus seoses riskijuhtimisega; d) käesoleva määruse artikli 44 kohaselt kehtestatud riskipiirangud ning põhjendus selle kohta, kuidas need on kooskõlas direktiivi 2011/61/EL artikli 23 lõike 4 punkti c kohaselt investoritele avalikustatud AIFi riskiprofiiliga; e) artiklis 39 osutatud alalise riskijuhtimisfunktsiooni esitatavate aruannete tingimused, sisu, sagedus ja adressaadid.

4. Riskijuhtimispoliitika hõlmab artiklis 43 osutatud kaitsemeetmete kirjeldust, eelkõige: a) võimalike huvide konfliktide olemus; b) võetud parandusmeetmed; c) põhjused, miks on alust arvata, et kõnealused meetmed tagavad riskijuhtimisfunktsiooni sõltumatu tegutsemise; d) kuidas AIFi valitseja kavatseb tagada kaitsemeetmete pideva tõhususe.

5. Lõikes 1 osutatud riskijuhtimispoliitika on kooskõlas AIFi valitseja tegevuse ja tema valitsetava AIFi olemuse, ulatuse ja keerukusega

Artikkel 41

Riskijuhtimissüsteemide hindamine, jälgimine ja läbivaatamine

1. AIFi valitseja hindab, jälgib ja korrapäraselt vähemalt korra aastas vaatab läbi: a) riskijuhtimispoliitika ja artiklis 45 osutatud korra, protseduuride ja meetodite asjakohasuse ja tõhususe; b) mil määral AIFi valitseja järgib riskijuhtimispoliitikat ja artiklis 45 osutatud korda, protseduure ja meetodeid; c) riskijuhtimisprotsessi toimimises esinevate puuduste kõrvaldamiseks võetud meetmete asjakohasuse ja tõhususe; d) riskijuhtimisfunktsiooni toimimise; e) selliste meetmete asjakohasuse ja tõhususe, mille eesmärk on riskijuhtimisfunktsiooni funktsionaalne ja hierarhiline eraldamine vastavalt artiklile 42.

Esimeses lõigus osutatud korrapärase läbivaatamise sageduse otsustab kõrgem juhtkond vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse AIFi valitseja tegevuse ja tema valitsetava AIFi olemust, ulatust ja keerukust.

2. Lisaks lõikes 1 osutatud korrapärasele läbivaatamisele vaadatakse riskijuhtimissüsteemid läbi juhul, kui: a) oluliselt muudetakse riskijuhtimispoliitikat ja menetlusi ning artiklis 45 osutatud korda, protseduure ja meetodeid; b) ettevõtja sisesed või välised sündmused osutavad täiendava läbivaatamise vajadusele; c) oluliselt muudetakse AIFi valitseja valitsetava AIFi investeerimisstrateegiat ja eesmärke.

3. AIFi valitseja ajakohastab riskijuhtimissüsteemid lõigetes 1 ja 2 osutatud läbivaatamise tulemuste põhjal.

4. AIFi valitseja teatab oma päritoluliikmesriigi pädevale asutusele riskijuhtimispoliitika ning artiklis 45 osutatud korra, protseduuride ja meetodite tahes olulisest muutmisest.

Artikkel 42

Riskijuhtimisfunktsiooni funktsionaalne ja hierarhiline eraldamine

1. Riskijuhtimisfunktsiooni loetakse tegevüksustest, sealhulgas portfelli valitsemise funktsioonist, funktsionaalselt ja hierarhiliselt eraldatuks ainult juhul, kui täidetud on kõik järgmised tingimused: a) riskijuhtimisfunktsiooni täitvate isikute üle ei teosta järelevalvet isikud, kes vastutavad AIFi valitseja tegevüksuste, sealhulgas portfelli valitsemise funktsiooni toimimise eest; b) riskijuhtimisfunktsiooni täitvad isikud ei teosta tegevusi tegevüksustes, sealhulgas portfelli valitsemise funktsiooni raames; c) riskijuhtimisfunktsiooni täitvaid isikuid tasustatakse vastavalt kõnealuse funktsiooniga seotud eesmärkide saavutamisele ning sõltumatult tegevüksuste, sealhulgas portfelli valitsemise funktsiooni tegevuse tulemustest; d) riskijuhtimisfunktsiooni täitvate kõrgemal ametikohal olevate isikute tasustamise vaatab otseselt läbi töötasukomisjon, kui selline komisjon on loodud.

2. Lõike 1 kohane riskijuhtimisfunktsiooni funktsionaalne ja hierarhiline eraldamine tagatakse AIFi valitseja kogu hierarhilises struktuuris kuni juhtorganini. Selle vaatab läbi AIFi valitseja juhtorgan ja olemasolu korral ka järelevalvefunktsioon.

3. AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädevad asutused vaatavad läbi, kuidas on AIFi valitseja kohaldanud lõikeid 1 ja 2 direktiivi 2011/61/EL artikli 15 lõike 1 teise lõigus sätestatud kriteeriumide alusel.

Artikkel 43

Huvide konfliktide ärahoidmiseks võetavad kaitsemeetmed

1. Direktiivi 2011/61/EL artikli 15 lõikes 1 osutatud huvide konfliktide ärahoidmiseks võetavate kaitsemeetmetega tagatakse vähemalt, et: a) riskijuhtimisfunktsiooni võetavad otsused põhinevad usaldusväärsetel andmetel, mida riskijuhtimisfunktsioon asjakohasel määral kontrollib; b) riskijuhtimisfunktsiooni täitvaid isikuid tasustatakse vastavalt riskijuhtimisfunktsiooniga seotud eesmärkide saavutamisele ning sõltumatult nende muude tegevusvaldkondade tulemustest, kus nad tegutsevad; c) riskijuhtimisfunktsiooni üle teostatakse asjakohast sõltumatut kontrolli tagamaks, et otsused tehakse sõltumatult; d) riskijuhtimisfunktsioonil on juhtorganis või järelevalvefunktsioonis, kui see on loodud, vähemalt sama suured volitused kui portfelli valitsemise funktsioonil; e) vastuolus olevad kohustused on nõuetekohaselt eraldatud.

2. Kui see on proportsionaalne, tagatakse AIFi valitseja olemust, ulatust ja keerukust arvesse võttes lõikes 1 osutatud kaitsemeetmetega ka, et: a) riskijuhtimisfunktsiooni tegevuse vaatab korrapäraselt läbi siseauditifunktsioon või kui seda ei ole loodud, juhtorgani määratud kolmas isik; b) kui on loodud riskikomitee, tagatakse sellele asjakohased vahendid ning komitee mittesõltumatutel liikmetel ei ole liigset mõju riskijuhtimisfunktsiooni tegevusele.

3. AIFi valitseja juhtorgan ja olemasolu korral järelevalvefunktsioon kehtestavad lõigete 1 ja 2 kohased kaitsemeetmed huvide konfliktide ärahoidmiseks, vaatavad korrapäraselt läbi nende tõhususe ja võtavad puuduste kõrvaldamiseks õigeaegselt parandusmeetmeid.

