2007R0041 — ET — 29.07.2007 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Parandatud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 41/2007,

21. detsembri 2006.

millega määratakse 2007. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) ( 1 ), eriti selle artiklit 20, võttes arvesse nõukogu 6. mai 1996. aasta määrust (EÜ) nr 847/1996 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel) ( 2 ), eriti selle artiklit 2, võttes arvesse nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks, ( 3 ) eriti selle artikleid 6 ja 8, võttes arvesse nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 811/2004 (millega kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks) ( 4 ), eriti selle artiklit 5, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määrust (EÜ) nr 2166/2005 (millega kehtestatakse meetmed Kantaabria mere ja Pürenee poolsaare läänerannikuvete uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks) ( 5 ), eriti selle artikleid 5 ja 6, võttes arvesse nõukogu 23. veebruari 2006. aasta määrust (EÜ) nr 388/2006 (millega kehtestatakse Biskaia lahe merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava) ( 6 ), eriti selle artiklit 4, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 4 kohaselt peab nõukogu vastu võtma meetmed, mis tagavad juurdepääsu vetele ning säästva kalandustegevuse, pidades silmas kättesaadavaid teaduslikke nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee aruannet. (2) Nõukogu on määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 alusel kohustatud kehtestama iga kalapüügiliigi või kalapüügiliikide rühma lubatud kogupüügimahu (TAC). Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kõnesoleva määruse artikliga 20 kindlaksmääratud kriteeriumide kohaselt. (3) Tagamaks lubatud kogupüügi ja kvootide tulemuslikku majandamist, tuleks kehtestada konkreetsed kalapüügitingimused. (4) Kalanduse juhtimise põhimõtted ja teatav kord tuleb kehtestada ühenduse tasandil, et võimaldada liikmesriikidel tagada nende lipu all sõitvate laevade juhtimine. (5) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 esitatakse olulised kalapüügivõimaluste jaotamisega seotud mõisted. (6) Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada vastavalt ühenduse sellekohastele õigusaktidele, arvestades eriti komisjoni 22. septembri 1983. aasta määrust (EMÜ) nr 2807/83 (milles sätestatakse liikmesriikide kalasaaki käsitleva teabe registreerimise üksikasjalikud eeskirjad) ( 7 ), nõukogu 22. septembri 1986. aasta määrust (EMÜ) nr 2930/86 (kalalaevade omaduste määratlemise kohta) ( 8 ), komisjoni 20. mai 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 1381/87 (millega kehtestatakse kalalaevade tähistamist ja dokumenteerimist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad) ( 9 ), nõukogu 17. detsembri 1991. aasta määrust (EMÜ) nr 3880/91 (Atlandi ookeani kirdeosas kalastavate liikmesriikide nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta) ( 10 ), nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2847/93 (millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem) ( 11 ), nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrust (EÜ) nr 1626/94 (millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed) ( 12 ), nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrust (EÜ) nr 1627/94 (millega nähakse ette kalapüügilube käsitlevad üldsätted) ( 13 ), nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrust (EÜ) nr 850/98 (kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu) ( 14 ), nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrust (EÜ) nr 1434/98 (millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks tööstuslikuks otstarbeks kui vahetult inimtoiduks) ( 15 ), nõukogu 14. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 973/2001 (milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks) ( 16 ), nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused) ( 17 ), nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1954/2003 (mis käsitleb teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud püügikoormuse korraldamist) ( 18 ), komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 2244/2003 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad laevaseire satelliitsüsteemide kohta) ( 19 ), määrust (EÜ) nr 423/2004, nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrust (EÜ) nr 601/2004 (millega sätestatakse teatavad kalastustegevuse suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni alla kuuluvas piirkonnas) ( 20 ), määrust (EÜ) nr 811/2004, määrust (EÜ) nr 2166/2005, määrust (EÜ) nr 388/2006 ja nõukogu 19. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 2015/2006, millega kehtestatakse 2007. ja 2008. aastaks ühenduse kalalaevadele püügivõimalused teatavate süvamere kalavarude osas ( 21 ). (7) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) nõuande kohaselt on vaja ICESi vööndis VIII jätkata anšoovisepüügi suhtes ajutise püügipiirangute reguleerimise süsteemi kohaldamist. (8) Komisjoni 20. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1116/2006 (millega keelatakse anšoovisepüük ICESi VIII alapiirkonnas) ( 22 ), tuleks kehtetuks tunnistada. (9) ICESi nõuande kohaselt on vaja ICESi vööndites IIIa ja IV ning ICESi vööndi IIa EÜ vetes säilitada tobiapüügi suhtes ajutine püügikoormuse reguleerimise süsteem ja see läbi vaadata. (10) ICESi viimaste teadusnõuannete kohase üleminekumeetmena tuleks veelgi vähendada teatavate süvamereliikide püügi koormust. (11) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 alusel on nõukogu kohustatud tegema otsuse püügipiirangute ja/või püügikoormuse piirangutega seotud tingimuste kohta. Teadussoovitustest selgub, et kokkulepitud TACi märkimisväärselt ületav püügimaht ohustab kalapüügi jätkusuutlikkust. Seetõttu on asjakohane kehtestada lisatingimused, mille tulemuseks on kokkulepitud kalapüügivõimaluste tõhusam rakendamine. (12) Loode-Atlandi kalastusorganisatsioon (NAFO) võttis oma 2006. aasta koosolekul vastu mitmed tehnilised ja kontrollimeetmed. Need meetmed on vaja rakendada. (13) Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni (CCAMLR) osalised võtsid oma 25. aastakoosolekul 2006. aastal vastu asjakohased püügipiirangud varude jaoks, mis on avatud CCAMLRi liikme kinnitatud püügiettevõttele. CCAMLR kiitis heaks ka ühenduse laevade osalemise Dissostichus spp. uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a ja 58.4.3b ning kehtestas asjaomase kalapüügi jaoks püügi ja kaaspüügi piirangud ning teatavad konkreetsed tehnilised meetmed. Kõnealused piirangud ja tehnilised meetmed tuleks samuti rakendada. (14) Et täita ühenduse kui CCAMLRi lepinguosalise võetud rahvusvahelisi kohustusi, mille hulka kuulub kohustus kohaldada CCAMLRi komisjoni vastuvõetud meetmeid, tuleks rakendada nimetatud komisjoni poolt kalastushooajaks 2006-2007 kehtestatud lubatud kogupüük ning asjaomased ajapiirangud. (15) Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 2 kohaselt on vaja kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse erinevaid määruses osutatud meetmeid. (16) Ühendus on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra ( 23 ), Fääri saarte ( 24 ) ja Gröönimaaga ( 25 ). (17) Ühendus on mitme piirkondliku kalandusorganisatsiooni lepinguosaline. Need kalandusorganisatsioonid on soovitanud kehtestada teatavate liikide suhtes püügi- ja/või püügikoormuse piirangud või muud kaitse-eeskirjad. Seetõttu peaks ühendus sellised soovitused rakendama. (18) Määruses (EÜ) nr 423/2004 sätestatud tursa püügikoormuse piirangute kohandamiseks säilitatakse teistsugune kord, et püügikoormus oleks kooskõlas lubatud kogupüügimahuga vastavalt kõnealuse määruse artikli 8 lõikele 3. (19) Püügikoormuse juhtimise järelevalve ja kontrolli tõhustamiseks on vaja säilitada teatavad ajutised sätted laevaseiresüsteemi andmete kasutamise kohta. (20) Teaduslikest nõuannetest ilmneb, et merikeelt ja atlandi merilesta ei püüta Põhjameres säästvalt ning vette tagasi lastud merilesta kogus on väga suur. Teadussoovitustest ja Põhjamere piirkondlike nõuandekomisjonide nõuannetest selgub, et on asjakohane kohandada kalapüügivõimalusi atlandi lesta püügiga tegelevate laevade püügikoormuse osas. (21) Teadussoovitustest ilmneb, et La Manche'i lääneosa merikeelevarude taastamiseks on vaja vastu võtta taastamiskava. On vaja kohaldada ajutist püügikoormuse reguleerimise kava, kuni nõukogu kaalub pikaajalisemat kava. Põhjamere, Skagerraki ja La Manche'i lääneosa, Iiri mere ning Šotimaa lääneranniku vete tursavarude ning ICESi vööndite VIIIc ja IXa merluusivarude ja norra salehomaari varude lubatavat püügikoormust on vaja kohandada püügikoormuse reguleerimise kava raames. (22) Kalavarude kaitse parandamiseks tuleks 2007. aastal rakendada püügitegevuse suhtes teatavaid täiendavaid kontrollimeetmeid ja püügi tehnilisi tingimusi. (23) Teadusuuringud on näidanud, et püügitavad nakkevõrkude ja takervõrkudega püügil ICESi vööndites VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk ja XII ohustavad tõsiselt süvamerekalade varusid. Kuni püsivamate meetmete võtmiseni on vaja kehtestada üleminekumeetmed, et kõnealune püük toimuks teatavatel tingimustel. (24) Merluusivarude säästva kasutamise tagamiseks ja vette tagasi laskmise vähendamiseks tuleks ICESi vööndites VIIIa, VIIIb ja VIIId üleminekumeetmetena säilitada selektiivsete püügivahendite uusimad täiustused. (25) Tuleb täiustada külmutatud kala kolmanda riigi kalapüügilaevalt lossimise ja ümberlaadimise kontrollimist ühenduse sadamates. Novembris 2006 võttis Kirde-Atlandi Kalanduskomisjon (NEAFC) vastu soovituse sadamate riikliku kontrollimise kohta. Tuleks tagada kõnealuse soovituse rakendamine ühenduse õiguskorras. (26) Novembris 2006 soovitas NEAFC asendada teatav hulk kalalaevu nende laevade loendis, mille puhul on kinnitust leidnud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Tuleks tagada nende soovituste rakendamine ühenduse õiguskorras. (27) Kaheksajala kaitsele kaasaaitamiseks ja eelkõige noorloomade kaitsmiseks tuleb säilitada 2007. aastal CECAFi piirkonnas asuvatest ja kolmandate riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvatest meredest pärit kaheksajala alammõõt, kuni võetakse vastu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 850/98. (28) STECFi arvamust arvesse võttes tuleks lubada kalapüüki elektriimpulsse kasutava piimtraaliga teatavatel tingimustel ICESi vööndites IVc ja IVb. (29) Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) võttis oma 2006. aasta koosolekul vastu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni püügipiirangud. Kuigi ühendus ei ole IATTCi liige, on vaja neid meetmeid rakendada, et tagada kõnealuse organisatsiooni jurisdiktsiooni alla kuuluvate ressursside säästev majandamine. (30) Oma teisel aastakoosolekul võttis Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon (WCPFC) vastu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni, vööttuuni ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuimtuuni püügipiirangud ja kaaspüüki käsitlevad tehnilised meetmed. Ühendus on WCPFC liige alates 2005. aasta jaanuarist. Seepärast on vaja rakendada need meetmed ühenduse õiguses, et tagada kõnealuse organisatsiooni jurisdiktsiooni all olevate varude säästlik majandamine. (31) Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT) võttis oma 2006. aasta koosolekul vastu tabelid, milles esitatakse ICCATi lepinguosaliste poolt kasutamata jäänud ja ettenähtust rohkem kasutatud kalapüügivõimalused. ICCAT võttis sellega seoses vastu otsuse, milles märgitakse, et ühendus ei kasutanud 2004. aastal mitme kalavaru kvoote täiel määral. (32) Et arvesse võtta ICCATi kohandusi ühenduse kvootides, tuleks kvootide kasutamata osast tulenevate kalapüügivõimaluste jaotamisel aluseks võtta iga liikmesriigi vastav kasutamata osa, ilma et muutuks aastase lubatud kogupüügi jaotamispõhimõte. (33) Oma 2006. aasta koosolekul võttis ICCAT aastakoosolekul vastu mitu tehnilist meedet, mida kohaldatakse Atlandi ookeani ja Vahemere teatavate siirdekalavarude suhtes, nähes muu hulgas ette hariliku tuuni uue miinimumsuuruse, püügipiirangud teatavates piirkondades ja teataval ajavahemikul, et kaitsta suursilmtuuni varusid, harrastus- ja sportkalapüüki käsitlevad meetmed Vahemerel ning valikuuringu programmi loomise sumpades oleva hariliku tuuni suuruse hindamiseks. Kalavarude kaitse parandamiseks on vaja neid meetmeid 2007. aastal rakendada, kuni võetakse vastu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 973/2001. (34) Oma 2006. aasta koosolekul võttis Kagu-Atlandi kalandusorganisatsioon (SEAFO) vastu varude säilitamise meetmed, millega suletakse teatavad piirkonnad alates 1. jaanuarist 2007, et kaitsta teatavaid haavatavaid süvamereelupaiku, keelatakse ümberlaadimine merel konventsiooni piirkonnas, et võidelda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, rakendatakse ajutine kontrollikava, millega muudetakse SEAFO konventsioonile lisatud ajutist korda ja viiakse konventsioonisse sisse 2005. aasta koosolekul vastuvõetud kaitsemeetmed, ja tehnilised meetmed, et vähendada merelindude tahtmatut surmamist seoses kalapüügiga. Need meetmed on ühenduse suhtes siduvad ja seetõttu tuleks need rakendada. (35) Enam ei ole kohane võimaldada kalastamisvõimaluste kasutamata jätmise pärast kalastamist laevadel, kes sõidavad Barbadose, Guyana, Surinami, Trinidadi ja Tobago, Jaapani ja Korea lippude all, Prantsuse Guajaana vetes; see tuleks ette näha konkreetsetes sätetes, mis käsitlevad Prantsuse Guajaana departemangu. (36) Tagamaks, et kolmandate riikide poolt ühenduse vetes püütud põhjaputassuu saaki õigesti arvestatakse, tuleb säilitada asjaomaseid laevu käsitlevad tugevdatud järelevalve sätted. (37) Selleks, et tagada ühenduse kaluritele elatusvahendid ning vältida varude ohustamist ja kõiki võimalikke raskusi, mis tulenevad nõukogu 22. detsembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 51/2006, millega määratakse 2006. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes, ( 26 ) kehtivuse lõppemisest, on tähtis avada kõnealused püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2007 ning jätta mõned nimetatud määruse eeskirjad kehtima 2007. aasta jaanuaris. Küsimuse kiireloomulisuse tõttu on hädavajalik teha erand kuue nädala pikkuse aja suhtes, millele viidatakse Euroopa Liidu lepingu ning Euroopa Ühenduse asutamislepingu juurde kuuluva protokolli (riikide parlamentide funktsiooni kohta Euroopa Liidus) I jao punktis 3, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







I PEATÜKK

REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega nähakse ette teatavate kalavarude ja kalavarurühmadega seotud püügivõimalused 2007. aastaks ning lisatingimused, mille kohaselt neid püügivõimalusi tohib kasutada.