Artikkel 44

Riskipiirangud

1. AIFi valitseja kehtestab ja rakendab iga valitsetava AIFi puhul kvantitatiivsed või kvalitatiivsed riskipiirangud või mõlemad, võttes arvesse kõiki asjaomaseid riske. Kui AIFi valitseja kehtestab ainult kvalitatiivsed riskipiirangud, peab ta olema suuteline sellist lähenemisviisi pädevale asutusele põhjendama.

2. Iga AIFi puhul kehtestatud kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed riskipiirangud hõlmavad vähemalt järgmisi riske: a) tururisk; b) krediidirisk; c) likviidsusrisk; d) vastaspoolerisk; e) operatsioonirisk.

3. Riskipiirangute kehtestamisel võtab AIFi valitseja arvesse iga valitsetava AIFi puhul kasutatavaid strateegiaid ja varasid, samuti iga kõnealuse AIFi suhtes kohaldatavaid riiklikke eeskirju. Kõnealused riskipiirangud peavad olema kooskõlas AIFi riskiprofiiliga, mis avalikustatakse investoritele vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 23 lõike 4 punktile c, ning need peab heaks kiitma juhtorgan.

Artikkel 45

Riski mõõtmine ja juhtimine

1. AIFi valitseja võtab vastu asjakohase ja tõhusa korra, protseduurid ja meetodid, et: a) tuvastada, mõõta, juhtida ja jälgida igal ajal riske, millele valitsetavad AIFid on või võivad olla avatud; b) tagada vastavus artikli 44 kohaselt kehtestatud riskipiirangutele.

2. Lõikes 1 osutatud kord, protseduurid ja meetodid on proportsionaalsed AIFi valitseja ja selle iga valitsetava AIFi tegevuse olemuse, ulatuse ja keerukusega ning kooskõlas AIFi riskiprofiiliga, mis avalikustatakse investoritele vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 23 lõike 4 punktile c.

3. Lõike 1 kohaldamisel teeb AIFi valitseja iga valitsetava AIFi puhul järgmist: a) kehtestab riskide hindamise korra, protseduurid ja meetodid, mida on vaja selleks, et võetud positsioonide riskid ja nende osakaal üldriskiprofiilis oleks usaldusväärsete andmete alusel asjakohaselt hinnatavad, ning tagab riskide hindamise korra, protseduuride ja meetodite asjakohase dokumenteerimise; b) viib korrapäraselt läbi järelteste, et hinnata mudelipõhiseid prognoose ja hinnanguid hõlmava riskide hindamise korra sobivust; c) viib korrapäraselt läbi asjakohaseid stressiteste ja analüüsib stsenaariume, et vähendada riske, mis tulenevad turutingimuste võimalikust muutumisest, mis võib AIFi negatiivselt mõjutada; d) tagab, et olemasolev riskitase vastab artikli 44 kohaselt kehtestatud riskipiirangutele; e) kehtestab, rakendab ja säilitab asjakohased protseduurid, mille alusel võetakse AIFi riskipiirangutest tegeliku või võimaliku kõrvalekaldumise korral probleemi lahendamiseks investorite parimates huvides õigeaegselt meetmeid; f) tagab iga AIFi jaoks asjakohased likviidsuse juhtimise süsteemid ja menetlused vastavalt artiklis 46 sätestatud nõuetele.







4.

JAGU

Likviidsuse juhtimine

(direktiivi 2011/61/EL artikkel 16)

Artikkel 46

Likviidsuse juhtimise kord ja menetlused

AIFi valitseja peab suutma tõendada oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele, et kohaldatakse direktiivi 2011/61/EL artikli 16 lõikes 1 osutatud asjakohast likviidsuse juhtimise korda ja tulemuslikke menetlusi, mille puhul on võetud arvesse iga AIFi investeerimisstrateegiat, likviidsusprofiili ja tagasivõtmispoliitikat.

Artikkel 47

Likviidsusriski jälgimine ja juhtimine

1. Artiklis 46 osutatud likviidsuse juhtimise korra ja menetlustega tagatakse vähemalt see, et: a) AIFi valitseja säilitab AIFis likviidsuse taseme, mis on kooskõlas tema aluskohustustega vastavalt hinnangule AIFi varade suhtelise likviidsuse kohta turul, võttes arvesse varade realiseerimiseks kuluvat aega ja hinda või väärtust, millega kõnealused varad saab realiseerida, ning nende tundlikkust muudele tururiskidele või teguritele; b) AIFi valitseja jälgib AIFi varaportfelli likviidsusprofiili, võttes arvesse iga sellise varakirje täiendavat mõju, millel võib olla oluline mõju likviidsusele, ning olulisi kohustisi ja kohustusi (tingimuslikke või muid), mis AIFil võib olla seoses tema aluskohustustega. Selleks võtab AIFi valitseja arvesse AIFi investoribaasi profiili, sealhulgas investorite liiki, investeeringute suhtelist suurust ning nende investeeringute suhtes kohaldatavaid tagasivõtmise tingimusi; c) kui AIF investeerib teistesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjatesse, jälgib AIFi valitseja lähenemisviisi, mille on likviidsuse juhtimiseks kehtestanud nende muude ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate valitsejad, sealhulgas teostades korrapäraselt kontrolli, et jälgida tagasivõtmise sätteid nende alusvaraks olevate ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate puhul, millesse AIF investeerib. Kui direktiivi 2011/61/EL artikli 16 lõikest 1 ei tulene teisiti, ei kohaldata seda kohustust juhul, kui teiste ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjatega, millesse AIF investeerib, kaubeldakse aktiivselt reguleeritud turul direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 14 tähenduses või samaväärsel kolmanda riigi turul; d) AIFi valitseja rakendab ja säilitab asjakohased likviidsuse mõõtmise korra ja menetlused, et hinnata selliste positsioonide ja kavatsetavate investeeringute kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid riske, millel on oluline mõju AIFi varade portfelli likviidsusprofiilile, et saaks asjakohaselt mõõta nende mõju üldisele likviidsusprofiilile. Kasutatavate menetlustega tagatakse, et AIFi valitsejal on asjakohased teadmised ja arusaam nende varade likviidsuse kohta, millesse AIF on investeerinud või kavatseb investeerida, sealhulgas vajaduse korral kauplemise mahu ja hindade tundlikkuse kohta ja/või iga varakirje hinnavahede kohta tavapärastes ja erandlikes likviidsustingimustes; e) AIFi valitseja kaalub ja rakendab vahendid ja korra, sealhulgas erikorra, mis on vajalikud iga tema valitsetava AIFi likviidsusriski juhtimiseks. AIFi valitseja teeb kindlaks asjaolude liigid, mille korral kõnealuseid vahendeid ja korda võib kasutada nii tava- kui ka erandolukordades, võttes arvesse AIFi kõigi investorite õiglast kohtlemist seoses iga valitsetava AIFiga. AIFi valitseja võib kasutada selliseid vahendeid ja korda ainult nende asjaolude korral ning juhul, kui on teave asjakohaselt avalikustatud vastavalt artiklile 108.

2. AIFi valitseja dokumenteerib lõikes 1 osutatud likviidsuse juhtimise põhimõtted ja menetlused, vaatab need läbi vähemalt kord aastas ning ajakohastab neid mis tahes muutuste või uue korra korral.

3. AIFi valitseja lisab oma lõikes 1 osutatud likviidsuse juhtimise korda ja menetlustesse asjakohased eskalatsiooni meetmed, et lahendada prognoositavaid või tegelikke likviidsusprobleeme või muid AIFi probleemseid olukordi.

4. Kui AIFi valitseja valitseb finantsvõimendusega kinnist AIFi, ei kohaldata lõike 1 punkti e.

Artikkel 48

Likviidsuse juhtimise piirangud ja stressitestid

1. AIFi valitseja peab võimaluse korral, võttes arvesse iga tema valitsetava AIFi olemust, ulatust ja keerukust, rakendama ja säilitama AIFi likviidsuse või mittelikviidsuse asjakohased piirangud, mis on kooskõlas selle aluskohustuste ja tagasivõtmispoliitikaga ja artiklis 44 sätestatud nõuetega kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete riskipiirangute kohta.

AIFi valitseja jälgib kõnealuste piirangute järgimist ning kui neid piiranguid on ületatud või tõenäoliselt ületatakse, määrab ta kindlaks nõutud (või vajalikud) meetmed. Asjakohaste meetmete kindlaksmääramisel võtab AIFi valitseja arvesse likviidsuse juhtimise põhimõtete ja menetluste piisavust, AIFi varade portfelli likviidsuse asjakohasust ja tagasivõtmise taotluste ebatavapärase taseme mõju.

2. AIFi valitseja viib korrapäraselt läbi stressiteste tavapärastes ja erandlikes likviidsustingimustes, mis võimaldab tal hinnata iga tema valitsetava AIFi likviidsusriski. Stressitestid: a) teostatakse usaldusväärse ja ajakohastatud teabe alusel kvantitatiivse analüüsina või kui see ei ole asjakohane, siis kvalitatiivse analüüsina; b) võimaluse korral simuleerivad AIFis varade likviidsuse puudujääki ja ebatüüpilisi tagasivõtmise taotlusi; c) hõlmavad tururiske ja neist tulenevat mõju, sealhulgas mõju lisatagatise nõuetele, tagatisnõuetele või krediidiliinidele; d) võtavad arvesse väärtuse hindamise tundlikkust stressitingimustes; e) teostatakse sagedusega, mis on AIFi olemuse seisukohast asjakohane, võttes arvesse AIFi investeerimisstrateegiat, likviidsusprofiili, investori liiki ning AIFi tagasivõtmispoliitikat, ning vähemalt kord aastas.

3. AIFi valitseja tegutseb investorite parimates huvides mis tahes stressitesti tulemuste puhul.

Artikkel 49

Investeerimisstrateegia, likviidsusprofiili ja tagasivõtmispoliitika omavaheline kooskõla

1. Direktiivi 2011/61/EL artikli 16 lõike 2 kohaldamisel loetakse iga AIFi valitseja valitsetava AIFi investeerimisstrateegia, likviidsusprofiil ja tagasivõtmispoliitika olevat omavahel kooskõlas, kui investoritel on võimalik oma investeeringuid tagasi võtta viisil, mis vastab AIFi kõigi investorite õiglasele kohtlemisele ning on kooskõlas AIFi tagasivõtmispoliitika ja tema kohustustega.

2. Investeerimisstrateegia, likviidsusprofiili ja tagasivõtmispoliitika omavahelise kooskõla hindamisel võtab AIFi valitseja arvesse ka mõju, mis tagasivõtmistel võib olla AIFi iga varakirje aluseks olevatele hindadele või hinnavahedele.







5.

JAGU

Investeerimine väärtpaberistamise positsioonidesse

(direktiivi 2011/61/EL artikkel 17)

Artikkel 50

Mõisted

Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „väärtpaberistamine” – väärtpaberistamine direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 punkti 36 tähenduses;

b) „väärtpaberistamise positsioon” – väärtpaberistamise positsioon direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 punkti 40 tähenduses;

c) „sponsor” – tehingu korraldaja direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 punkti 42 tähenduses;

d) „väärtpaberistamise seeria” – väärtpaberistamise seeria direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 punkti 39 tähenduses.

Artikkel 51

Nõuded säilitatud huvi kohta

1. AIFi valitseja võtab väärtpaberistamise krediidiriski positsiooni tema valitsetava ühe või enama AIFi nimel ainult juhul, kui väärtpaberistamise tehingu algataja, sponsor või algne laenuandja on AIFi valitsejale selgesõnaliselt avalikustanud, et ta säilitab jätkuvalt olulise neto majandusliku huvi, mis mingil juhul ei ole vähem kui 5 %.

Ainult järgmine kvalifitseerub sellise olulise neto majandusliku huvi säilitamisena, mis ei ole väiksem kui 5 %:

a) säilitatakse vähemalt 5 % iga investoritele müüdud või üle kantud iga väärtpaberistamise seeria nimiväärtusest;

b) uuenevate nõuete väärtpaberistamise korral säilitatakse väärtpaberistamise tehingu algataja huvi vähemalt 5 % ulatuses väärtpaberistatud riskipositsioonide nimiväärtusest;

c) säilitatakse juhuslikult valitud riskipositsioonid, mis on vähemalt 5 % väärtpaberistatud riskipositsioonide nimiväärtuse summast, juhul kui sellised riskipositsioonid oleksid väärtpaberistamise käigus väärtpaberistatud, tingimusel, et potentsiaalselt väärtpaberistatud riskipositsioonide arv ei ole tehingu algatamisel väiksem kui 100;

d) säilitatakse esimese järjekoha kahju väärtpaberistamise seeria ja vajaduse korral muud väärtpaberistamise seeriad, millel on sama või kõrgem riskiprofiil kui muudel seeriatel, mis on investoritele üle kantud või müüdud ja mille tähtpäev ei saabu varem kui muudel seeriatel, mis on investoritele üle kantud või müüdud, nii et säilitatakse kokku vähemalt 5 % väärtpaberistatud riskipositsioonide nimiväärtusest;

e) esimese järjekoha kahju riskipositsiooni säilitamine tasemel vähemalt 5 % igast väärtpaberistamise käigus väärtpaberistatud riskipositsioonist.

Neto majanduslikku huvi mõõdetakse tehingu algatamisel ja seda säilitatakse jätkuvalt. Neto majandusliku huvi, sealhulgas säilitatud positsioonide, huvi või riskipositsioonide suhtes ei kohaldata mis tahes krediidiriski maandamist või mis tahes lühikesi positsioone või muud riskimaandamist ning seda ei müüda. Neto majanduslik huvi määratakse kindlaks bilansiväliste kirjete tingliku väärtuse alusel.

Säilitamisnõudeid ei kohaldata mitmekordselt ühegi väärtpaberistamise suhtes.

2. Lõiget 1 ei kohaldata, kui väärtpaberistatud riskipositsioonid on nõuded või tingimuslikud nõuded direktiivi 2006/48/EÜ artikli 122a lõike 3 esimeses lõigus loetletud asutuste vastu või millele on need asutused garantii andnud täies ulatuses, tingimusteta ja pöördumatult, ning ei kohaldata direktiivi 2006/48/EÜ artikli 122a lõike 3 teises lõigus loetletud tehingute suhtes.