Lisaks määratakse kindlaks teatavad püügikoormuse piirangud ja nendega seotud tingimused 2008. aasta jaanuariks ning teatavate Antarktika kalavarude osas määratakse püügivõimalused ja eritingimused kindlaks IE lisas nimetatud ajavahemikeks.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat määrust

a) ühenduse kalalaevade suhtes (edaspidi “ühenduse laevad”); ning

b) kolmanda riigi lipu all sõitvate ja kolmandas riigis registreeritud kalalaevade suhtes (edaspidi “kolmanda riigi kalalaevad”), kui need viibivad ühenduse vetes (edaspidi “EÜ veed”).

2. Erandina lõikest 1 ei kohaldata käesolevat määrust kalapüügi suhtes, mis toimub üksnes teadusuuringute otstarbel asjaomase liikmesriigi loal ja järelevalve all ning millest on eelnevalt teavitatud komisjoni ja liikmesriiki, kelle vetes uuringud toimuvad.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse lisaks määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 sätestatud mõistetele järgmisi mõisteid:

a) lubatud kogupüük (TAC) – igast kalavarust aastas püüda ja lossida lubatav kogus;

b) kvoot – ühendusele, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa TACist;

c) rahvusvahelised veed – veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

d) NAFO reguleerimispiirkond – see osa Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni (NAFO) konventsiooni piirkonnast, mis ei kuulu rannikuäärsete riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

e) Skagerrak – ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;

f) Kattegat – ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;

g) Cádizi laht – ICESi vööndi IXa piirkond, mis jääb läänepikkusest 7o23′48″ ida poole;

h) NEAFCi reguleerimispiirkond – Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (NEAFC) konventsioonis määratletud konventsiooni piirkonna veed, mis ulatuvad kaugemale kui NEAFCi osaliste jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed.

Artikkel 4

Kalastusvööndid

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi kalastusvööndite määratlusi:

a) ICESi (Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu) kalastusvööndid, nagu on määratletud määruses (EMÜ) nr 3880/91;

b) CECAFi (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO kalastusvöönd 34) kalastusvööndid, nagu on määratletud nõukogu 23. oktoobri 1995. aasta määruses (EÜ) nr 2597/95 nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta liikmesriikide poolt, kes kalastavad teatavates väljaspool Atlandi ookeani põhjaosa asuvates piirkondades ( 27 );

c) NAFO (Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni) kalastusvööndid, nagu on määratletud nõukogu 30. juuni 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 2018/93 Loode-Atlandi piirkonnas kalastavate liikmesriikide saagi ja kalandustegevuse statistiliste andmete esitamise kohta ( 28 );

d) CCAMLRi (Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni) kalastusvööndid, nagu on määratletud määruses (EÜ) nr 601/2004;

e) IATTCi (Ameerika Troopikatuunide Komisjoni) vöönd, nagu on määratletud nõukogu 22. mai 2006. aasta otsuses 2006/539/EÜ Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga moodustatud Ameerika Troopikatuunide Komisjoni tugevdamise konventsiooni sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel ( 29 );

f) WCPFC (Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni) vöönd, nagu on määratletud nõukogu 26. aprilli 2004. aasta otsuses 2005/75/EÜ ühenduse ühinemise kohta Vaikse ookeani lääne- ja keskosa pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooniga ( 30 );

g) ICCATi (Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni) vöönd, nagu on määratletud nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsuses 86/238/EMÜ ühenduse ühinemise kohta rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooniga, mida muudeti Pariisis 10. juulil 1984. aastal alla kirjutatud konventsiooni osalisriikide täievoliliste esindajate konverentsi lõppaktile lisatud protokolliga ( 31 );

h) SEAFO (Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni) kalastusvööndid, nagu on määratletud nõukogu 22. juuli 2002. aasta määruses (EMÜ) nr 2002/738 Euroopa Ühenduse Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooniga ühinemise kohta ( 32 );

i) GFCMi (Vahemere üldise kalanduskomisjoni) vöönd, nagu on määratletud nõukogu 16. juuni 1998. aasta otsuses 98/416/EÜ Euroopa Ühenduse liitumise kohta Vahemere üldise kalanduskomisjoniga ( 33 ).







II PEATÜKK

ÜHENDUSE LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED JA NENDEGA SEOTUD TINGIMUSED

Artikkel 5

Püügilimiidid ja nende jaotamine

1. Ühenduse laevade püügilimiidid ühenduse vetes ja teatavates vetes, mis ei kuulu ühendusele, kõnealuste limiitide jaotus liikmesriikide vahel ning määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 2 kohased lisatingimused on esitatud I lisas.

2. Ühenduse laevadel on lubatud kalastada I lisas sätestatud kvoodi alusel vastavalt artiklites 10, 17 ja 18 sätestatud tingimustele vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse kalastusvööndisse.

3. Komisjon kehtestab lõplikud tobiapüügi limiidid ICESi vööndites IIIa ja IV ning ICESi vööndi IIa EÜ vetes IID lisa punktis 8 sätestatud korras.

4. Komisjon kehtestab ühenduse kasutuses olevaks moivapüügi limiidiks vööndis V ja ICESi vööndi XIV Gröönimaa vetes 7,7 % moiva TACist niipea, kui TAC on kindlaks määratud.

5. Komisjon võib määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 kehtestatud korras läbi vaadata tursiku püügilimiidi ICESi vööndis IIIa ja ICESi vööndite IIa ja IV EÜ vetes, kilu püügilimiidi ICESi vööndite IIa ja IV EÜ vetes ja anšoovise püügilimiidi ICESi vööndis VIII, pidades silmas 2007. aasta esimesel poolel kogutud teaduslikke andmeid.

6. Ühenduse laevadel on kõigis ühenduse vetes ja väljaspool ühendust asuvates vetes keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:

— hiidhai (Cetorhinus maximus)

— mõrtsukhai (Carcharodon carcharias).

7. Ühenduse laevadel on keelatud püüda atlandi karekala (Hoplostethus atlanticus) ICESi vööndite V, VI ja VII nendes osades, mis jäävad NEAFCi reguleerimispiirkonda.

8. Ühenduse laevadel on keelatud 1. jaanuarist 2007 – 30. juunini 2007 püüda meriahvenat (Sebastes mentella) ICESi vööndite I ja II nendes osades, mis jäävad NEAFCi reguleerimispiirkonda, välja arvatud vältimatu kaaspüük. Keeldu kohaldatakse samuti 1. juulist 2007 kuni 31. detsembrini 2007, kui NEAFC seda soovitab. Sellisel juhul avaldab komisjon teatise NEAFCi soovituse kohta Euroopa Liidu Teataja C-seerias.

Artikkel 6

Jaotamist käsitlevad erisätted

1. I lisas sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et see ei piira:

a) kalapüügivõimaluste vahetamist määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohaselt;

b) ümberjaotamist määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 21 lõike 4, artikli 23 lõike 1 ja artikli 32 lõike 2 kohaselt;

c) lisakoguste lossimist määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohaselt;

d) koguste kinnipidamist määruse (EÜ) nr 847/96 artikliga 4 ette nähtud korras;

e) mahaarvamisi määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 5 kohaselt.

2. Erandina määrusest (EÜ) nr 847/96 kohaldatakse kvootide kinnipidamiseks ja nende ülekandmiseks 2008. aastasse kõnealuse määruse artikli 4 lõiget 2 kõigi kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki (analüütiline TAC).

Artikkel 7

Püügikoormuse piirangud ja nendega seotud tingimused kalavarude majandamisel

1. Alates 1. veebruarist 2007 kuni 31. jaanuarini 2008 kohaldatakse püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi järgmiselt:

a) IIA lisa kohaldatakse Kattegati, Skagerraki ja ICESi vööndite IV, VIa, VIIa, VIId teatavate varude ning ICESi vööndi IIa EÜ vete teatavate varude majandamise suhtes;

b) IIb lisa kohaldatakse merluusi- ja norra salehomaari varude majandamise suhtes ICESi vööndites VIIIc ja IXa, välja arvatud Cádizi lahes;

c) IIC lisa kohaldatakse ICESi vööndi VIIe merikeelevarude majandamise suhtes;

d) IID lisa kohaldatakse ICESi vööndite IIIa ja IV ning ICESi vööndi IIa EÜ vete tobia varude majandamise suhtes.

2. Ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. jaanuarini 2007 kohaldatakse lõikes 1 nimetatud varude suhtes jätkuvalt määruse (EÜ) nr 51/2006 IIA, IIB, IIC ja IID lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi.

3. Laevadel, kes kasutavad IIA lisa punktis 4.1 ning IIB ja IIC lisa punktis 3 nimetatud rühma püügivahendeid ja kalastavad IIA lisa punktis 2 ning IIB ja IIC lisa punktis 1 nimetatud piirkondades, peab olema püügiluba, mis on antud välja kooskõlas määruse (EÜ) nr 1627/94 artikliga 7, nagu nimetatud lisades on ette nähtud.

4. Komisjon kehtestab lõpliku tobiapüügi püügikoormuse 2007. aastaks ICESi vööndites IIIa ja IV ning ICESi vööndi IIa EÜ vetes IID lisa punktides 3–6 sätestatud korras.

5. Liikmesriigid tagavad, et 2007. aastal ei ületa süvamerepüügi luba omavate laevade püügikoormuse tasemed (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 75 % keskmisest aastasest püügikoormusest, mida asjaomase liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal kalastusretkedel, mille jaoks neil oli süvamerepüügi luba ja mille jooksul püüti määruse (EÜ) nr 2347/2007 I ja II lisas loetletud süvamereliike. Käesolevat lõiget kohaldatakse ainult nende kalastusretkede suhtes, kus püüti üle 100 kg süvamereliike, välja arvatud põhja-atlandi hõbekala.

Artikkel 8

Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused

1. Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud püügipiirangud, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui:

a) saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud; või

b) saak moodustab osa ühendusele kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud ega ammendatud.

2. Erandina lõikest 1 võib järgmistesse liikidesse kuuluvat kala pardal hoida ja lossida ka siis, kui liikmesriigil ei ole kvooti või kui kvoot või püügiosa on ammendatud:

a) muud liigid kui heeringas ja makrell, tingimusel, et i) neid püütakse segamini teiste liikidega, kasutades võrke silmasuurusega alla 32 mm määruse (EÜ) nr 850/98 artikli 4 kohaselt, ja ii) saaki ei sordita pardal ega lossimisel; või

b) makrell, tingimusel, et i) makrelli püütakse segamini stauriidi või sardiiniga; ii) makrelli mass ei ületa 10 % kogu pardal oleva makrelli, stauriidi ja sardiini massist ja iii) saaki ei sordita pardal ega lossimisel.

3. Määruse (EÜ) nr 1434/98 artikli 2 lõiget 1 ei kohaldata ICESi vööndites IIIa, IV ja VIId ning vööndi IIa EÜ vetes püütud heeringa suhtes.

4. Kõik lossimised, välja arvatud lõike 2 kohane püük, arvestatakse kvoodist või, kui ühenduse osa ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ühenduse osast maha.

5. Kui liikmesriigi heeringapüügi limiidid ICESi vööndites IIIa, IV ja VIId ning vööndi IIa EÜ vetes on ammendatud, ei tohi asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvad ühenduses registreeritud laevad, kes tegutsevad püügipiirkonnas, mille suhtes kehtivad asjaomased püügipiirangud, lossida sortimata ja heeringat sisaldavaid saake.

6. Kaaspüügi määr ja realiseerimine määratakse kindlaks määruse (EÜ) nr 850/98 artiklitega 4 ja 11 ettenähtud korras.

Artikkel 9

Sortimata lossimised ICESi vööndites IIIa, IV ja VIId ning ICESi vööndi IIa EÜ vetes

1. Liikmesriigid tagavad, et kasutatakse nõuetekohast proovivõtusüsteemi, mis võimaldab tulemuslikult kontrollida ICESi vööndites IIIa, IV ja VIId ning ICESi vööndi IIa EÜ vetes püütud, sortimata lossitud saagi koguseid liikide kaupa.

2. ICES vööndites IIIa, IV ja VIId ning ICESi vööndi IIa EÜ vetes püütud, sortimata kalasaaki võib lossida ainult sadamates või lossimiskohtades, kus on kasutusel lõikes 1 osutatud proovivõtusüsteem.

Artikkel 10

Juurdepääsupiirangud

Ühenduse laevad ei tohi kalastada Skagerrakis 12 meremiili ulatuses Norra lähtejoontest. Taani ja Rootsi lipu all sõitvatel laevadel on siiski lubatud kalastada kuni nelja meremiili kaugusel Norra lähtejoontest.

Artikkel 11

Tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed

Ühenduse laevade suhtes kohaldatavad tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed on sätestatud III lisas.







III PEATÜKK

KOLMANDA RIIGI KALALAEVADE PÜÜGILIMIIDID JA NENDEGA SEOTUD TINGIMUSED

Artikkel 12

Tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed

Kolmanda riigi laevade suhtes kohaldatavad tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed on sätestatud III lisas.

Artikkel 13

Luba

1. Venezuela või Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud kalastada ühenduse vetes I lisas sätestatud püügilimiitide alusel ning artiklitega 14–16 ja artiklitega 19–25 ettenähtud tingimustel.

2. Kolmandate riikide kalalaevadel on kõigis ühenduse vetes keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:

a) hiidhai (Cetorhinus maximus)

b) mõrtsukhai (Carcharodon carcharias).

Artikkel 14

Geograafilised piirangud

1. Norra lipu all sõitvatel või Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud kalastada ainult 200 meremiili laiuse vööndi nendes osades, mis asuvad vähemalt 12 meremiili kaugusel liikmesriikide lähtejoontest ICES vööndis IV, Kattegatis ja Atlandi ookeanis põhja pool 43o00′N, välja arvatud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 18 nimetatud piirkonnas.

2. Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel on lubatud Skagerrakis kalastada vähemalt nelja meremiili kaugusel mere pool Taani ja Rootsi lähtejoontest.

3. Venezuela lipu all sõitvatel kalalaevadel on lubatud kalastada ainult 200 meremiili laiuse vööndi nendes osades, mis asuvad vähemalt 12 meremiili kaugusel mere pool Prantsuse Guajaana departemangu lähtejoontest.

Artikkel 15

Läbisõit ühenduse vetest

Ühenduse vetest läbisõitvad kolmanda riigi kalalaevad peavad stoovima oma võrgud järgmisel viisil, et need ei oleks kasutamisvalmis:

a) võrgud, raskused ja muu sellelaadne varustus tuleb traallaudade, puksiir- ja haalamisköite ning trosside küljest lahti võtta,

b) tekil asuvad või teki kohale paigutatud võrgud tuleb kindlalt mõne tekiehitise osa külge kinnitada.

Artikkel 16

Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused

Kalaliike, millele on kehtestatud püügilimiidid, ei tohi pardal hoida ega lossida, välja arvatud juhul, kui saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, kellel on kvoot ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud.







IV PEATÜKK

ÜHENDUSE LAEVADE KALALAEVATUNNISTUSTE SÜSTEEM

Artikkel 17

Kalalaevatunnistused ja nendega seotud tingimused

1. Olenemata määrusega (EÜ) nr 1627/94 sätestatud kalalaevatunnistuste ja kalapüügilubade üldeeskirjadest tohivad ühenduse laevad kolmanda riigi vetes kalastada asjaomase kolmanda riigi asutuste poolt väljaantud kalalaevatunnistuse alusel.

2. Lõiget 1 ei kohaldata siiski järgmiste ühenduse laevade suhtes, kes kalastavad Põhjamerel Norrale kuuluvates vetes:

a) laevad kogumahutavusega kuni 200 GT (kaasa arvatud); või

b) laevad, kes püüavad inimtoiduks muid kalaliike kui makrell; või

c) Rootsi lipu all sõitvad laevad kooskõlas kehtivate tavadega.

3. Kalalaevatunnistuste maksimaalne arv ja muud nendega seotud tingimused määratakse kindlaks IV lisa I osas. Kalalaevatunnistuse taotluses märgitakse kalapüügiliigid ning nende ühenduse laevade nimi ja tunnused, kellele kalalaevatunnistust taotletakse, ning liikmesriikide asutused saadavad taotlused komisjonile. Komisjon esitab taotlused asjaomaste kolmandate riikide asutustele.

4. Kui liikmesriik kannab teisele liikmesriigile üle IV lisa I osas nimetatud kalastuspiirkonna kvoodi (vahetusleping), tuleb üle kanda ka asjaomased kalalaevatunnistused ja teatada sellest komisjonile. IV lisa I osas sätestatud kalalaevatunnistuste üldarvu kalastuspiirkonna kohta ei tohi siiski ületada.

5. Ühenduse laevad peavad järgima kaitse- ja kontrollimeetmeid ning kõiki muid asjaomases püügipiirkonnas kehtivaid tingimusi.

Artikkel 18

Fääri saared

Ühenduse laevad, kellel on kalalaevatunnistus ühe kalaliigi sihtpüügiks Fääri saarte vetes, võivad teise kalaliigi sihtpüügiga tegelda ainult juhul, kui nad teatavad muudatusest ette Fääri saarte ametiasutustele.







V PEATÜKK

KOLMANDA RIIGI KALALAEVADE KALALAEVATUNNISTUSTE SÜSTEEM

Artikkel 19

Kohustus omada kalalaevatunnistust ja püügiluba

1. Olenemata määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 28b on Norra lipu all sõitvad laevad kogumahutavusega kuni 200 GT vabastatud kalalaevatunnistuse ja püügiloa kohustusest.

2. Kalalaevatunnistus ja püügiluba peavad olema laeva pardal. Fääri saartel või Norras registreeritud kalalaevad on kõnealusest kohustusest vabastatud.

3. Kolmanda riigi kalalaevad, kellel on püügiõigus 31. detsembril 2006, võivad püüki jätkata alates 1. jaanuarist 2007 kuni ajani, mil püügiõigusega kalalaevade nimekiri on komisjonile esitatud ning komisjon on selle heaks kiitnud.

Artikkel 20

Kalalaevatunnistuse ja püügiloa taotlemine

Kolmanda riigi asutuse poolt komisjonile esitatud kalalaevatunnistuse- ja püügiloataotlusega koos tuleb esitada järgmised andmed:

a) laeva nimi;

b) registrinumber;

c) pardatähis;

d) registreerimissadam;

e) omaniku või prahtija nimi ja aadress;

f) kogumahutavus ja -pikkus;

g) mootori võimsus;

h) kutsungsignaal ja raadiosagedus;

i) kavandatav püügiviis;

j) kavandatav püügipiirkond;

k) liigid, mida kavatsetakse püüda;

l) taotletava kalalaevatunnistuse kestus.

Artikkel 21

Kalalaevatunnistuste arv

Kalalaevatunnistuste arv ja nendega seotud tingimused määratakse kindlaks IV lisa II osas.

Artikkel 22

Tühistamine ja kehtetuks tunnistamine

1. Kalalaevatunnistused ja püügiload võib tühistada uute kalalaevatunnistuste ja püügilubade väljaandmiseks. Tühistamine jõustub komisjoni poolt uute kalalaevatunnistuste ja püügilubade väljaandmise kuupäevale eelneval päeval. Uued kalalaevatunnistused ja püügiload jõustuvad nende väljaandmise kuupäeval.

2. Kalalaevatunnistused ja püügiload tunnistatakse täielikult või osaliselt kehtetuks enne nende kehtivusaja lõppu, kui kõnealuse kalavaru jaoks I lisas sätestatud kvoot on ammendatud.

3. Kalalaevatunnistused ja püügiload tunnistatakse kehtetuks juhul, kui ei täideta käesoleva määrusega ettenähtud kohustusi.

Artikkel 23

Asjakohaste eeskirjade täitmata jätmine

1. Kolmanda riigi kalalaevadele, kes ei ole täitnud käesolevas määruses sätestatud kohustusi, ei anta kalalaevatunnistust ega püügiluba kuni 12 kuu jooksul.

2. Komisjon esitab asjaomase kolmanda riigi asutustele nende kolmanda riigi kalalaevade nimed ja tunnused, kellele asjakohaste eeskirjade rikkumise tõttu ei anta luba kalastada ühenduse kalastusvööndis järgneva kuu või kuude jooksul.

Artikkel 24

Kalalaevatunnistuse omaniku kohustused

1. Kolmanda riigi kalalaevad täidavad kalastusvööndis kalastades kaitse- ja kontrollimeetmeid ning kõiki muid selles vööndis ühenduse laevade kalastustegevust reguleerivaid sätteid, esmajoones määrusi (EMÜ) nr 1381/87, (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94, (EÜ) nr 850/98 ja (EÜ) nr 1434/98 ja nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrust (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil ( 34 ).

2. Lõikes 1 nimetatud kolmanda riigi kalalaevad peavad püügipäevikut, kuhu kantakse V lisa I osas ettenähtud teave.

3. Kolmanda riigi kalalaevad, välja arvatud ICESi vööndis IIIa kalastavad Norra lipu all sõitvad laevad, edastavad komisjonile VI lisas sätestatud teabe kõnealuses lisas ettenähtud eeskirjade kohaselt.

Artikkel 25

Prantsuse Guajaana departemangu käsitlevad erisätted

1. Kalalaevatunnistuste andmine kalapüügiks Prantsuse Guajaana departemangu vetes on seotud asjaomase kolmanda riigi laeva omaniku kohustusega lubada komisjoni taotluse korral laeva pardale vaatleja.

2. Prantsuse Guajaana departemangu vetes kalastavad kolmanda riigi kalalaevad peavad pidama V lisa II osas esitatud näidisele vastavat püügipäevikut. Komisjoni taotluse korral saadetakse andmed püügi kohta Prantsusmaa asutuste kaudu komisjonile.







VI PEATÜKK

VAHEMERES KALASTAVAID ÜHENDUSE LAEVU KÄSITLEVAD ERISÄTTED

Artikkel 26

Püügikeelu kehtestamine peibutuspüügivahenditega väikest kuldmakrelli püüdvatele kaluritele

1. Väikese kuldmakrelli (Coryphaena hippurus), eriti selle noorkalade kaitseks keelatakse peibutuspüügivahenditega püük 1. jaanuarist 2007 kuni 14. augustini 2007 Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) lepinguvööndi kõigis geograafilistes piirkondades.

2. Erandina lõikest 1 võib liikmesriik, kui ta suudab tõendada, et halva ilma tõttu ei saanud tema lipu all sõitvad kalalaevad kasutada oma tavalisi kalastuspäevi, kanda oma peibutuspüügivahenditega kalastavate kalalaevade jaoks kaotsiläinud päevad üle ajavahemikku kuni järgmise aasta 31. jaanuarini. Liikmesriigid, kes soovivad sellist ülekandmist kasutada, esitavad enne 1. jaanuari 2008 komisjonile taotluse, et saada teatav arv lisapäevi, millal kalalaeval on lubatud püüda väikest kuldmakrelli peibutuspüügivahenditega keeluperioodil 1. jaanuarist 2008 kuni 31. jaanuarini 2008. Kõnealusele taotlusele lisatakse järgmine teave:

a) ettekanne, milles esitatakse kõnealuse püügikatkestuse üksikasjad, lisades ka taotlust kinnitavad andmed ilmastikuolude kohta;

b) laeva nimi;

c) registrinumber;

d) pardatähis, nagu on määratletud komisjoni 30. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta) ( 35 ) I lisas.

Komisjon edastab liikmesriikidelt saadud teabe GFCMi täitevsekretariaadile.

3. Liikmesriigid saadavad komisjonile enne 1. novembrit 2007 ettekande lõikes 1 viidatud meetmete rakendamise kohta.

Artikkel 27

Kalapüügipiirangutega piirkondade kehtestamine süvamere tundlike elupaikade kaitseks

1. Veetavate tragide ja põhjatraalnootadega kalapüük on keelatud järgmisi koordinaate ühendavate joontega piiratud aladel:

a) süvamerepüügi piirangutega keeluala – Capo Santa Maria di Leuca läheduses asuv Lophelia riff: — 39o 27.72' N, 18o 10.74' E — 39o 27.80' N, 18o 26.68' E — 39o 11.16' N, 18o 04.28' E — 39o 11.16' N, 18o 35.58' E

b) süvamerepüügi piirangutega keeluala – Niiluse delta piirkonna külmad süsivesinike imbumisalad: — 31o 30.00' N, 33o 10.00' E — 31o 30.00' N, 34o 00.00' E — 32o 00.00' N, 34o 00.00' E — 32o 00.00' N, 33o 10.00' E

c) süvamerepüügi piirangutega keeluala – Eratosthemese veealune mägi: — 33o 00.00' N, 32o 00.00' E — 33o 00.00' N, 33o 00.00' E — 34o 00.00' N, 33o 00.00' E — 34o 00.00' N, 32o 00.00' E

2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed süvamere tundlike elupaikade kaitseks lõikes 1 viidatud piirkondades ja tagavad eelkõige, et kõnealused piirkonnad oleksid kaitstud muu tegevuse kui kalapüügi eest, mis ohustaks nende konkreetsete elupaikade iseloomulike joonte säilitamist.







VII PEATÜKK

NAFO REGULEERIMISPIIRKONNAS KALASTAVAID ÜHENDUSE LAEVU KÄSITLEVAD ERISÄTTED







1. JAGU

Ühenduse osalus

Artikkel 28

Laevade loetelu

1. Ainult need ühenduse kalalaevad, mille kogumahutavus (GT) on üle 50 ning millel on nende lipuliikmesriigi väljaantud püügiluba ja mis kuuluvad NAFO laevaregistrisse, võivad loas ettenähtud tingimustel püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida NAFO reguleerimispiirkonnast pärit kalavarusid.

2. Iga liikmesriik edastab komisjonile elektroonilisel kujul vähemalt 15 päeva enne uue laeva sisenemist NAFO reguleerimispiirkonda kõik muudatused loetelus, mis käsitleb tema lipu all sõitvaid ühenduses registreeritud laevu, kellel on luba kalastada NAFO reguleerimispiirkonnas. Komisjon edastab teabe viivitamata NAFO sekretariaadile.

3. Lõikes 2 märgitud teave sisaldab järgmist:

a) määruse (EÜ) nr 26/2004 I lisas määratletud laeva sisenumber;

b) rahvusvaheline raadiokutsung;

c) vajaduse korral laeva prahtija;

d) laeva tüüp.

4. Ajutiselt liikmesriigi lipu all sõitvate laevade (laevapereta prahitud laevade) kohta tuleb lisaks edastada järgmine teave:

a) kuupäev, millest alates liikmesriik on lubanud laeval sõita liikmesriigi lipu all;

b) kuupäev, millest alates liikmesriik on andnud laevale NAFO reguleerimispiirkonnas kalastamise loa;

c) riigi nimi, mille territooriumil laev on registreeritud või olnud registreeritud, ning kuupäev, millest alates laev lõpetas sõitmise kõnealuse riigi lipu all;

d) laeva nimi;

e) pädeva siseriikliku asutuse määratud laeva ametlik registrinumber;

f) laeva kodusadam pärast üleminekut;

g) laeva omaniku või prahtija nimi;

h) kinnitus, et laeva kaptenile on antud NAFO reguleerimispiirkonnas kehtivate eeskirjade koopia;

i) peamised liigid, mida laev võib NAFO reguleerimispiirkonnas püüda;

j) alapiirkonnad, kus laev kavatseb kalastada.







2. JAGU

Tehnilised meetmed

Artikkel 29

Võrgusilma suurus

1. VII lisas nimetatud põhjaliikide, välja arvatud lõikes 3 viidatud Sebastes mentella sihtpüügil, on keelatud kasutada traalnootasid, mille mõnes osas on võrgusilma suurus alla 130 mm. Lühiuimkalmaari (Illex illecebrosus) spetsialiseeritud püügil võib võrgusilm olla minimaalselt 60 mm. Railaste (Rajidae) spetsialiseeritud püügil tohib võrgusilma suurus olla minimaalselt 280 mm noodapäras ja 220 mm traali muudes osades.