Artikkel 52

Kvalitatiivsed nõuded seoses sponsorite ja väärtpaberistamise tehingu algatajatega

Enne kui AIFi valitseja võtab väärtpaberistamise krediidiriski positsiooni ühe või enama AIFi nimel, peab ta tagama, et sponsor ja väärtpaberistamise tehingu algataja:

a) annavad laenu kindlate ja täpselt määratletud kriteeriumide alusel ning määravad selgelt kindlaks väärtpaberistatavate riskipositsioonide puhul kasutatavate laenude kinnitamise, laenutingimuste muutmise, uuendamise ja refinantseerimise korra, mida nad kohaldavad ka enda hoitavate riskipositsioonide suhtes;

b) on kehtestanud ja kasutavad tulemuslikke süsteeme oma krediidiriskiga portfellide ja riskipositsioonide pidevaks haldamiseks ja jälgimiseks, sealhulgas probleemsete laenude kindlakstegemiseks ja juhtimiseks ning väärtuste asjakohaseks korrigeerimiseks ja provisjonide tegemiseks;

c) hajutavad asjakohaselt iga krediidiportfelli, arvestades sihtturgu ja üldist laenustrateegiat;

d) omavad krediidiriski kohta kirjalikke põhimõtteid, mis sisaldavad nende riskitaluvuspiire ja provisjoneerimise põhimõtteid ning kirjeldavad, kuidas nad seda riski mõõdavad, jälgivad ja kontrollivad;

e) tagavad probleemideta ligipääsu kogu olulisele teabele krediidikvaliteedi ja üksikute aluspositsioonide tulemusnäitajate, rahavoogude ning väärtpaberistamise positsiooni tagatise kohta, samuti sellisele teabele, mida on vaja rahavoogude ja aluspositsioonide tagatise väärtuse põhjaliku ja hästiinformeeritud stressitesti läbiviimiseks. Sel eesmärgil määratletakse oluline teave väärtpaberistamise päeva seisuga ja väärtpaberistamise laadist tulenevalt vajaduse korral pärast seda;

f) tagavad probleemideta ligipääsu kõigile muudele asjakohastele andmetele, mida AIFi valitseja vajab artiklis 53 sätestatud nõuete täitmiseks;

g) avalikustavad oma säilitatud neto majandusliku huvi, nagu on osutatud artiklis 51, ning mis tahes asjaolud, mis võiksid ohustada kõnealuses artiklis osutatud neto majandusliku huvi nõutud miinimumtaseme säilitamist.

Artikkel 53

Kvalitatiivsed nõuded, mis käsitlevad väärtpaberistamise riski võtnud AIFi valitsejaid

1. Enne väärtpaberistamise krediidiriski võtmist ühe või enama AIFi nimel, ja vajaduse korral pärast seda, on AIFi valitseja võimeline pädevatele asutustele tõestama iga väärtpaberistamise positsiooni puhul, et tal on selle kohta igakülgsed ja põhjalikud teadmised ning et ta on rakendanud järgmise teabe analüüsimiseks ja registreerimiseks ametlikke eeskirju ja menetlusi, mis vastavad asjaomase AIFi investeeringute riskiprofiilile väärtpaberistatud positsioonides: a) väärtpaberistamise tehingu algatajate või sponsorite poolt artikli 51 kohaselt avalikustatud teave, et täpsustada neto majanduslik huvi, mille nad väärtpaberistamisel jätkuvalt säilitavad; b) väärtpaberistamise üksiku positsiooni riskitunnused; c) nende riskipositsioonide tunnused, mis on aluseks väärtpaberistamise positsioonile; d) väärtpaberistamise tehingu algataja või sponsori maine ja saadud kahju varasemate sellise riskipositsiooni klassiga väärtpaberistamiste puhul, mis on aluseks väärtpaberistamise positsioonile; e) väärtpaberistamise tehingu algataja või sponsori või nende esindajate või nõustajate selgitused nende väärtpaberistatud riskipositsioonide puhul rakendatud hoolsuskohustuse kohta ja vajaduse korral väärtpaberistatud riskipositsioonide tagatiste kvaliteedi kohta; f) vajaduse korral metoodika ja põhimõtted, millel põhineb väärtpaberistatud riskipositsiooni tagatiste hindamine, ning väärtpaberistamise tehingu algataja või sponsori tegevuspõhimõtted, et tagada hindaja sõltumatus; g) väärtpaberistamise kõik struktuursed näitajad, mis võivad oluliselt mõjutada AIFi valitseja väärtpaberistamise positsiooni tulemusnäitajaid, näiteks kaskaadimõjuga tehingud ja kaskaadi vallandavad tegurid, krediidikvaliteedi parandamine, likviidsuse parandamine, turuväärtust mõjutavad tegurid ja tehinguga seotud makseviivituse tekkimise määratlus.

2. Kui AIFi valitseja on võtnud ühe või enama AIFi nimel väärtpaberistamise krediidiriski olulise väärtusega riskipositsiooni, teostab ta korrapäraselt selliste väärtpaberistamise positsioonide seiskohast asjakohaseid stressiteste vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 15 lõike 3 punktile b. Stressitest peab vastama väärtpaberistamise positsioonidest tuleneva riski olemusele, ulatusele ja keerukusele.

AIFi valitseja kehtestab kooskõlas direktiivi 2011/61/EL artiklis 15 sätestatud põhimõtetega ametlikud jälgimismenetlused, mis on kooskõlas asjaomase AIFi riskiprofiiliga seoses väärtpaberistamise positsiooni krediidiriskiga, et jälgida jooksvalt ja õigeaegselt teavet selliste väärtpaberistamise positsioonide aluseks olevate riskipositsioonide tulemusnäitajate kohta. Selline teave hõlmab (juhul kui see on asjakohane arvestades väärtpaberistamise konkreetset liiki, kusjuures loetletud teave ei ole ammendav) riskipositsiooni liiki; selliste laenude osakaalu (protsentides), mille tasumise tähtpäeva on ületatud rohkem kui 30, 60 ja 90 päeva; makseviivituse määrasid; ennetähtaegse tasumise määrasid; sissenõutud tagatisega laene; tagatiste liiki ja kasutusastet; riskipositsioonide krediidikvaliteedi astme või muu krediidikõlblikkuse näitaja määramise sagedust; majandussektoripõhist või geograafilist jaotust; laenu/väärtuse suhte sagedusjaotust vööndites, mis aitab teostada sobivat tundlikkusanalüüsi. Kui aluseks olevad riskipositsioonid on ise väärtpaberistamise positsioonid, peab AIFi valitseja omama käesolevas lõigus sätestatud teavet mitte üksnes aluseks olevate väärtpaberistamise seeriate kohta, nagu nende emitendi nimi ja krediidikvaliteet, vaid ka nende väärtpaberistamise seeriate aluseks olevate nõuete kogumite tunnuste ja tulemusnäitajate kohta.

AIFi valitseja kohaldab samu analüüsistandardeid kolmandatelt isikutelt ostetud väärtpaberistamise emissioonide osaluste või tagamiste suhtes.