2. Harilikke süvameregarneele (Pandalus borealis) püüdvad laevad peavad kasutama võrke, mille väikseim silmasuurus on 40 mm.

3. Merepõhjalähedase liigi nokk-meriahvena (Sebastes mentella) püügil alapiirkonnas 2 ja rajoonides 1F ja 3K kasutatakse võrke võrgusilma minimaalsuurusega 100 mm.

Artikkel 30

Võrgutarindid

1. Keelatud on kasutada vahendeid ja meetodeid, mida ei ole käesolevas artiklis kirjeldatud ja mis ummistavad võrgusilmi või vähendavad nende suurust.

2. Kahjustuste vähendamiseks või vältimiseks võib noodapära alla kinnitada purjeriiet, võrku või muud materjali.

3. Noodapära ülaossa võib kinnitada vahendeid tingimusel, et need ei ummista noodapära võrgusilmi. Päraülakaitsete kasutamine peab piirduma VIII lisas nimetatud kaitsetega.

4. Harilikke süvameregarneele (Pandalus borealis) püüdvad laevad peavad kasutama sorteerimisvõresid või -reste, mille trellide maksimaalne vahe on 22 mm. Rajoonis 3L süvamere garneele püüdvad laevad peavad olema varustatud vähemalt 72 cm pikkuste kettidega, nagu kirjeldatud IX lisas.

Artikkel 31

Pardale jäetud kaaspüügisaak

1. Kalalaevad seavad oma kaaspüügi ülempiiriks 2 500 kg või 10 %, olenevalt sellest, kumb on suurem, iga IC lisas loetletud kalaliigi puhul, mille jaoks kõnealuses püügirajoonis ei ole ühendusele eraldatud kvooti.

2. Juhtudel, mil on kehtestatud püügikeeld või kvoot “muud kalaliigid” on täielikult ära kasutatud, ei tohi kaaspüük ületada 1 250 kg või 5 %, olenevalt sellest, kumb on suurem.

3. Lõigetes 1 ja 2 viidatud protsendimäärad arvutatakse massiprotsendina pardal oleva kogusaagi iga liigi jaoks. Süvameregarneelisaaki ei võeta põhjakalade kaaspüügi määra arvutamisel arvesse.

Artikkel 32

Kaaspüük igas üksikus loomuses

1. Kui ühes loomuses ületab kaaspüük protsendimäärasid, mis on esitatud artikli 31 lõigetes 1 ja 2, siirdub laev viivitamata vähemalt kümne meremiili kaugusele selle loomuse võtmise koha igast punktist ja kogu järgmise loomuse võtmise ajal jääma vähemalt kümne meremiili kaugusele eelmise loomuse võtmise igast punktist. Kui pärast uude kohta siirdumist on järgmises loomuses kaaspüük lubatust suurem, lahkub laev püügirajoonist ega tohi tagasi pöörduda enne 60 tunni möödumist.

2. Kui kõigi kvoodiga hõlmatud põhjakalaliikide kaaspüügi saak süvameregarneelipüügi ühes loomuses ületab 5 massiprotsenti rajoonis 3M või 2,5 massiprotsenti rajoonis 3L, siirdub laev vähemalt kümne meremiili kaugusele selle loomuse võtmise koha igast punktist ja kogu järgmise loomuse võtmise ajal jääma vähemalt kümne meremiili kaugusele eelmise loomuse võtmise igast punktist. Kui pärast uude kohta siirdumist on järgmises loomuses kaaspüük lubatust suurem, peab laev lahkuma püügirajoonist ega tohi tagasi pöörduda enne 60 tunni möödumist.

3. Loomuses lubatud kaaspüügi protsendimäärad arvutatakse massiprotsendina kõnealuse loomuse kogumassist iga seal esineva liigi jaoks.

Artikkel 33

Sihtpüük ja kaaspüük

1. Ühenduse laevade kaptenid ei tohi tegelda nende liikide sihtpüügiga, mille suhtes kehtivad kaaspüügi piirarvud. Kalaliigi püük loetakse sihtpüügiks, kui asjaomane liik moodustab massiprotsentides suurima osa ühe loomusega saadud saagist.

2. Kui kalalaev tegeleb rai sihtpüügiga, kasutades kõnealuse püügi jaoks eeskirjades ettenähtud võrgusilmaga võrke, siis esimest loomust, millest suurema osa (massiprotsentides loomuse kogumassist) moodustavad liigid, mille puhul on ette nähtud kaaspüügi piirarv, loetakse juhuslikult püütuks. Sellisel juhul siirdub kalalaev viivitamatult uuele kohale vastavalt artikli 32 lõigetele 1 ja 2.

3. Pärast vähemalt 60-tunnilist eemalviibimist püügirajoonist vastavalt artikli 32 lõigete 1 ja 2 sätetele viib ühenduse kalalaeva kapten läbi proovitraalimise kestusega mitte üle kolme tunni. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 ei käsitleta sellist püüki sihtpüügina, kui sellise proovitraalimise loomusest moodustavad suurema osa (massiprotsentides loomuse kogumassist) liigid, mille puhul on ette nähtud kaaspüügi piirarv. Sellisel juhul siirdub kalalaev viivitamatult uuele kohale vastavalt artikli 32 lõigetele 1 ja 2.

Artikkel 34

Kalade alammõõt

1. NAFO reguleerimispiirkonnast püütud kalu, mille suurus ei vasta X lisas esitatud nõuetele, ei tohi töödelda, pardal hoida, ümber laadida, lossida, transportida, säilitada, müüa, välja panna ega müügiks pakkuda, vaid need tuleb kohe merre tagasi lasta.

2. Kui püütud kalade kogus, mis ei vasta X lisas esitatud suuruse nõuetele, ületab 10 % kogu püütud kalakogusest, siirdub laev enne kalapüügi jätkamist eelmisest loomusekohast vähemalt 5 meremiili kaugusele. Töödeldud kala, mille suhtes kohaldatakse alammõõtu ja mis on X lisas ettenähtud pikkusest väiksem, loetakse pärinevaks alamõõdulisest kalast.







3. JAGU

Kalapüügipiirangutega piirkondade kehtestamine süvamere tundlike elupaikade (veealused mäed) kaitseks

Artikkel 35

Kalapüük põhjalähedaste kalaliikide püügiks ette nähtud vahenditega

Kalapüük põhjalähedaste kalaliikide püügiks ettenähtud vahenditega on keelatud järgmistes piirkondades:







Piirkond Koordinaat 1 Koordinaat 2 Koordinaat 3 Koordinaat 4 Orphan Knoll 50.00.30 47.00.30 51.00.30 45.00.30 51.00.30 47.00.30 50.00.30 45.00.30 Corneri veealused mäed 35.00.00 48.00.00 36.00.00 48.00.00 36.00.00 52.00.00 35.00.00 52.00.00 Newfoundlandi veealused mäed 43.29.00 43.20.00 44.00.00 43.20.00 44.00.00 46.40.00 43.29.00 46.40.00 New Englandi veealused mäed 35.00.00 57.00.00 39.00.00 57.00.00 39.00.00 64.00.00 35.00.00 64.00.00







4. JAGU

kontrollimeetmed

Artikkel 36

Toodete märgistamine ja eraldi ladustamine

1. Töödeldud kala, mis on püütud NAFO reguleerimispiirkonnas, märgistatakse nii, et on võimalik eristada kõiki kala- ja tooteliike vastavalt nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 104/2000 (kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta) ( 36 ) artiklile 1 ja süvameregarneeli puhul teha kindlaks püügikuupäeva. Samuti tuleb märkida, et saak on püütud NAFO reguleerimispiirkonnast.

2. Püügirajoonides 3L ja 3M püütud süvameregarneelide ning kogu alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO püütud süvalesta puhul märgitakse saagi pärinemine neist vöönditest.

3. Võttes arvesse laeva kapteni õigustatud ohutuskaalutlusi ja vastutust navigatsiooni eest, kohaldatakse järgmist:

a) NAFO reguleerimispiirkonnas püütud saak paigutatakse eraldi väljaspool seda piirkonda püütud saagist; seda hoitakse selgesti eraldatuna näiteks plastmass-, vineer- või võrkpiirdega;

b) ühe ja sama liigi püütud kogused võib paigutada trümmi mitmesse ossa, kuid kohad, kuhu need on paigutatud, näidatakse selgesti ära artiklis 37 viidatud paigutusplaanis.

Artikkel 37

Püügi- ja toodangupäevikud ning lastiplaan

1. Lisaks sellele, et ühenduse kalalaevade kaptenid peavad tegutsema kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklitega 6, 8, 11, ja 12, peavad nad kandma püügipäevikusse käesoleva määruse XI lisas loetletud andmed.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile enne iga kuu 15. kuupäeva elektroonilisel kujul XII lisas nimetatud liikide eelmise kuu jooksul lossitud kogused ja määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklite 11 ja 12 alusel saadud teabe.

3. Ühenduse laeva kapten peab IC lisas loetletud liikide saagi kohta:

a) tootmispäevikut, millesse kantakse järjest kogu toodang pardal olevate liikide kaupa tootekaalu kilogrammides;

b) lastiplaani, milles on näha eri liikide asukoht trümmides. Süvameregarneeli puhul koostatakse kalalaeval lastiplaan nii, et oleks näidatud rajoonides 3L ja 3M püütud garneelide asukoht ja igas rajoonis püütud garneelide kaal (tootekaalu kilogrammides).

4. Lõikes 3 osutatud tootmispäevikut ja lastiplaani ajakohastatakse iga päev eelmise päeva kohta, mis algab kell 00.00 (UTC) ja lõpeb kell 24.00 (UTC), ning hoitakse pardal, kuni laev on tühjaks laaditud.

5. Ühenduse kalalaeva kapten osutab vajalikku abi tootmispäevikus esitatud koguste ja pardal säilitatava töödeldud toodangu kontrollimise võimaldamiseks.

6. Liikmesriigid tõendavad iga kahe aasta tagant kõikide artikli 28 lõike 1 kohase kalapüügiloaga ühenduse laevade mahutavusplaanide täpsust. Kapten tagab, et kõnealuse tõendi koopia on laeva pardal, et seda saaks nõudmise korral inspektorile esitada.

Artikkel 38

Võrkude pardal hoidmine

1. Ühe või mitme VII lisas loetletud kalaliigi sihtpüügi ajal ei tohi ühenduse laevade pardal olla võrke, mille võrgusilma suurus on artiklis 29 sätestatust väiksem.

2. Ühenduse laevad, kes ühel ja samal püügireisil püüavad ka muudes piirkondades peale NAFO piirkonna, võivad siiski hoida pardal võrke, mille võrgusilma suurus on artiklis 29 sätestatust väiksem, kui need on kindlalt soritud (kokku seotud) ja stoovitud (pakitud) ning neid ei ole võimalik kohe kasutada. Sellisel juhul:

a) võrgud peavad olema oma traallaudade küljest lahti võetud ja ilma nooda- või traalitrosside ja -nöörideta; ning

b) kui neid hoitakse tekil või teki kohal, olema kindlalt kinnitatud mingi tekiehitise osa külge.

Artikkel 39

Ümberlaadimine

1. Ühenduse laevad tegelevad ümberlaadimisega NAFO reguleerimispiirkonnas ainult juhul, kui nad on saanud selleks loa oma pädevalt asutuselt.

2. Ühenduse laevad ei laadi kala ümber kolmanda riigi laevalt või laevale, keda on nähtud kalastamas NAFO reguleerimispiirkonnas või kelle NAFO reguleerimispiirkonnas kalastamise kohta on muid tõendeid.

3. Ühenduse laevad teatavad oma pädevale asutusele igast NAFO reguleerimispiirkonnas toimunud ümberlaadimisest. Mahalaadivad laevad saadavad teate vähemalt kakskümmend neli tundi enne ümberlaadimist ja pealelaadivad laevad hiljemalt üks tund pärast ümberlaadimist.

4. Lõikes 3 nimetatud teade sisaldab ümberlaadimise aega, geograafilisi koordinaate, maha- või pealelaaditava kala ligikaudset massi kilogrammides liikide kaupa ning ümberlaadimises osalevate laevade kutsungsignaale.

5. Pealelaadiv laev teatab lisaks nii kogu pardal oleva ja kogu lossitava saagi massi kui ka lossimissadama nime ja kavandatud lossimisaja vähemalt 24 tundi enne iga lossimist.

6. Liikmesriigid edastavad lõigetes 3 ja 5 osutatud teated viivitamata komisjonile, kes omakorda edastab need viivitamata NAFO sekretariaadile.

Artikkel 40

Ühenduse laevade prahtimine

1. Liikmesriigid võivad nõustuda nende lipu all sõitva ja NAFO reguleerimispiirkonnas kalapüügiõigust omava laeva prahtimisega, et võimaldada tal osaliselt või täielikult kasutada teisele NAFO lepinguosalisele eraldatud kvooti ja/või püügipäevi. Prahtida ei lubata siiski laevu, mille NAFO või muu piirkondlik kalandusorganisatsioon on tunnistanud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelenud laevadeks.

2. Prahilepingu sõlmimise päeval saadab lipuliikmesriik komisjonile ning komisjon omakorda edastab NAFO peasekretärile järgmise teabe:

a) liikmesriigi nõusolek prahilepinguga;

b) prahilepinguga hõlmatud liigid ja antud kalapüügivõimalused;

c) prahilepingu kestus;

d) prahtija nimi;

e) laeva prahtinud lepinguosaline;

f) meetmed, mida liikmesriik on võtnud tagamaks, et tema lipu all sõitev prahitud laev täidab prahilepingu kehtivusajal NAFO kaitse- ja kontrollimeetmeid.

3. Prahilepingu lõppemisel teatab lipuliikmesriik sellest komisjonile, kes edastab teabe viivitamata NAFO peasekretärile.

4. Lipuliikmesriik võtab meetmed selle tagamiseks, et:

a) prahilepingu kehtivusajal ei lubata laeval kasutada lipuliikmesriigile eraldatud püügivõimalusi;

b) laeval ei ole lubatud ühel ja samal perioodil kalastada rohkem kui ühe prahilepingu alusel;

c) laev täidab prahilepingu kehtivusajal NAFO kaitse- ja kontrollimeetmeid;

d) prahitud laev registreerib püügipäevikus muudest püügiandmetest eraldi kogu teatatud prahilepingute alusel püütud saagi ja kaaspüügi.

5. Liikmesriigid esitavad komisjonile muudest riiklikest püügiandmetest eraldi kõik lõike 4 punktis d nimetatud saagi ja kaaspüügi andmed. Komisjon edastab kõnealused andmed viivitamata NAFO peasekretärile.

Artikkel 41

Püügikoormuse seire

1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada oma laevade püügikoormuse vastavus selle liikmesriigi kasutada olevatele kalapüügivõimalustele NAFO reguleerimispiirkonnas.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile NAFO reguleerimispiirkonna liike püüdvate laevade püügikavad hiljemalt 31. jaanuaril 2007 ja edaspidi vähemalt 30 päeva enne kõnealuse püügi algust. Püügikavas tuleb muu hulgas esitada kõnealuses püügipiirkonnas kalastavate laevade andmed ning nendele laevadele NAFO reguleerimispiirkonnas ette nähtud püügipäevade arv.

3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma laevade kavandatavast tegevusest muudes piirkondades.

4. Püügikavas peab kajastuma rakendatav kogupüügikoormus, mis vastab teate esitanud liikmesriigi kasutada olevatele kalapüügivõimalustele NAFO reguleerimispiirkonnas.

5. Liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt 15. jaanuaril 2008 oma püügikavade rakendamise aruanded. Kõnealused aruanded sisaldavad NAFO reguleerimispiirkonnas tegelikult kalastanud laevade arvu, iga laeva väljapüüki ja iga laeva püügipäevade koguarvu kõnealuses piirkonnas. Rajoonides 3M ja 3L süvameregarneele püüdnud laevade puhul tuleb aru anda kummagi rajooni kohta eraldi.







5. JAGU

Hariliku süvameregarneeli suhtes kohaldatavad eritingimused

Artikkel 42

Süvameregarneeli püük

1. Liikmesriigid teatavad komisjonile iga päev hariliku süvameregarneeli (Pandalus borealis) kogused, mis liikmesriigi lipu all sõitvad ja ühenduses registreeritud laevad on püüdnud NAFO reguleerimispiirkonna rajoonis 3L. Püük toimub sügavamal kui 200 meetrit ning sellega tegeleb korraga üks laev iga liikmesriigi kohta.

2. Rajoonis 3L süvameregarneele püüdva laeva kapten või tema esindaja annab pädevale asutusele liikmesriigis, kelle sadamat ta soovib kasutada, vähemalt 24 tundi enne eeldatavat sadamasse jõudmise aega järgmise teabe:

a) sadamasse saabumise aeg;

b) pardal hoitav süvameregarneelikogus;

c) püügirajoon(id), kus toimus püük.







6. JAGU

Meriahvena suhtes kohaldatavad eritingimused

Artikkel 43

Meriahvena püük

1. NAFO reguleerimispiirkonna alapiirkonnas 2 ning rajoonides IF, 3K ja 3M meriahvenat püüdva ühenduse laeva kapten teatab igal teisel esmaspäeval selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kelle lipu all laev sõidab või kelle territooriumil laev on registreeritud, eelmisel pühapäeval kell 24.00 lõppenud kahe nädala jooksul kõnealustes vööndites püütud meriahvena kogused.

Kui kogusaak moodustab 50 % TACist, esitatakse teade iga nädala esmaspäeval.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile igal teisel teisipäeval enne kella 12.00 meriahvena kogused, mis liikmesriigi lipu all sõitvad ja ühenduses registreeritud laevad on püüdnud eelmisel pühapäeval kell 24.00 lõppenud kahe nädala jooksul NAFO reguleerimispiirkonna alapiirkonnas 2 ning rajoonides IF, 3K ja 3M.

Kui kogusaak moodustab 50 % TACist, esitatakse teade igal nädalal.







7. JAGU

Täitemeetmed

Artikkel 44

Rikkumiste menetemine

1. Liikmesriigi pädev asutus, keda on teavitatud kõnealuse riigi kalalaeva rikkumisest, uurib seda rikkumist viivitamata ja põhjalikult, et saada vajalikud tõendid, milleks vajaduse korral võidakse asjaomane laev füüsiliselt läbi otsida.

2. Kui NAFO võetud meetmetest ei peeta kinni, võtab liikmesriigi pädev asutus viivitamata juriidilised ja haldusmeetmed vastavalt oma riigi õigusaktidele isikute suhtes, kes vastutavad tema lipu all sõitva laeva eest.

3. Lipuliikmesriigi pädev asutus tagab, et lõike 2 alusel algatatud menetlus viiks kõnealuse riigi seadustes ettenähtud tõhusate meetmeteni, mis vastavad rikkumise raskusele, tagavad eeskirjade täitmise, võtavad rikkumise eest vastutajalt võimaluse kasutada rikkumise majanduslikke tagajärgi ja on tõhusaks hoiatuseks tulevaste rikkumiste eest.

Artikkel 45

Rikkumiste kohta esitatud inspektorite aruannete käsitlemine

1. NAFO inspektorite koostatud inspektsiooni- ja järelevalvearuanded sisaldavad kaalukaid tõendeid iga liikmesriigi kohtu- ja haldusmenetluse jaoks. Asjaolude tuvastamisel käsitletakse neid aruandeid samadel alustel kui liikmesriikide inspekteerimis- või järelevalvearuandeid.

2. Liikmesriigid teevad koostööd, et hõlbustada kohtu- või muu menetluse läbiviimist inspektori esitatud ettekande alusel sellise kava kohaselt, millest lähtutakse tõendite hindamisel riigi oma kohtu- või muus süsteemis.

Artikkel 46

Tõhustatud järelmeetmed teatavate tõsiste rikkumiste puhul

1. Lisaks nõukogu 9. juuni 1988. aasta määruse (EMÜ) nr 1956/88 (millega võetakse vastu Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni poolt vastuvõetud rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendussätted) ( 37 ), eriti sellele lisatud kava lõigete 9 ja 10 sätetele võtab lipuliikmesriik käesoleva osa alusel meetmed, kui tema lipu all sõitev laev on toime pannud ühe järgmistest tõsistest rikkumistest:

a) sihtpüük kalavarude puhul, mille suhtes kehtib moratoorium või mille püük on keelatud;

b) saagi ebaõige registreerimine. Käesoleva artikli alusel kaalutakse järelmeetmete võtmist, kui lahkuminek pardal oleva töödeldud saagi inspektori hinnangu ja tootmispäevikus registreeritud saagi vahel, kas liikide kaupa või kokku, on 10 tonni või 20 %, olenevalt sellest, kumb on suurem; protsent arvutatakse protsendina tootmispäeviku andmete suhtes. Pardal oleva kalasaagi hinnangu arvutamiseks kasutatakse inspekteeriva lepinguosalise inspektorite ja lepinguosalise, kelle lipu all sõidab kontrollitav kalalaev, vahel kokkulepitud lastipaigutustegurit;

c) määrusele (EMÜ) nr 1956/88 lisatud kava lõikes 9 nimetatud tõsise rikkumise kordamine 100-päevase ajavahemiku või sama püügiretke jooksul, olenevalt sellest, kumb on lühem, mis on kinnitatud kõnealuse kava lõike 10 kohaselt.

2. Lipuliikmesriik tagab, et pärast lõikes 3 viidatud inspekteerimist lõpetab asjaomane kalalaev igasuguse püügitegevuse ja algatatakse tõsise rikkumise uurimine.

3. Kui reguleerimispiirkonnas ei ole kalalaeva lipuliikmesriigi määratud inspektorit või muud isikut, kes teostaks lõike 1 kohast uurimist, nõuab liikmesriik kalalaevalt, et see suunduks viivitamatult sadamasse, kus saab alustada uurimist.

4. Lõike 1 punktis b nimetatud saagi ebaõige registreerimisega seotud tõsise rikkumise uurimise teostamisel tagab lipuliikmesriik, et kogu pardal oleva kalasaagi füüsiline kontrollimine ja loendamine toimub tema alluvuses olevas sadamas. Kui teise lepinguosalise inspektor soovib osaleda sellises inspekteerimises, võib see toimuda tema juuresolekul, kui sellega on nõus lipuliikmesriik.

5. Kui lõigete 2, 3 ja 4 kohaselt nõutakse, et kalalaev suunduks sadamasse, võib teise lepinguosalise inspektor tulla laeva pardale või jääda sinna kuni sadamasse jõudmiseni, kui kontrollitud laeva liikmesriigi pädev asutus ei nõua inspektori lahkumist laevalt.

Artikkel 47

Rakendusmeetmed

1. Iga kalalaeva suhtes võtab rakendusmeetmed lipuliikmesriik, kus see on asutatud, vastavalt oma seadustele, kui tema lipu all sõitev laev on pannud toime artiklis 46 osutatud tõsise rikkumise.

2. Lõikes 1 nimetatud meetmed olenevad eelkõige toimepandud rikkumise raskusest ja liikmesriigi õiguse asjaomastest sätetest ning võivad olla järgmised:

a) rahatrahvid;

b) keelatud püügivahendite ja saagi arestimine;

c) laeva sekvestreerimine;

d) püügiloa peatamine või äravõtmine;

e) püügikvoodi vähendamine või äravõtmine.

3. Asjaomase kalalaeva lipuliikmesriik teavitab komisjoni viivitamatult käesoleva artikli kohaselt võetud sobivatest meetmetest. Selle teatise alusel teavitab komisjon kõnealustest meetmetest NAFO sekretariaati.

Artikkel 48

Aruanne rikkumiste kohta

1. Artiklis 46 viidatud tõsise rikkumise korral esitab asjaomane liikmesriik komisjonile võimalikult kiiresti ja hiljemalt kolme kuu jooksul pärast rikkumisteatise saamist ettekande uurimise käigust, sealhulgas kõigist seoses kõnealuse rikkumisega võetud või soovitatud meetmetest, ja pärast uurimise lõpuleviimist ettekande uurimise tulemustest.

2. Komisjon koostab liikmesriikide aruannete põhjal ühenduse aruande. Komisjon saadab NAFO sekretariaadile nelja kuu jooksul pärast rikkumisteatise saamist ühenduse ettekande uurimise käigust ja võimalikult kiiresti pärast uurimise lõpuleviimist ettekande uurimise tulemustest.







VIII PEATÜKK

ERISÄTTED NEAFCI REGULEERIMISPIIRKONNAS KOLMANDATE RIIKIDE KALALAEVADE PÜÜTUD JA KÜLMUTATUD KALA LOSSIMISE JA ÜMBERLAADIMISE KOHTA

Artikkel 49

Sadamariigi kontroll

Piiramata nõukogu määruse (EMÜ) nr 2847/93 ja nõukogu 6. mai 1994. aasta määruse (EÜ) nr 1093/94 (millega kehtestatakse tingimused, mille alusel kolmandate riikide kalalaevad võivad otse ühenduse sadamates lossida ja saaki turustada) ( 38 ) sätteid, kehtivad käesolevas peatükis esitatud menetlused alates 1. maist 2007 NEAFCi reguleerimispiirkonnas kolmanda riigi kalalaevade püütud ja külmutatud kala lossimise ja ümberlaadimise kohta liikmesriikide sadamates, nagu see on sätestatud nõukogu 13. juuli 1981. aasta otsusele 81/608/EMÜ (Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalandusalase koostöö konventsiooni sõlmimise kohta) ( 39 ) lisatud konventsiooni artiklis 1.

Artikkel 50

Määratud sadamad

Lossimine ja ümberlaadimine on lubatud üksnes määratud sadamates.

Liikmesriigid määravad koha, mida kasutatakse artiklis 49 viidatud kala lossimiseks, või kalda (määratud sadama) lähedal asuva koha, kus on lubatud artiklis 49 viidatud kala lossida ja ümber laadida. Olenemata artiklis 49 esitatud rakendamise kuupäevast, saadavad liikmesriigid komisjonile 15. jaanuariks 2007 selliste sadamate loetelu. Kõigist edasistest muudatustest kõnealuses loetelus teatatakse komisjonile vähemalt 15 päeva enne muudatuse jõustumist.

Komisjon avaldab määratud sadamate nimekirja ja selles tehtud muudatused Euroopa Liidu Teataja C-seerias ja paneb selle üles oma veebilehele.

Artikkel 51

Eelteade enne sadamasse sisenemist

▼M4

1. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 28e lõikest 1 teavitab iga kalalaeva, mille pardal on artiklis 49 osutatud kala, kapten või tema esindaja vähemalt kolm päeva enne kavandatud saabumisaega selle sadama liikmesriigi pädevat asutust, kuhu ta kavatseb saabuda oma kavatsusest siseneda sadamasse, lossida või ümber laadida.

▼B

2. Käesoleva artikli lõikes 1 viidatud teatisele lisatakse XV lisa I osas esitatud vorm, mille A osa peab olema korralikult täidetud järgmiselt:

a) vormi PSC 1 kasutatakse, kui kalalaev tahab lossida oma kalasaaki;

b) vormi PSC 2 kasutatakse, kui kalalaev on kalasaaki ümber laadinud. Sellisel juhul täidetakse eraldi vorm iga kalalaeva kohta, millelt saak ümber laaditi.

3. Sadamaliikmesriik edastab koopia lõikes 2 osutatud vormist viivitamatult kõnealuse kalalaeva lipuliikmesriigile ja, kui kalalaev on kalasaaki ümber laadinud, nende laevade lipuliikmesriigile (lipuliikmesriikidele), millelt saak ümber laaditi.

Artikkel 52

Luba lossimiseks või ümberlaadimiseks

▼M4

1. Sadama liikmesriigi pädev asutus võib lubada lossimist või ümberlaadimist vaid siis, kui selle kalalaeva lipuriik, kes kavatseb lossida või ümber laadida, või, kui kalalaev on väljaspool sadamat kalasaaki ümber laadinud, nende laevade lipuriik (-riigid), millelt saak ümber laaditi, on tõendanud järgmist, saates korralikult täidetuna tagasi talle (neile) artikli 51 lõike 3 kohaselt edastatud vormi B osa:

▼B

a) kalalaevadel, kes teavad kalapüügist, on piisavalt kvoote teatatud kalaliikide püüdmiseks;

b) pardal olevad kalakogused on korralikult ette kantud ja arvesse võetud kõigi koguse- või püügipiirangute arvutamisel, mida võidakse kohaldada;

c) kalalaevadel, kes teatavad kalapüügist, on luba püüda kala teatatud piirkondades;

d) kalalaeva asumine teatatud püügipiirkonnas on kontrollitud laevaseiresüsteemi andmetega.