3. Asjakohase riski- ja likviidsuse juhtimise eesmärgil peab AIFi valitseja, kes võtab positsiooni väärtpaberistamise krediidiriskis ühe või enama AIFi nimel, nõuetekohaselt tegema kindlaks, mõõtma, jälgima, juhtima ja kontrollima AIFi varade ja kohustiste mittevastavusest tulenevaid riske, kontsentratsiooniriski või nendest instrumentidest tulenevat investeerimisriski ning andma nende kohta aru. AIFi valitseja tagab, et selliste väärtpaberistamise positsioonide riskiprofiil vastab AIFi tingimuste, põhikirja, prospekti või pakkumisdokumentide kohasele asjaomase AIFi suurusele, üldisele portfelli struktuurile, investeerimisstrateegiatele ja eesmärkidele.

4. AIFi valitseja tagab vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklis 18 sätestatud nõuetele, et kõrgemale juhtkonnale esitatakse piisavalt asutusesiseseid aruandeid nii, et kõrgem juhtkond on täielikult teadlik mis tahes olulisest väärtpaberistamise riskipositsioonide võtmisest ning et nendest positsioonidest tulenevaid riske juhitakse asjakohaselt.

5. AIFi valitseja esitab asjakohase teabe oma väärtpaberistamise krediidiriski positsioonide ja oma riskijuhtimise menetluste kohta selles valdkonnas direktiivi 2011/61/EL artiklite 22, 23 ja 24 kohaselt esitatavates aruannetes ja teabe avalikustamistes.

Artikkel 54

Parandusmeetmed

1. AIFi valitseja võtab sellised parandusmeetmed, mis on asjaomase AIFi investorite parimates huvides, kui ta avastab pärast väärtpaberistamise riskipositsiooni võtmist, et säilitatud huvi kindlaksmääramine ja avalikustamine ei vastanud käesolevas määruses sätestatud nõuetele.

2. AIFi valitseja võtab sellised parandusmeetmed, mis on asjaomase AIFi investorite parimates huvides, kui teataval hetkel pärast riskipositsiooni võtmist säilitatud huvi langeb alla 5 % ning see ei tulene tavapärasest maksemehhanismist.

Artikkel 55

Varasemate õiguste kaitse klausel

Artikleid 51–54 kohaldatakse uute väärtpaberistamiste suhtes, mis on lastud välja 1. jaanuaril 2011 või pärast seda. Artikleid 51–54 kohaldatakse pärast 31. detsembrit 2014 nende olemasolevate väärtpaberistamiste suhtes, millele lisatakse pärast nimetatud kuupäeva uusi või asendavaid aluspositsioone.

Artikkel 56

Tõlgendamine

Kui puudub ESMA või Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee antud konkreetne tõlgendus, tõlgendatakse käesoleva jao sätteid kooskõlas direktiivi 2006/48/EÜ vastavate sätetega ning Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee poolt 31. detsembril 2010 kapitalinõuete direktiivi artikli 122a kohta antud suunistega ( 2 ) ja nende hilisemate muudatustega.







6.

JAGU

Organisatsioonilised nõuded – üldpõhimõtted

(direktiivi 2011/61/EL artiklid 12 ja 18)

Artikkel 57

Üldnõuded

1. AIFi valitseja teeb järgmist: a) kehtestab ja rakendab otsuste tegemise menetlused ja organisatsioonilise struktuuri, millega on selgelt ja dokumenteeritult määratud aruandlusahelad ning jaotatud ametiülesanded ja kohustused, ja kohaldab neid jätkuvalt; b) tagab, et tema asjaomased isikud on teadlikud menetlustest, mida tuleb oma kohustuste nõuetekohaseks täitmiseks järgida; c) kehtestab ja rakendab asjakohased sisekontrolli mehhanismid, mille eesmärk on kindlustada otsuste ja menetluste järgimine AIFi valitseja kõigil tasanditel, ning kohaldab neid jätkuvalt; d) kehtestab ja rakendab tõhusa organisatsioonisisese aruandluse ja teabevahetuse süsteemi AIFi valitseja kõigil asjakohastel tasanditel, samuti tõhusa mehhanismi teabe vahetamiseks asjaomaste kolmandate isikutega, ning kohaldab neid jätkuvalt; e) säilitab andmed asjakohaselt ja korrastatult oma äritegevuse ja sisekorralduse kohta.

AIFi valitseja võtab arvesse oma äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning äritegevuse käigus osutatavate teenuste ja teostatava tegevuse olemust ja ulatust.

▼M2

AIFide valitsejad arvestavad esimeses lõigus sätestatud nõuete täitmisel jätkusuutlikkusriskidega.

▼B

2. AIFi valitseja kehtestab ja rakendab süsteemid ja menetlused, mis on asjaomase teabe olemust arvestades piisavad teabe turvalisuse, terviklikkuse ja konfidentsiaalsuse tagamiseks, ning kohaldab neid jätkuvalt.

3. AIFi valitseja kehtestab, rakendab ja säilitab talitluspidevuse asjakohased põhimõtted, mille eesmärk on tagada oluliste andmete ja funktsioonide säilitamine ning teenuste osutamise ja tegevuse jätkamine AIFi valitseja süsteemide ja menetluste toimimishäirete korral või kui see ei ole võimalik, siis kõnealuste andmete ja funktsioonide võimalikult kiire taastamine ning teenuste osutamise ja tegevuse jätkamine.

4. AIFi valitseja kehtestab, rakendab ja säilitab raamatupidamiskorra ja hindamiseeskirjad, mis võimaldab tal pädeva asutuse nõudmisel esitada viimasele õigeaegselt finantsaruanded, mis annavad tema finantsseisundist õige ja õiglase ülevaate ning vastavad kõigile kohaldatavatele raamatupidamisstandarditele ja -eeskirjadele.

5. AIFi valitseja rakendab asjakohaseid põhimõtteid ja menetlusi, tagamaks et investoritele avalikustatakse AIFi tagasivõtmispoliitika piisavalt üksikasjalikult enne kui nad investeerivad AIFi ning oluliste muudatuste korral.

6. AIFi valitseja jälgib ja korrapäraselt hindab lõigete 1–5 kohaselt kehtestatud süsteemide, sisekontrolli mehhanismide ja korra asjakohasust ja tulemuslikkust ning võtab asjakohased meetmed mis tahes puuduste kõrvaldamiseks.

Artikkel 58

Elektrooniline andmetöötlus

1. AIFi valitseja võtab asjakohased ja piisavad meetmed sobivate elektrooniliste süsteemide rakendamiseks, mis võimaldaks õigeaegselt ja nõuetekohaselt pidada arvestust kõigi portfellitehingute ja märkimis- või tagasivõtmiskorralduste üle.

2. AIFi valitseja tagab elektroonilisel andmetöötlemisel kõrgetasemelise turvalisuse ning vajaduse korral ka talletatud teabe terviklikkuse ja konfidentsiaalsuse.

Artikkel 59

Raamatupidamiskord

1. AIFi valitseja kasutab artikli 57 lõikes 4 osutatud raamatupidamiskorda, et tagada investorite kaitse. Raamatupidamisarvestus tuleb korraldada nii, et kõik AIFi varad ja kohustused saab alati otse kindlaks teha. Kui AIFil on mitu eri investeerimisüksust, tuleb iga investeerimisüksuse kohta pidada eraldi raamatupidamisarvestust.

2. AIFi valitseja kehtestab, rakendab ja säilitab raamatupidamis- ja hindamiskorra, millega tagatakse, et iga AIFi vara puhasväärtus on täpselt arvutatud vastavalt kohaldatavatele raamatupidamiseeskirjadele ja -standarditele.