Lossimine või ümberlaadimine võib alata alles pärast loa saamist sadamariigi pädevalt asutuselt.

2. Erandina lõikest 1 võib sadama liikmesriik anda loa kalasaagi või selle osa lossimiseks lõikes 1 viidatud kinnituse puudumisel, kuid sellisel juhul hoitakse kõnealust kala pädeva asutuse kontrolli all laos. Kala vabastatakse müümiseks, ülevõtmiseks või äravedamiseks alles siis, kui on saadud lõikes 1 viidatud kinnitus. Kui kinnitust ei ole saadud 14 päeva jooksul pärast lossimist, võib sadama liikmessriik kala konfiskeerida ja kõrvaldada oma eeskirjade kohaselt.

▼M4

3. Sadama liikmesriigi pädev asutus teatab oma otsusest lossimise või ümberlaadimise lubamise kohta viivitamatult komisjonile ja NEAFCi sekretärile, saates neile koopia IV lisa I osas ettenähtud vormist, olles korralikult täitnud osa C, kui lossitud või ümberlaaditud kala oli püütud NEAFCi konventsiooni piirkonnas.

▼B

Artikkel 53

Kontrollimised

▼M4

1. Liikmesriikide pädevad asutused kontrollivad oma sadamates igal aastal vähemalt 15 % artiklis 49 viidatud kolmandate riikide kalalaevade lossimistest ja ümberlaadimistest.

▼B

2. Kontrollimine hõlmab kogu maha- või ümberlaadimise jälgimist ja lossimise eelteatises viidatud iga liigi koguste ning lossitud või ümberlaaditud iga liigi koguste võrdlemist.

3. Inspektorid teevad kõik, et kalalaeva asjatult kinni ei peetaks, ja tagavad, et kontrollimine tekitaks kalalaevale võimalikult vähe tüli ja et oleks välditud kala kvaliteedi halvenemine.

Artikkel 54

Inspekteerimisaruanded

1. Iga inspekteerimine dokumenteeritakse XV lisa II osas esitatud inspekteerimisaruande täitmisega.

2. Igast inspekteerimisaruandest saadetakse viivitamatult koopia kontrollitud kalalaeva lipuriigile ja, kui kalalaev on kalasaaki ümber laadinud, nende laevade lipuriigile (-riikidele), millelt saak ümber laaditi, ning komisjonile ja NEAFCi sekretärile, kui lossitud või ümberlaaditud kala oli püütud NEAFCi reguleerimispiirkonnas.

3. Iga inspektsiooniaruande originaal või sertifitseeritud koopia saadetakse nõudmise korral inspekteeritud kalalaeva lipuriigile.







IX PEATÜKK

CCAMLRI PIIRKONNAS KALASTAVAID ÜHENDUSE LAEVU KÄSITLEVAD ERISÄTTED







1. JAGU

piirangud ja laevade kohta nõutavad andmed

Artikkel 55

Keelud ja püügipiirangud

1. XIII lisas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud vööndites ja ajavahemikel keelatud.

2. Uutes ja teadusuuringutega seotud püügipiirkondades kohaldatakse XIV lisas sätestatud püügi- ja kaaspüügipiiranguid kõnealuses lisas nimetatud alapiirkondades.

Artikkel 56

CCAMLRi piirkonna püügiloaga laevade kohta nõutavad andmed

1. Alates 1. augustist 2007 edastavad liikmesriigid komisjonile lisaks teabele, mis tuleb esitada püügiloaga laevade kohta vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 lõike 2 nõuetele, kõnealuste laevade kohta järgmised andmed:

a) laeva IMO number (kui see on olemas);

b) varasem lipuriik (kui see on olemas);

c) rahvusvaheline raadiokutsung;

d) laevaomaniku (omanike) nimi ja aadress ning tegeliku tulusaaja (tegelike tulusaajate) nimi ja aadress (kui need on teada);

e) laeva tüüp;

f) ehitamise koht ja aeg;

g) pikkus;

h) järgmised värvifotod laevast: i) vähemalt 12 × 7 cm suurune foto, millel on kogu pikkuses näha laeva tüürpoord ja selle osad; ii) vähemalt 12 × 7 cm suurune foto, millel on kogu pikkuses näha laeva pakpoord ja selle osad; iii) vähemalt 12 × 7 cm suurune foto vaatega laeva ahtrile, mis on võetud otse tagant;

i) meetmed, millega tagatakse laevale paigaldatud satelliitseirevahendi võltsimiskindel töö.

2. Alates 1. augustist 2007 edastavad liikmesriigid komisjonile laevade kohta, kellel on püügiluba CCAMLRi piirkonnas, võimaluse korral järgmise teabe:

a) operaatori nimi ja aadress, kui see erineb laeva omanikust;

b) kapteni nimi ja kodakondsus, võimaluse korral kalapüügikapteni nimi ja kodakondsus;

c) püügiviis või -viisid;

d) laius (m);

e) brutoregistertonnaaž;

f) laeva sideliigid ja numbrid (INMARSAT A, B ja C numbrid);

g) tavapärane meeskonnaliikmete arv;

h) peamasina või -masinate võimsus;

i) kandejõud (tonnides), kalatrümmide arv ja mahutavus (m3);

j) muud andmed, mida peetakse vajalikuks (nt laeva jääklass).

Artikkel 57

Ettekanne kalalaeva nägemisest

1. Kui kalalaevatunnistust omava kalalaeva kapten näeb kalalaeva CCAMLRi piirkonnas, siis registreerib ta võimalikult palju andmeid sellise nähtud laeva kohta:

a) kalalaeva nimi ja kirjeldus;

b) kalalaeva kutsung;

c) kalalaeva registreerimisnumber ja Lloydsi/IMO number;

d) kalalaeva lipuriik;

e) fotod kalalaevast ettekande tõendamiseks;

f) kogu muu oluline teave selle kohta, millega nähtud kalalaev tegeles.

2. Kapten saadab lõikes 1 viidatud teavet sisaldava ettekande võimalikult kiiresti oma lipuriigile. Lipuriik saadab CCAMLRi sekretariaadile iga sellise ettekande, kui nähtud laev tegeles CCAMLRi nõuete kohaselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga.







2. JAGU

Uurimuslik kalapüük

Artikkel 58

Osalemine uurimuslikus kalapüügis

1. Hispaania lipu all sõitvad ja Hispaanias registreeritud kalalaevad, mille kohta on CCAMLRile esitatud teatis vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 7, võivad osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2, rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ning rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni all olevaid piirkondi.

2. Rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b tohib korraga kalastada ainult üks kalalaev liikmesriigi kohta.

3. Alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1 ja 58.4.2 kogupüügi- ja kaaspüügipiirangud ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisalade (SSRU) vahel määratakse kindlaks XIV lisas. Kalastamine mis tahes väikeses uurimisalas lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud püügilimiidini, ning uurimisala suletakse kalastamiseks ülejäänud kalastushooajal.

4. Kalapüük toimub võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada teavet, mis on vajalik kalastamisvõimaluste kindlaksmääramiseks, ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga tihedat koondumist. Rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.

Artikkel 59

Aruandlussüsteemid

Artiklis 58 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevate laevade jaoks kehtivad järgmised saagi ja püügikoormuse aruannete süsteemid:

a) määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklis 12 sätestatud viiepäevase püügikoguse ja -koormuse aruandlussüsteem, millest erandina esitavad liikmesriigid püügikoguse ja -koormuse aruande komisjonile hiljemalt kaks tööpäeva pärast iga aruandlusperioodi lõppu, et selle saaks viivitamata edastada CCAMLRile. Alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 esitatakse aruanded väikeste uurimisalade kohta;

b) määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklis 13 sätestatud igakuine üksikasjalik püügikoguse ja -koormuse aruandlussüsteem;

c) vette tagasi lastud Dissostichus eleginoides ja Dissostichus mawsoni, sealhulgas “sültjaks” muutunud kala koguarvu ja kaalu deklareerimine.

Artikkel 60

Erinõuded

1. Artiklis 58 nimetatud uurimuslik kalapüük toimub vastavalt nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 600/2004, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed kalastustegevuse suhtes Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooniga hõlmatud piirkonnas ( 40 ), artiklile 8, pidades silmas meetmeid, mida võetakse vähendamaks merelindude tahtmatut surmamist õngejadaga püügi ajal. Lisaks nendele meetmetele:

a) kõnealuse kalapüügi korral on kalajäätmete merrelaskmine keelatud;

b) laevad, kes tegelevad uurimusliku püügiga rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 ning järgivad õngejadade koormamisel CCAMLRi protokolle (A, B või C), vabastatakse püüniste öise sisselaskmise nõudest; laevad, kes püüavad kokku kolm merelindu, pöörduvad viivitamatult tagasi püüniste öise sisselaskmise juurde vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 8;

c) laevad, kes tegelevad uurimusliku püügiga alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b ning püüavad kokku kolm merelindu, lõpetavad viivitamata püügi ning ei tohi väljaspool harilikku kalastushooaega kalastada kuni hooaja 2006/2007 lõpuni.

2. Laevade suhtes, kes osalevad uurimuslikus kalapüügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2, kohaldatakse järgmisi lisanõudeid:

a) laevadel on keelatud merre heita: i) naftat, kütteõlisid või õlijääke, välja arvatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise rahvusvahelise konventsiooni (MARPOL) 73/78 I lisas lubatud juhtudel; ii) jäätmeid; iii) toidujäätmeid, mis ei läbi kuni 25 mm avadega sõela; iv) kodulinde või nende osi (kaasa arvatud munakoored); v) fekaalvett 12 meremiili kaugusel maismaast või jäämassist, või fekaalvett laevalt, mis liigub kiirusega alla nelja sõlme; vi) jäätmepõletustuhka; või vii) kalajäätmeid.

b) alapiirkondadesse 88.1 ja 88.2 ei tooda sisse eluskodulinde ega muid eluslinde ning alapiirkondadest 88.1 ja 88.2 kõrvaldatakse tarbimata jäänud töödeldud linnuliha;

c) Dissostichus spp. püük alapiirkondades 88.1 ja 88.2 on keelatud 10 meremiili kaugusel Balleny saarte rannikust.

Artikkel 61

Loomuse mõiste

1. Käesolevas jaos tähendab üks loomus ühe või mitme õngejada vettelaskmist ühes paigas. Loomuse täpne geograafiline asukoht määratakse õngejada või õngejadade keskpunkti abil ning seda kasutatakse saagi- ja püügikoormusaruandluses.

2. Loomus on teaduslik järgmistel tingimustel:

a) iga teadusloomuse kaugus teistest teadusloomustest on vähemalt viis meremiili, kusjuures kõnealust kaugust mõõdetakse iga teadusloomuse geograafilisest keskpunktist;

b) iga loomus koosneb vähemalt 3 500, kuid mitte rohkem kui 10 000 õngekonksust; see võib koosneda mitmest ühte kohta asetatud eraldi õngejadast;

c) iga õngejada veesoleku aeg on vähemalt kuus tundi, kusjuures veesoleku aega mõõdetakse vettelaskmise lõpetamise ajast kuni loomuse võtmise alguseni.

Artikkel 62

Teadusuuringute kavad

Artiklis 58 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevad laevad rakendavad teadusuuringute kavasid kõikides väikestes uurimisala (SSRU), milleks on jaotatud FAO alapiirkond 88.1 ja 88.2 ning rajoonid 58.4.1 ja 58.4.2. Teadusuuringute kava rakendatakse järgmiselt:

a) esimesel sissesõidul uurimisalasse saadud esimesed 10 loomust ehk “esimene rida” on “teadusloomused”, mis peavad vastama artikli 61 lõikes 2 kindlaksmääratud kriteeriumidele;

b) järgmised 10 loomust või järgmine10-tonnine saak (olenevalt sellest, kumb saadakse enne) on “teine rida”. Teise rea loomused võib kapteni äranägemisel püüda tavapärase uurimusliku kalapüügi osana. Need loomused võib siiski lugeda teaduslikeks juhul, kui need vastavad artikli 61 lõike 2 nõuetele;

c) kui kapten soovib pärast esimese ja teise loomusterea lõpetamist jätkata püüki samas väikeses uurimisalas, peab laev tegema “kolmanda rea”, mille tulemusena tehakse igas reas kokku 20 teadusloomust. Kolmas rida viiakse uurimisalas lõpule sama reisi ajal, mille kestel saadi esimene ja teine rida;

d) pärast kolmanda rea 20 teadusloomuse lõpetamist võib laev jätkata kalapüüki uurimisalas;

e) punkte b, c ja d ei kohaldata alapiirkondade 88.1 ja 88.2 uurimisalade A, B, C, E ja G suhtes, mille kalastamiseks sobiva merepõhja pindala on alla 15 000 km2, ning pärast 10 teadusloomuse lõpetamist võib laev jätkata kalapüüki uurimisalas.

Artikkel 63

Andmekogumiskavad

1. Artiklis 58 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevad laevad rakendavad andmekogumiskavasid kõikides väikestes uurimisalades, milleks on jaotatud FAO alapiirkond 88.1 ja 88.2 ning rajoonid 58.4.1 ja 58.4.2. Andmekogumiskava hõlmab järgmisi andmeid:

a) loomuse iga õngejada kummagi otsa asukoht ja sealne meresügavus;

b) vettelaskmise, veesoleku ja loomuse võtmise aeg;

c) pinnal lahtipääsenud kalade arv ja liik;

d) õngekonksude arv;

e) söödaliik;

f) söödahaaramise protsent;

g) õngekonksu tüüp ning ning

h) mere- ja ilmastikutingimused ning kuu faas õngejadade sisselaskmise ajal.

2. Kõik lõikes 1 nimetatud andmed kogutakse iga teadusloomuse kohta; eelkõige tuleb kuni 100 kalast koosneva teadusloomuse kõik kalad mõõta ning saata vähemalt 30 kalast koosnev proov bioloogilisteks uuringuteks. Kui püütud kalu on üle 100, kasutatakse juhuslikkuse alusel valitud osaproovi meetodit.