Artikkel 60

Juhtorgani, kõrgema juhtkonna ja järelevalvefunktsiooni poolt teostatav kontroll

1. AIFi valitseja tagab ettevõttesiseselt funktsioonide määramisel, et juhtorgan, kõrgem juhtkond ja olemasolu korral järelevalve funktsioon vastutavad selle eest, et AIFi valitseja täidab direktiivi 2011/61/EL kohaseid kohustusi.

2. AIFi valitseja tagab, et tema kõrgem juhtkond: a) vastutab iga valitsetava AIFi puhul üldise investeerimispoliitika rakendamise eest, mis on kindlaks määratud kas fonditingimustes, põhikirjas, prospektis või pakkumisdokumentides; b) teostab järelevalvet iga valitsetava AIFi investeerimisstrateegia heakskiitmise üle; c) vastutab selle eest, et kehtestatakse ja rakendatakse direktiivi 2011/61/EL artikli 19 kohased hindamispõhimõtted ja -menetlused; d) vastutab selle eest, et AIFi valitsejal on alaline ja tulemuslik vastavuskontrollifunktsioon, isegi kui kõnealust funktsiooni täidab kolmas isik; e) tagab ja kontrollib korrapäraselt, et iga valitsetava AIFi üldist investeerimispoliitikat, investeerimisstrateegiaid ja riskipiiranguid rakendatakse ja täidetakse nõuetekohaselt ja tõhusalt, isegi kui riskijuhtimisfunktsiooni täidab kolmas isik; f) kinnitab ja vaatab korrapäraselt läbi iga valitsetava AIFi investeerimisotsuste tegemise sisekorra, et tagada selliste otsuste vastavus vastuvõetud investeerimisstrateegiale; g) kinnitab ja vaatab iga valitsetava AIFi puhul korrapäraselt läbi riskijuhtimispoliitika ning kõnealuse poliitika rakendamise korra, menetlused ja tehnikad, sealhulgas riskipiirangute süsteemi; h) vastutab direktiivi 2011/61/EL II lisale vastava tasustamispoliitika kehtestamise ja kohaldamise eest; ▼M2 i) vastutab punktides a–h nimetatud tegevustes jätkusuutlikkusriskidega arvestamise eest. ▼B

3. AIFi valitseja tagab ka, et tema kõrgem juhtkond ning vajaduse korral tema juhtorgan või järelevalvefunktsioon: a) hindab ja korrapäraselt kontrollib selliste põhimõtete, korra ja menetluste tõhusust, mis on kehtestatud direktiivis 2011/61/EL sätestatud kohustuste täitmiseks; b) võtab asjakohaseid meetmeid mis tahes puuduste kõrvaldamiseks.

4. AIFi valitseja tagab, et kõrgemale juhtkonnale esitatakse sageli ja vähemalt korra aastas vastavust, siseauditit ja riskijuhtimist käsitlevad kirjalikud aruanded, milles eelkõige märgitakse seda, kas puuduste korral on võetud asjakohaseid parandusmeetmeid.

5. AIFi valitseja tagab, et kõrgemale juhtkonnale esitatakse korrapäraselt aruanded lõike 2 punktide b–e kohase investeerimisstrateegia ja investeerimisotsuste tegemise sisekorra rakendamise kohta.

6. AIFi valitseja tagab, et juhtorganile või järelevalvefunktsioonile, kui see on olemas, esitatakse lõikes 4 osutatud teemasid käsitlevad kirjalikud aruanded korrapäraselt.

Artikkel 61

Alaline vastavuskontrollifunktsioon

1. AIFi valitseja kehtestab, rakendab ja säilitab asjakohased põhimõtted ja menetlused, mille eesmärk on tuvastada mis tahes risk, et AIFi valitseja ei täida direktiivist 2011/61/EL tulenevaid kohustusi, ja sellega seonduvad riskid, ning kehtestab asjakohased meetmed ja menetlused, mille eesmärk on sellist riski minimeerida ja võimaldada pädevatel asutustel kõnealuse direktiivi raames oma õigusi tulemuslikult rakendada.

AIFi valitseja võtab arvesse oma äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning äritegevuse käigus osutatavate teenuste ja teostatava tegevuse olemust ja ulatust.

2. AIFi valitseja kehtestab ja säilitab alalise ja tõhusa vastavuskontrollifunktsiooni, mida täidab oma tegevuses sõltumatu isik, kellel on järgmised kohustused: a) teostada järelevalvet ja korrapäraselt hinnata lõike 1 kohaselt kehtestatud meetmete, põhimõtete ja menetluste ning AIFi valitseja kohustuste täitmisel esinevate puuduste kõrvaldamiseks võetud meetmete asjakohasust ja tulemuslikkust; b) nõustada teenuste osutamise ja tegevuse eest vastutavaid asjaomaseid isikuid ning aidata neil täita direktiivi 2011/61/EL kohaseid AIFi valitseja kohustusi.

3. Selleks et lõikes 2 osutatud vastavuskontrollifunktsioon saaks nõuetekohaselt ja sõltumatult täita oma kohustusi, tagab AIFi valitseja, et: a) vastavuskontrollifunktsioonil on vajalikud volitused, vahendid, asjatundlikkus ja juurdepääs kogu asjaomasele teabele; b) ametisse on nimetatud vastavuskontrolli funktsiooni täitev isik, kes vastutab vastavuskontrollifunktsiooni täitmise eest ja esitab kõrgemale juhtkonnale korrapäraselt ja vähemalt korra aastas vastavuskontrolli aruanded, milles eelkõige märgib seda, kas mis tahes puuduste korral on võetud asjakohaseid parandusmeetmeid; c) vastavuskontrollifunktsiooni täitvad isikud ei osale selliste teenuste osutamises ja tegevustes, mille üle nad järelevalvet teostavad; d) vastavuskontrollifunktsiooni täitva isiku ja muude vastavuskontrollifunktsiooni töötajate töötasu määramise meetod ei mõjuta nende objektiivsust ega anna tõenäoliselt võimalust selle mõjutamiseks.

Siiski ei nõuta AIFi valitsejalt esimese lõigu punkti c või d täitmist, kui ta suudab tõendada, et tema äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning teenuste ja tegevuse olemust ja ulatust silmas pidades ei ole kõnealune nõue proportsionaalne ning et AIFi valitseja vastavuskontrollifunktsioon on jätkuvalt tulemuslik.

Artikkel 62

Alaline siseauditifunktsioon

1. Kui see on AIFi valitseja äritegevuse olemusest, ulatusest ja keerukusest ning selle käigus osutatavate ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega seotud tegevuste olemusest ja ulatusest tulenevalt asjakohane ja proportsionaalne, peab AIFi valitseja kehtestama ja säilitama siseauditifunktsiooni, mis on eraldiseisev ja sõltumatu AIFi valitseja muudest funktsioonidest ja tegevustest.

2. Lõikes 1 osutatud siseauditifunktsioon teeb järgmist: a) kehtestab, rakendab ja jätkuvalt kohaldab auditikava AIFi valitseja süsteemide, sisekontrolli mehhanismide ja korra asjakohasuse ja tulemuslikkuse analüüsimiseks ja hindamiseks; b) esitab soovitusi, mis tuginevad punkti a kohaselt tehtud töö tulemustele; c) kontrollib vastavust punktis b osutatud soovitustele; d) esitab aruandeid siseauditi valdkonnas.

Artikkel 63

Isiklikud tehingud

1. Mis tahes asjaomase isiku suhtes, kes on seotud tegevustega, mille puhul võib tekkida huvide konflikt, või kellel on juurdepääs siseteabele Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ (siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta) ( 3 ) artikli 1 punkti 1 tähenduses või muule AIFiga seotud või AIFiga või selle nimel teostatud tehingutega seotud konfidentsiaalsele teabele, kehtestab, rakendab ja säilitab AIFi valitseja asjakohase korra, mille eesmärk on takistada sellistel asjaomastel isikutel teha järgmist: a) sõlmida finantsinstrumentidega või muude varadega isiklikku tehingut, mis vastab ühele järgmistest kriteeriumidest: i) tehingu suhtes kohaldatakse direktiivi 2003/6/EÜ artikli 2 lõiget 1; ii) tehinguga kaasneb konfidentsiaalse teabe kuritarvitamine või keelatud avalikustamine; iii) tehing on vastuolus või on tõenäoliselt vastuolus direktiivi 2011/61/EL kohase AIFi valitseja kohustusega; b) muul viisil kui ametiülesannete või teenuste osutamise lepingu raames soovitada mis tahes muul isikul sõlmida või ajendada teda sõlmima punkti a alapunktides i ja ii osutatud isiklikku tehingut või kui seda võib muul viisil käsitada täitmist ootavate korraldustega seotud teabe kuritarvitamisena; c) avaldada mis tahes teavet või arvamust mõnele muule isikule muul viisil kui ametiülesannete või teenuste osutamise lepingu raames ja ilma et see piiraks direktiivi 2003/6/EÜ artikli 3 punkti a kohaldamist, kui asjaomane isik teab või oleks mõistlik eeldada, et ta teab, et sellise avaldamise tulemusena kõnealune muu isik võtab ühe järgmistest meetmetest või on tõenäoline, et ta seda teeb: i) sõlmib finantsinstrumentidega või muude varadega punkti a alapunktides i ja ii osutatud isikliku tehingu või kui seda võib muul viisil käsitada täitmist ootavate korraldustega seotud teabe kuritarvitamisena; ii) annab teisele isikule sellise isikliku tehingu sõlmimiseks soovituse või ajendab teda selleks.

2. Lõikes 1 osutatud korra eesmärk on eelkõige tagada, et: a) iga asjaomane isik on teadlik lõikes 1 osutatud isiklikele tehingutele seatud piirangutest ning meetmetest, mille AIFi valitseja on seoses isiklike tehingute ja avalikustamisega vastavalt lõikele 1 kehtestanud; b) AIFi valitsejat teavitatakse viivitamatult lõikega 1 hõlmatud asjaomase isiku sõlmitud isiklikest tehingutest kas teatades kõnealusest tehingust või muu menetluse korras, mis võimaldab AIFi valitsejal sellised tehingud kindlaks teha; c) peetakse arvestust AIFi valitsejale teada antud või tema poolt kindlaks tehtud isiklike tehingute, sealhulgas kõigi kõnealusteks tehinguteks antud lubade ja sellest keeldumiste kohta.

Esimese lõigu punkti b kohaldamisel tagab AIFi valitseja, et kui AIFi valitseja teatavaid tegevusi teostab kolmas isik, säilitab tegevust teostav üksus andmed lõikega 1 hõlmatud mis tahes asjaomase isiku tehtud isiklike tehingute kohta ja esitab AIFi valitseja nõudel kõnealused andmed viivitamata AIFi valitsejale.

3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata järgmist liiki isiklike tehingute puhul: a) isiklikud tehingud, mis on tehtud väärtpaberiportfelli valitsemise teenuse raames lubatud ulatuses, kui tehingule ei eelne sellega seotud teabevahetust portfellivalitseja ja asjaomase isiku või muu isiku vahel, kelle arvel tehing tehakse; b) isiklikud tehingud eurofondiga või AIFidega, mille suhtes kohaldatakse liikmesriigi õiguse kohaselt järelevalvet, millega on nõutav samaväärne riskide hajutamine nende varade suhtes, kui asjaomane isik ja mis tahes muu isik, kelle arvel tehing tehakse, ei ole kõnealuse fondi juhtimisega seotud.

4. Lõike 1 kohaldamisel hõlmab isiklik tehing ka finantsinstrumendiga või muu varaga tehingut, mis on tehtud järgmiste isikute nimel või arvel: a) asjaomane isik; b) mis tahes isik, kellega asjaomasel isikul on perekondlikud suhted või kellega asjaomasel isikul on märkimisväärne seos; c) isik, kellel on asjaomase isikuga sellised suhted, et asjaomasel isikul on seoses kauplemise tulemusega muud olulised otsesed või kaudsed huvid kui kauplemise eest saadav teenustasu või vahendustasu.

Artikkel 64

Arvestuse pidamine portfellitehingute kohta

1. AIFi valitseja koostab tema valitsetavate AIFidega seotud iga portfellitehingu kohta viivitamata andmekirje, mis on piisav korralduse ja tehtud tehingu või kokkuleppe üksikasjade tuvastamiseks.

2. Täitmiskohas tehtavate portfellitehingute puhul sisaldab lõikes 1 osutatud kirje järgmist teavet: a) AIFi ja AIFi nimel tegutseva isiku nimi või muu tähis; b) vara; c) kogus, kui asjakohane; d) korralduse või tehingu liik; e) hind; f) korralduste puhul korralduse edastamise kuupäev ja täpne aeg ning sellise isiku nimi või muu tähis, kellele korraldus edastati, või tehingute puhul tehingu tegemise otsuse ja tehingu tegemise kuupäev ja täpne aeg; g) võimaluse korral korralduse edastanud või tehingu teostanud isiku nimi; h) võimaluse korral korralduse tühistamise põhjused; i) tehtud tehingute puhul vastaspoole ja täitmiskoha andmed.

3. AIFi poolt väljaspool täitmiskohta tehtavate portfellitehingute puhul sisaldab lõikes 1 osutatud kirje järgmist teavet: a) AIFi nimi või muu tähis; b) portfellitehingu aluseks olevad juriidilised ja muud dokumendid, sealhulgas eelkõige leping sellisena, nagu seda täideti; c) hind.

4. Lõigete 2 ja 3 kohaldamisel hõlmab täitmiskoht direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punktis 7 osutatud kliendi korralduste ühingusisest täitjat, kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 punktis 14 osutatud reguleeritud turgu, kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 punktis 15 osutatud mitmepoolset kauplemissüsteemi, kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 punktis 8 osutatud turutegijat või muud likviidsuse tagajat või üksust, kes täidab kolmandas riigis mõnega eespool nimetatutest sarnaseid ülesandeid.

Artikkel 65

Arvestuse pidamine märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste üle

1. AIFi valitsejad võtavad kõik põhjendatud meetmed tagamaks, et saadud AIFi märkimis- ja vajaduse korral tagasivõtmiskorraldused registreeritakse kohe pärast mis tahes sellise korralduse saamist.