Artikkel 64

Märgistamiskava

1. Artiklis 58 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalev laev rakendab märgistamiskava järgmiselt:

a) Uurimusliku kalapüügi käigus märgistatakse Dissostichus spp. isendid ja lastakse vabadusse vastavalt CCAMLRi Dissostichus spp. märgistamiskavale ja protokollile. Laevad lõpetavad märgistamise pärast 500 isendi märgistamist või lahkuvad püügipiirkonnast, kui on märgistatud üks isend iga eluskaalu tonni kohta;

b) kava kohaselt märgistatakse igas suuruses isendeid, et täita märgistamise nõudeid, Märgistatakse ainult heas seisundis patagoonia kihvkala. Kõik merre tagasi lastavad isendid tuleb kahekordselt märgistada ja lasta tagasi võimalikult suurel geograafilisel alal;

c) kõigile märgistele tuleb selgesti trükkida kordumatu seerianumber ja tagastamisaadress, et märgiste päritolu oleks võimalik kindlaks teha, kui märgistatud isend uuesti kinni püütakse;

d) uuesti kinni püütud märgistatud isendeid (st püütud kalu, kellel on varem kinnitatud märgis) ei vabastata, isegi kui isendid on olnud vabaduses ainult lühikest aega;

e) kõikide uuesti kinni püütud märgistatud isendite kohta tuleb koguda bioloogilised andmed (pikkus, kaal, sugu, gonaadide küpsusaste), võimaluse korral teha neist elektrooniline foto, koguda otoliidid ja eemaldada märgis;

f) kõik asjakohased märgistusandmed ja kõik märgiste taasleiuandmed tuleb elektrooniliselt edastada CCAMLRi ettenähtud formaadis CCAMLRile kolme kuu jooksul pärast seda, kui laev kõnealusest püügipiirkonnast lahkub;

g) kõik asjakohased märgistusandmed, kõik märgiste taasleiuandmed ja andmed uuesti kinni püütud isendite kohta edastatakse elektrooniliselt CCAMLRi ettenähtud formaadis asjaomasele piirkondlikule märgistusandmete registrile, nagu on osutatud CCAMLRi märgistamisprotokollis.

2. Märgistatud ja vabadusse lastud patagoonia kihvkala ei arvestata püügilimiitide täitmiseks.

Artikkel 65

Teadusvaatlejad ja inspektorid

1. Iga artiklis 58 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osaleva laeva pardal on kogu püügiperioodi jooksul vähemalt kaks teadusvaatlejat, kellest üks on määratud CCAMLRi rahvusvahelise teadusvaatluste kava kohaselt.

2. Iga liikmesriik, toimides oma kohaldatavate seaduste ja eeskirjade, sealhulgas oma kohtutes tõendite hindamist käsitlevate eeskirjade kohaselt, käsitleb käesoleva kava raames uuringud tellinud CCAMLRi liikme kalandusinspektorite ettekandeid samuti kui oma inspektorite ettekandeid ja lepinguosaline ning kõnealune tellinud CCAMLRi liige teevad koostööd, et hõlbustada kohtu- või muu menetluse läbiviimist inspektori esitatud ettekande alusel.

Artikkel 66

Tavalise hiilgevähi püügis osalemise kavatsuse teatised

Iga liikmesriik, kes kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi piirkonnas, teatab CCAMLRi sekretariaadile oma kavatsusest vähemalt neli kuud enne komisjoni aastakoosolekut, vahetult enne püügihooaega, mil ta kavatseb seda püüda.

Artikkel 67

Nakkevõrkudega süvamerepüügi ajutine keelustamine

1. Nakkevõrkude kasutamine CCAMLRi piirkonnas muuks kui teaduslikuks otstarbeks on keelatud kuni teaduskomitee on uurinud selle püügivahendi võimalikku mõju ja teinud selle kohta ettekande ning komisjon on teaduskomitee soovituste põhjal andnud nõusoleku, et sellist meetodit tohib kasutada CCAMLRi piirkonnas.

2. Nakkevõrkude kasutamisest teaduslikuks uurimistööks sügavamal kui 100 meetrit teatatakse eelnevalt teaduskomiteele ja komisjon kinnitab selle enne, kui sellise uurimistööga tohib alustada.

3. Iga kalalaev, kes soovib läbida CCAMLRi piirkonda, vedades oma pardal nakkevõrke, teatab oma kavatsusest eelnevalt CCAMLRi sekretariaadile, teatades ka kuupäevad, mil ta kavatseb läbida CCAMLRi piirkonda. Iga nakkevõrkudega kalalaeva viibimine CCAMLRi piirkonnas, millest ei ole eelnevalt teatatud, rikub neid sätteid.

Artikkel 68

Põhjatraalide ajutised kasutamispiirangud CCAMLRi avamerepiirkonnas püügihooaegadel 2006/2007 ja 2007/2008

1. Põhjatraalide kasutamine CCAMLRi avamerepiirkonnas piiratakse aladega, milles komisjon on jõustanud kaitsemeetmed põhjatraalimise jaoks.

2. Kõnealust piiravat meedet ei kohaldata põhjatraalimise kasutamisele teaduslikuks uurimistööks CCAMLRi piirkonnas.







X PEATÜKK

SEAFO KONVENTSIOONI PIIRKONNAS KALASTAVAID ÜHENDUSE LAEVU KÄSITLEVAD ERISÄTTED







1. OSA

Loa andmine laevadele

Artikkel 69

Loa andmine laevadele

1. Liikmesriigid teatavad, võimaluse korral elektrooniliselt, komisjonile 1. juuniks 2007 oma selliste laevade nimekirja, kellele kalapüügiloa väljaandmisega on antud luba püüda kala SEAFO konventsiooni piirkonnas.

2. Lõikes 1 viidatud nimekirja kantud laevade omanikud peavad olema ühenduse kodanikud või juriidilised isikud.

3. Kalalaevadel lubatakse tegutseda SEAFO konventsiooni piirkonnas, kui need suudavad täita SEAFO konventsiooniga kehtestatud nõudeid ja kohustusi ja konventsiooni kaitse- ja majandamismeetmeid.

4. Kalastusluba ei anta kalalaevadele, kes on teostanud ebaseaduslikku, teatamata, reguleerimata kalapüüki, välja arvatud juhul, kui uued omanikud esitavad piisava dokumenteeritud tõendusmaterjali, et eelmised omanikud ja operaatorid ei oma nendes mingisugust õiguslikku, kasusaamisega seotud või rahalist osalust või kontrolli nende üle, või et kogu asjakohase teabe põhjal nende laevad ei osale ebaseaduslikus, teatamata, reguleerimata kalapüügis ega ole sellega seotud.

5. Lõikes 1 nimetatud loetelu sisaldab järgmist teavet:

a) laeva nimi, registreerimisnumber, varasem nimi (kui on teada) ja registreerimissadam;

b) varasem lipuriik (kui see on olemas);

c) rahvusvaheline raadiokutsung (kui see on olemas);

d) omaniku või omanike nimi ja aadress;

e) laeva tüüp;

f) pikkus;

g) operaatori (juhi)/operaatorite (juhtide) nimi ja aadress (kui see on olemas);

h) brutoregistertonnaaž; ning

i) peamasina või -masinate võimsus.

6. Pärast püügiloaga laevade esialgse nimekirja koostamist teatavad liikmesriigid komisjonile viivitamatult iga laeva nimekirja lisamisest, nimekirjast väljajätmisest või mis tahes muudatusest nimekirjas iga kord, kui need aset leiavad.

Artikkel 70

Püügiloaga laevade kohustused

1. Laevad järgivad kõiki asjakohaseid SEAFO kaitse- ja majandamismeetmeid.

2. Püügiloaga laevad hoiavad pardal kehtivaid tõendeid laeva registreerimise kohta ja kehtivat luba püüda või ümber laadida kala.

Artikkel 71

Püügiloata laevad

1. Liikmesriigid võtavad meetmed, et keelata laevadel, kes ei ole kantud püügiloaga laevade SEAFO nimekirja, püüda, hoida pardal, ümber laadida ja lossida SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõik andmed, mille kohaselt on põhjust kahtlustada, et püügiloaga laevade SEAFO nimekirja kandmata laevad tegelevad SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluva kala püügi või ümberlaadimisega SEAFO konventsiooni piirkonnas.

3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et püügiloaga laevade SEAFO nimekirja kantud laevade omanikud ei tegele ega ole seotud kalapüügiga SEAFO konventsiooni piirkonnas, mida teostavad laevad, kes ei ole kantud püügiloaga laevade SEAFO nimekirja.







2. JAGU

ümberlaadimine

Artikkel 72

Merel toimuva ümberlaadimise keelamine

Iga liikmesriik keelab tema lipu all sõitvatel kalalaevadel laadida SEAFO konventsiooni piirkonnas merel ümber SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala.

Artikkel 73

Sadamas toimuv ümberlaadimine

1. Ühenduse laevad, kes püüavad SEAFO konventsiooni piirkonnas SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala, laadivad kala ümber ainult SEAFO lepinguosalise sadamas, kui neil on selle lepinguosalise eelnev luba, kelle sadamas toimub ümberlaadimine. Ühenduse kalalaevadel on lubatud kala ümber laadida ainult juhul, kui nad on saanud selleks eelneva loa oma lipuliikmesriigi ja sadamariigi pädevalt asutuselt.

2. Iga liikmesriik tagab, et tema püügiloaga kalalaevad saavad eelneva loa sadamas ümberlaadimiseks. Liikmesriik tagab ka, et ümberlaadimised sobivad kokku iga laeva teatatud püügikogusega, ja nõuab ümberlaadimisest ettekandmist.

3. Ühenduse kalalaeva kapten, kes laadib teisele laevale, edaspidi vastuvõttev laev, ümber mis tahes koguse SEAFO konventsiooni piirkonnas SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala, teatab ümberlaadimise ajal vastuvõtva laeva lipuliikmesriigile asjakohased kalaliigid ja kogused, ümberlaadimise kuupäeva ja püügikohad ning esitab oma lipuliikmesriigile SEAFO ümberlaadimise deklaratsiooni vastavalt XVI lisa I osas esitatud vormile.

4. Ühenduse kalalaeva kapten teatab vähemalt 24 tundi enne ümberlaadimist SEAFO lepinguosalisele, kelle sadamas ümberlaadimine toimub, järgmised andmed:

a) ümberlaadimist teostama hakkavate kalapüügilaevade nimed;

b) vastuvõtva laeva nimi;

c) ümberlaaditav kogus kalaliikide kaupa;

d) ümberlaadimise kuupäev ja sadam.

5. Hiljemalt 24 tundi enne ümberlaadimise algust ja ümberlaadimise lõpul, kui ümberlaadimine toimub SEAFO lepinguosalise sadamas, teatab ühenduse lipu all sõitva vastuvõtva laeva kapten sadamariigi pädevale asutusele tema laeva pardal olevate SEAFO konventsiooniga hõlmatud kalaliikide kogused ja esitab 24 tunni jooksul kõnealusele pädevale asutusele SEAFO ümberlaadimise deklaratsiooni.

6. Ühenduse lipu all sõitva vastuvõtva laeva kapten esitab 48 tundi enne lossimist SEAFO ümberlaadimise deklaratsiooni selle riigi pädevale asutusele, kus asub sadam, milles toimub lossimine.

7. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed saadud teabe õigsuse kontrollimiseks ja teeb koostööd lipuriigiga selle tagamiseks, et lossitud kogused on kooskõlas iga laeva teatatud püügikogustega.

8. Iga liikmesriik, kelle laevadel on lubatud püüda SEAFO konventsiooni piirkonnas SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala, teatab 1. juuniks 2007 komisjonile kõik üksikasjad tema lipu all sõitvate laevade kalasaagi ümberlaadimise kohta.







3. JAGU

Kaitsemeetmed haavatavate süvamereelupaikade ja ökosüsteemide juhtimiseks

Artikkel 74

Suletud piirkonnad

Ühenduse kalalaevadel on keelatud SEAFO konventsiooniga hõlmatud kalaliikide püük järgmistes piirkondades:

a) allrajoon A1 i) Dampieri veealune mägi



10o00'S 02o00'W 10o00'S 00o00'E 12o00'S 02o00'W 12o00'S 00o00'E ii) Malahiti gaioti veealune mägi



11o00'S 02o00'W 11o00'S 04o00'W 13o00'S 02o00'W 13o00'S 04o00'W

b) allrajoon B1 Molloy veealune mägi



27o00'S 08o00'E 27o00'S 10o00'E 29o00'S 08o00'E 29o00'S 10o00'E

c) rajoon C i) Schmidt-Ott'i veealune mägi ja Erica veealune mägi



37o00'S 13o00E 37o00'S 17o00'E 40o00'S 13o00E 40o00'S 17o00'E ii) Africana veealune mägi



37o00'S 28o00E 37o00'S 30o00E 38o00'S 28o00E 38o00'S 30o00E iii) Panzarini veealune mägi



39o00'S 11o00'E 39o00'S 13o00'E 41o00'S 11o00'E 41o00'S 13o00'E

d) allrajoon C1 i) Vema veealune mägi



31o00'S 08o00'E 31o00'S 09o00'E 32o00'S 08o00'E 32o00'S 09o00'E ii) Wusti veealune mägi



33o00'S 06o00'E 33o00'S 08o00'E 34o00'S 06o00'E 34o00'S 08o00'E

e) rajoon D i) Discovery, Junoy, Shannoni veealused mäed



41o00'S 06o00'W 41o00'S 03o00'E 44o00'S 06o00'W 44o00'S 03o00'E ii) Schwabenlandi ja Herdmani veealused mäed



44o00'S 01o00'W 44o00'S 02o00'E 47o00'S 01o00'W 47o00'S 02o00'E

Artikkel 75

Varasem kalapüük

Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. juuniks 2007 SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidega seoses järgmises vormis teabe oma varasema kalapüügi kohta aastatel 2004, 2005 ja 2006 artiklis 74 nimetatud piirkondades:







Püügiliik Püügikoormuse mõõtühik Kogupüük (Mt) traalerid a) Kilovatt-püügipäev b) Laev-püügipäev õngejadaga laevad a) Brutotonnaaž-püügipäev b) Keskmine vette lastud konksude arv/vettelaskmiste arv teised Brutotonnaaž-püügipäev







4. JAGU

Meetmed merelindude tahtmatu surmamise vähendamiseks

Artikkel 76

Teave merelindude häirimise kohta

Liikmesriigid koguvad andmeid merelindude häirimise, sealhulgas nende tahtmatu surmamise kohta nende kalalaevade poolt, kes püüavad SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala, ja edastavad kõik sellekohased andmed komisjonile 1. juuniks 2007.