2. Kõnealune andmekirje sisaldab järgmist teavet: a) asjaomane AIF; b) korralduse andja või edastaja nimi; c) korralduse vastuvõtja nimi; d) korralduse tegemise kuupäev ja aeg; e) maksetingimused ja -viis; f) korralduse liik; g) korralduse täitmise kuupäev; h) märgitud või tagasivõetud osakute või aktsiate arv või samaväärne summa; i) iga osaku või aktsia märkimise või tagasivõtmise hind või kui asjakohane, märgitud ja makstud kapitali summa; j) osakute või aktsiate märkimise või tagasivõtmise koguväärtus; k) korralduse kogumaksumus, mis hõlmab ka märkimistasusid, või puhasmaksumus pärast tagasivõtmistasude mahaarvamist.

Punktide i, j ja k kohane teave registreeritakse kohe, kui see on kättesaadav.

Artikkel 66

Nõuded andmete säilitamise kohta

1. AIFi valitseja tagab, et kõiki artiklites 64 ja 65 osutatud nõutud andmeid säilitatakse vähemalt viis aastat.

Siiski võivad pädevad asutused AIFi valitsejatelt nõuda selle tagamist, et mõned või kõik andmed säilitatakse instrumendi olemusest või portfellitehingust sõltuvalt pikema perioodi jooksul, kui see on vajalik selleks, et pädeval asutusel oleks võimalik täita direktiivi 2011/61/EL kohast järelevalvefunktsiooni.

2. Pärast AIFi valitseja tegevusloa lõppemist säilitatakse andmeid vähemalt lõikes 1 osutatud viieaastase perioodi lõpuni. Pädevad asutused võivad nõuda, et andmeid säilitataks kauem.

Kui AIFi valitseja annab oma kohustused seoses AIFiga üle teisele AIFi valitsejale, peab ta tagama, et lõikes 1 osutatud andmed on kõnealusele AIFi valitsejale kättesaadavad.

3. Andmeid säilitatakse andmekandjal, mis võimaldab teabe säilitamist nii, et see on pädevatele asutustele hiljem kättesaadav, ning säilitamise vorm ja viis vastavad järgmistele tingimustele: a) pädevatel asutustel on andmetele vaba juurdepääs ja võimalus taastada iga portfellitehingu teostamise kõik tähtsamad etapid; b) parandused või muud muudatused ning andmete sisu enne selliseid parandusi või muudatusi on kergesti tuvastatavad; c) ei ole võimalik teha muid manipulatsioone või muudatusi.







7.

JAGU

Hindamine

(direktiivi 2011/61/EL artikkel 19)

Artikkel 67

AIFi varade hindamise põhimõtted ja menetlused

1. AIFi valitseja kehtestab, säilitab, rakendab ja vaatab läbi iga tema valitsetava AIFi puhul kirjalikud põhimõtted ja menetlused, millega tagatakse usaldusväärne, läbipaistev, ulatuslik ja asjakohaselt dokumenteeritud hindamisprotsess. Hindamispõhimõtted ja -menetlused hõlmavad hindamisprotsessi ning hindamismenetluse ja -kontrollide kõiki olulisi aspekte seoses asjaomase AIFiga.

Ilma et see piiraks siseriikliku õiguse ning AIFi tingimuste ja põhikirja kohaste nõuete kohaldamist, peab AIFi valitseja tagama, et tema valitsetavate AIFide suhtes kohaldatakse õiglaseid, asjakohaseid ja läbipaistvaid hindamismetoodikaid. Hindamise põhimõtetega tuleb kindlaks määrata ja menetlustega tuleb rakendada hindamismetoodikad, mida kasutatakse iga varaklassi puhul, millesse AIF võib investeerida kohaldatava siseriikliku õiguse, AIFi tingimuste ja põhikirja kohaselt. AIFi valitseja ei või investeerida esimest korda konkreetsesse varaklassi, kui selle konkreetse varaklassi jaoks ei ole kindlaks määratud asjakohast hindamismetoodikat või -metoodikaid.

Põhimõtted ja menetlused, millega sätestatakse hindamismetoodikad, hõlmavad sisendeid, mudeleid ning hinnastamise ja turuandmete allikate valiku kriteeriume. Nendega nähakse ette, et alati kui võimalik ja asjakohane, saadakse hinnad sõltumatutest allikatest. Konkreetse metoodika valikuprotsess hõlmab olemasolevate asjaomaste metoodikate hindamist, võttes arvesse nende tundlikkust muutujate muutustele ning seda, kuidas konkreetsed strateegiad määravad kindlaks portfelli varade suhtelise väärtuse.

2. Hindamispõhimõtetega kehtestatakse kõigi hindamisprotsessi kaasatud isikute, sealhulgas AIFi valitseja kõrgema juhtkonna kohustused, rollid ja vastutus. Menetlused peavad kajastama hindamispõhimõtetes sätestatud organisatsioonilist struktuuri.

Hindamispõhimõtted ja -menetlused peavad käsitlema vähemalt järgmist:

a) varade hindamist tegelikult teostavate töötajate pädevus ja sõltumatus;

b) AIFi konkreetsed investeerimisstrateegiad ning varad, millesse AIF võiks investeerida;

c) kontrollid hindamise sisendite, allikate ja metoodikate valiku üle;

d) eskalatsiooni kanalid erinevuste lahendamiseks varade väärtustes;

e) positsioonide suuruse ja likviidsuse või turutingimuste muutustega seotud mis tahes kohanduste hindamine;

f) hindamise seisukohast asjakohane raamatupidamisarvestuse fikseerimise kuupäev;

g) varade hindamise asjakohane sagedus.

3. Juhul kui määratakse välishindaja, tuleb hindamispõhimõtete ja -menetlustega sätestada protsess teabe vahetamiseks AIFi valitseja ja välishindaja vahel, tagamaks et esitatakse kogu vajalik teave, mida on vaja hindamisülesande täitmiseks.

Hindamispõhimõtete ja -menetlustega tagatakse, et AIFi valitseja teostab hindamisteenuseid osutama määratud kolmandate isikute suhtes esialgse ja korrapärase hoolsuskohustuse kontrolli.

4. Kui hindamist teostab AIFi valitseja ise, peavad põhimõtted sisaldama kaitsemeetmete kirjeldust direktiivi 2011/61/EL artikli 19 lõike 4 punkti b kohase hindamisülesande funktsionaalselt sõltumatuks täitmiseks. Sellised kaitsemeetmed hõlmavad meetmeid, millega ennetatakse või piiratakse mis tahes isiku ebakohast mõju sellele, mil viisil isik hindamistegevusi teostab.

Artikkel 68

Mudelite kasutamine varade hindamisel

1. Kui AIFi varade hindamiseks kasutatakse mudelit, selgitatakse ja põhjendatakse mudelit ja selle peamisi tunnuseid hindamispõhimõtetes ja -menetlustes. Asjakohaselt dokumenteeritakse mudeli valiku põhjus, alusandmed, mudelis kasutatavad oletused ja nende kasutamise põhjendus ning mudelipõhise hindamise piirangud.

2. Hindamispõhimõtete ja -menetlustega tagatakse, et enne mudeli kasutamist on mudeli valide