Artikkel 77

Leevendavad meetmed

1. Kõik ühenduse kalalaevad, kes püüavad kala lõuna pool 30 lõunalaiuskraadi, on varustatud linnutõrjevahenditega (tori mastidega):

a) tori mastid vastavad tori liini kokkulepitud kujundusele ja kasutamiseeskirjadele, mis on esitatud XVI lisa II osas;

b) tori mastid võetakse kasutusele enne õngejada vettelaskmist alati, kui kalapüük toimub lõuna pool 30 lõunalaiuskraadi;

c) kalalaevu kutsutakse üles kasutama veel teist tori masti ja linnutõrjeliini, kui linde on palju või nad on väga aktiivsed;

d) kõigil kalalaevadel on kasutamisvalmis varutõrjeliinid.

2. Õngejadad lastakse vette üksnes öösel (s.o kahe nautilise hämariku vahelisel pimedal ajal ( 41 ). Öisel õngepüügil kasutatakse üksnes nii vähe laevatulesid, kui on vajalik ohutuse tagamiseks.

3. Sisikondade heitmine vette on keelatud püügivahendite vettelaskmise ajal. Tuleb vältida sisikondade heitmist vette ajal, mil püügivahendid on vees. Sisikondade vetteheitmine peab võimaluse korral toimuma laeva teisel poolel, mitte seal, kust püügivahendid on vette lastud. Laevade või püügipiirkondade puhul, mille puhul ei ole nõuet jätta kogu sisikond pardale, on vaja rakendada süsteem, millega sisikonnast ja kalapeadest eemaldatakse enne nende vetteheitmist kõik konksud. Enne vettelaskmist tuleb võrgud puhastada, et eemaldada kõik, mis võiks merelinde kohale meelitada.

4. Ühenduse kalalaevad rakendavad võrkude vettelaskmisel ja võrkudega püügil korda, millega ajavahemik, mil lõtvade võrgusilmadega võrk on veepinnal, on viidud miinimumini. Võrkude hooldustööd tehakse võimaluse korral nii, et võrk ei oleks vees.

5. Ühenduse kalalaevu kutsutakse üles kasutama sellise kujuga püügivahendeid, mille puhul lindudel oleks vähem tõenäoline puutuda kokku püügivahendi nende jaoks kõige ohtlikuma osaga. Selleks võib suurendada võrgu raskusi või vähendada ujuvust, nii et võrk vajuks kiiremini vette, või panna eredavärviline plagu vm asi nende võrguosade kohale, kus võrgusilmad on lindude jaoks kõige ohtlikuma suurusega.

6. Ühenduse kalalaevadele, mille pardal ei ole võimalusi kalasaagi töötlemiseks või sisikondade hoidmiseks, või millel ei ole võimalust heita sisikonnad vette laeva teisel küljel, kust ei ole vette lastud püügivahendeid, ei anta luba püüda kala SEAFO konventsiooni piirkonnas.

7. Tehakse kõik vajalik, et püügivahenditesse elusana kinnijäänud linnud vabastataks elusana ja et võimaluse korral eemaldataks konksud ilma asjaomase linnu elu ohtu seadmata.







5. JAGU

kontroll

Artikkel 78

Kalalaeva liikumisest ja püükidest teatamine

1. Kalalaevad ja uurimislaevad, kel on luba püüda kala SEAFO konventsiooni piirkonnas ja kes seda teevad, saadavad laevaseiresüsteemi või muu sobiva vahendiga lipuliikmesriigi asutusele ja, kui lipuliikmesriik nõuab, SEAFO peasekretärile ettekanded konventsiooni piirkonda sisenemise, sellest väljumise ja püügi kohta.

2. Ettekanne sisenemise kohta esitatakse mitte rohkem kui 12 tundi ja mitte vähem kui 6 tundi enne iga sisenemist SEAFO konventsiooni piirkonda, näidates sisenemise kuupäeva ja kellaaja, laeva geograafilise asukoha ja pardal oleva kala eluskaalu kogused (kg) liikide kaupa (FAO kolmetäheline kood).

3. Iga kalendrikuu lõpul esitatakse ettekandes püügi kohta püütud kala eluskaalu kogused (kg) liikide kaupa (FAO kolmetäheline kood).

4. Ettekanne väljumise kohta esitatakse mitte rohkem kui 12 tundi ja mitte vähem kui 6 tundi enne iga väljumist SEAFO konventsiooni piirkonnast. Selles esitatakse väljumise kuupäev ja kellaaeg, laeva geograafiline asukoht, püügipäevade arv ja SEAFO konventsiooni piirkonnas püütud kala eluskaalu kogused (kg) liikide kaupa (FAO kolmetäheline kood) kas alates kalapüügi algusest kõnealuses SEAFO konventsiooni piirkonnas või viimasest püügiettekandest.

Artikkel 79

Teaduslikud vaatlused ja andmete kogumine kalavarude suuruse hindamiseks

1. Iga liikmesriik tagab, et iga tema kalalaeva, kes püüab SEAFO konventsiooni piirkonnas SEAFO konventsiooniga hõlmatud liikidesse kuuluvat kala, pardal oleksid kvalifitseeritud teadusvaatlejad.

2. Iga liikmesriik nõuab, et andmed, mille vaatlejad on kogunud iga tema lipu all sõitva kalalaeva kohta, esitataks 30 päeva jooksul pärast SEAFO konventsiooni piirkonnast lahkumist. Teave esitatakse SEAFO teaduskomitee määratud vormis. Liikmesriigid saadavad andmekoopia võimalikult kiiresti komisjonile, võttes arvesse, et teabe esitamisel on vaja säilitada koondamata andmete konfidentsiaalsus. Liikmesriigid võivad saata andmekoopia ka SEAFO peasekretärile.

3. Määratud vaatlejad koguvad ja kontrollivad käesolevas artiklis viidatud teabe 30. juuniks 2007, kuivõrd see on võimalik.

Artikkel 80

Kolmandate riikide laevade nägemine

1. Liikmesriikide lipu all sõitvad laevad kannavad oma lipuliikmesriigile ette kalapüügist, mida SEAFO konventsiooni piirkonnas teostavad kalalaevad, kes sõidavad konventsiooniga mitte liitunud riigi lipu all. Selline teave hõlmab muu hulgas järgmist:

a) laeva nimi;

b) laeva registreerimisnumber;

c) kalalaeva lipuriik;

d) igasugune muu asjakohane teave nähtud kalalaeva kohta.

2. Iga liikmesriik saadab lõikes 1 viidatud andmed võimalikult kiiresti komisjonile. Komisjon edastab need andmed teadmiseks SEAFO peasekretärile.

▼M3







Xa

PEATÜKK

ERIMEETMED SEOSES ATLANDI OOKEANI IDAOSAS JA VAHEMERES ELUTSEVA HARILIKU TUUNIGA







1.

JAGU

Majandamismeetmed

Artikkel 80a

Reguleerimisala

Käesolevas peatükis sätestatakse Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) soovitatud hariliku tuuniga (thunnus thynnus) seotud ühenduse erimeetmete kohaldamise üldeeskirjad. Seda kohaldatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni suhtes.

Artikkel 80b

Mõisted

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „konventsiooniosalised” – rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni osalised ning koostööd tegevad kolmandad riigid, kalastus- ja muud organisatsioonid;

b) „kalalaev” – laev, mida kasutatakse või mida kavatsetakse kasutada tuunivarude ärieesmärgil kasutamiseks, sealhulgas kalatöötlemislaevad ja ümberlaadimislaevad;

c) „ühine püügioperatsioon” – kahte või enamat konventsiooniosalise või erineva liikmesriigi lipu all sõitvat laeva hõlmavad toimingud, mille käigus ühe laeva püütud saak loetakse kas täielikult või osaliselt ühe või enama teise laeva saagi hulka kuuluvaks;

d) „üleviimistoimingud” – hariliku tuuni üleviimine i) kalalaevalt hariliku tuuni nuumamisega tegelevasse kasvandusse, sealhulgas transpordi vältel surnud või pääsenud kalade puhul; ii) hariliku tuuni kasvandusest või tuunimõrrast kalatöötlemislaevale, transpordilaevale või maale;

e) „tuunimõrd” – põhja kinnitatud püügivahend, millel on tavaliselt võrksein, mis juhib kalad püünisesse;

f) „sumpadesse paigutamine” – tähendab, et harilikku tuuni ei laadita pardale; see hõlmab nii nuumamist kui ka kasvatamist;

g) „nuumamine” – hariliku tuuni lühiajaline (tavaliselt 2–6 kuud) sumpadesse paigutamine, et suurendada eelkõige kala rasvasisaldust;

h) „kasvatamine” – hariliku tuuni paigutamine sumpadesse kauemaks kui aastaks, et suurendada üldbiomassi;

i) „ümberlaadimine” – kogu või osa kalalaeval oleva hariliku tuuni laadimine sadamas teisele kalalaevale;

j) „kalatöötlemislaev” – laev, mille pardal läbivad kalatooted enne pakendamist ühe või mitu järgmistest toimingutest: fileerimine või viilutamine, külmutamine ja/või töötlemine;

k) „sportlik kalapüük” – kalastamine mittekaubanduslikul eesmärgil, milles osalejad kuuluvad vastavasse riiklikku spordiorganisatsiooni või omavad riiklikku spordilitsentsi;

l) „harrastuskalapüük” – kalastamine mittekaubanduslikul eesmärgil, milles osalejad ei kuulu riiklikku spordiorganisatsiooni ega oma riiklikku spordilitsentsi;

m) „II ülesanne” – Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) „Atlandi ookeani tuuni ja selle lähiliikide statistika ja proovivõtmise käsiraamatus” (Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fish, 3. trükk, ICCAT, 1990) määratletud II ülesanne.

Artikkel 80c

Kvoot

1. Iga liikmesriik võib jaotada oma hariliku tuuni püügikvoodi oma kalalaevadele ja mõrdadele, millel on lubatud aktiivselt püüda hariliku tuuni.

2. Liikmesriigi ja konventsiooniosalise kodanike vahelisi eraviisilisi tehinguid kõnealuse liikmesriigi lipu all sõitva kalalaeva kasutamiseks kalastamiseks konventsiooniosalise tuunipüügikvoodi raames võib sõlmida ainult asjaomase liikmesriigi loal, kes teavitab sellest komisjoni.

Artikkel 80d

Ühised püügioperatsioonid

1. Ühe või mitme liikmesriigi lipu all sõitvate laevade hariliku tuuni ühised püügioperatsioonid on lubatud ainult asjaomase lipuliikmesriigi või asjaomaste lipuliikmesriikide nõusolekul.

2. Loa taotlemise ajal võtab iga liikmesriik vajalikud meetmed, et saada oma ühises püügioperatsioonis osalevalt kalalaevalt üksikasjalikku teavet ühise operatsiooni kestuse, sellega seotud ettevõtjate ning püütud saagi laevade vahel jaotamise süsteemi kohta.

3. Iga liikmesriik edastab lõikes 2 osutatud teabe komisjonile. Komisjon edastab selle teabe viivitamata ICCATi sekretariaadile.







2.

JAGU

Tehnilised meetmed

Artikkel 80e

Kalapüügi keeluaeg

Erandina määruse (EÜ) nr 520/2007 ( 42 ) artiklist 6 on keelatud:

a) hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel pelaagilise õngepüügiga tegeleva suure, üle 24meetrise kalalaevaga 1. juunist kuni 31. detsembrini 2007, v.a. alal, mille koordinaadid on lääne pool 10° W ja põhja pool 42° N;

b) hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel seinnoodaga 1. juulist kuni 31. detsembrini 2007;

c) hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel söödalaevaga 15. novembrist 2007 kuni 15. maini 2008;

d) hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel pelaagilise püügi traaleriga 15. novembrist 2007 kuni 15. maini 2008.

Artikkel 80f

Lennukite kasutamine

Erandina määruse (EÜ) nr 520/2007 artiklist 6 keelatakse lennukite ja helikopterite kasutamine hariliku tuuni otsimiseks konventsioonialal.

Artikkel 80g

Alammõõt

1. Erandina määruse (EÜ) nr 520/2007 artiklist 8 ja IV lisast on Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni alammõõt alates 30. juunist 2007. aastast 30 kg või 115 cm.

2. Erandina lõikest 1 ja ilma et see piiraks artikli 80i kohaldamist, kohaldatakse alates 30. juunist 2007 hariliku tuuni (Thunnus thynnus) 8 kg või 75 cm alammõõtu järgmiste harilike tuunide suhtes:

a) Atlandi ookeani idaosast söödalaevade, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleritega püütud harilik tuun;

b) Aadria merest kasvatamise eesmärgil püütud harilik tuun.

3. XVIa lisa I osas sätestatakse täiendavad eritingimused Atlandi ookeani idaosast söödalaevade, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleritega püütud hariliku tuuni suhtes.

Artikkel 80h

Hariliku tuuni valikuuringu programm

1. Erandina määruse (EÜ) nr 520/2007 artiklist 11 kehtestab iga liikmesriik valikuuringuprogrammi püütud hariliku tuuni koguse hindamiseks suuruse kaupa.

2. Sumpadest võetakse suuruseproovideks 100 isendit 100 tonni eluskala kohta või 10 % sumbas olevate kalade kogusest. Suuruseproov võetakse pikkuse või kaalu järgi kalakasvanduses saagikogumise ajal ning surnud kaladest nende transportimise ajal vastavalt ICCATi poolt II ülesande raames vastuvõetud aruandemetoodikale.

3. Kauem kui aasta kasvatatud kalade puhul kehtestatakse lisaproovide võtmise metoodika.

4. Proovid võetakse saagikogumise ajal juhumeetodil kõigist sumpadest. Eelmisel, 2007. aastal võetud proovide andmed edastatakse ICCATile 31. maiks 2008.

Artikkel 80i

Kaaspüük

1. Kõikidel harilikku tuuni aktiivselt püüdvatel või mittepüüdvatel laevadel lubatakse kaaspüügina püüda alla 30 kg ja mitte vähem kui 10 kg kaaluvat harilikku tuuni maksimaalselt 8 % ulatuses.

2. Lõikes 1 nimetatud protsenti arvutatakse kas kõnealuste laevade kogu kaaspüügi alusel püütud kalade arvust hariliku tuuni lossitud kogusaagi kohta või sellega samaväärse massiprotsendi alusel.

3. Kaaspüügi peab lipuliikmesriigi kvoodist maha arvama