02017R0625 — ET — 28.01.2022 — 003.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2017/625, 15. märts 2017, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 095 7.4.2017, lk 1)

Muudetud:





Parandatud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2017/625,

15. märts 2017,

mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus)

(EMPs kohaldatav tekst)







I JAOTIS

REGULEERIMISESE, KOHALDAMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesolevas määruses sätestatakse: a) ametliku kontrolli tegemine ja muude ametlike toimingute läbiviimine liikmesriikide pädevate asutuste poolt; b) ametliku kontrolli rahastamine; c) liikmesriikidevaheline haldusabi ja -koostöö lõikes 2 osutatud normide nõuetekohaseks kohaldamiseks; d) komisjoni kontrolli tegemine liikmesriikides ja kolmandates riikides; e) liitu kolmandast riigist sisenevate loomade ja kaupade suhtes kehtivate tingimuste kehtestamine; f) elektroonilise teabesüsteemi loomine, et hallata ametliku kontrolliga seotud teavet ja andmeid.

2. Käesolevat määrust kohaldatakse ametliku kontrolli suhtes, mida tehakse normide täitmise kontrollimiseks, olenemata sellest, kas need on kehtestatud liidu tasandil või liikmesriikide poolt liidu õigusaktide kohaldamiseks järgmistes valdkondades: a) toit ja toiduohutus, terviklikkus ja tervislikkus toidu tootmise, töötlemise ja turustamise kõikides etappides, sealhulgas normid, mille eesmärk on tagada õiglased kaubandustavad ning kaitsta tarbijate huve ja tarbijateavet, samuti toiduga kokku puutuvate materjalide ja esemete tootmine ja kasutamine; b) geneetiliselt muundatud organismide (GMOd) tahtlik keskkonda viimine toidu ja sööda tootmise eesmärgil; c) sööt ja söödaohutus sööda tootmise, töötlemise ja turustamise kõikides etappides, sealhulgas normid, mille eesmärk on tagada õiglased kaubandustavad ning kaitsta tarbijate tervist, huve ja tarbijateavet; d) loomatervisenõuded; e) loomsetest kõrvalsaadustest ja loomsetest kõrvalsaadustest saadud toodetest inimeste ja loomade tervisele tulenevate riskide ärahoidmine ja minimeerimine; f) loomade heaolunõuded; g) taimekahjustajate vastased kaitsemeetmed; h) taimekaitsevahendite turulelaskmise ja kasutamise ning pestitsiidide säästva kasutamise nõuded, välja arvatud pestitsiididega töötlemise seadmete suhtes; i) mahepõllumajanduslik tootmine ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamine; j) kaitstud päritolunimetuste, kaitstud geograafiliste tähiste ja garanteeritud traditsiooniliste toodete kasutamine ja märgistamine.

3. Käesolevat määrust kohaldatakse ka ametliku kontrolli suhtes, mida tehakse lõikes 2 osutatud normides sätestatud nõuete täitmise kontrollimiseks loomade ja kaupade puhul, mis sisenevad liitu või mida eksporditakse liidust.

4. Käesolevat määrust ei kohaldata ametliku kontrolli suhtes, mille eesmärk on kontrollida, kas täidetakse: a) määrust (EL) nr 1308/2013; käesolevat määrust kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 89 kohastele kontrollidele, kui selle käigus tuvastatakse võimalik pettus või eksitav tegevus määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 73–91 osutatud turustamisstandardite suhtes; b) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/63/EL ( 1 ); ▼M3 c) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2019/6; ( 2 ) käesolevat määrust kohaldatakse aga ametliku kontrolli suhtes, mille eesmärk on kontrollida, kas täidetakse nimetatud määruse artikli 118 lõiget 1. ▼B

5. Artikleid 4, 5, 6, 8, artikli 12 lõikeid 2 ja 3, artiklit 15, artikleid 18–27, 31–34 ja 37–42 ja artiklit 78, artikleid 86–108, artikli 112 punkti b, artiklit 130 ja artikleid 131–141 kohaldatakse ka muude ametlike toimingute suhtes, mida viivad läbi pädevad asutused kooskõlas käesoleva määruse või käesoleva artikli lõikes 2 osutatud normidega.

Artikkel 2

Ametlik kontroll ja muud ametlikud toimingud

1. Käesolevas määruses tähendab „ametlik kontroll“ toiminguid, mida teevad pädevad asutused või volitatud isikud või füüsilised isikud, kellele on kooskõlas käesoleva määrusega delegeeritud teatavad ametliku kontrolli ülesanded, et kontrollida: a) kas ettevõtjad täidavad käesolevat määrust ja artikli 1 lõikes 2 osutatud norme ning b) kas loomad ja kaubad vastavad artikli 1 lõikes 2 osutatud normidele, kaasa arvatud seoses ametliku sertifikaadi või kinnituse väljaandmisega.

2. Käesolevas määruses tähendavad „muud ametlikud toimingud“ ametlikust kontrollist erinevaid toiminguid, mida teevad pädevad asutused või volitatud isikud või füüsilised isikud, kellele on kooskõlas käesoleva määrusega ja artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega delegeeritud teatavad muud ametlikud toimingud, sealhulgas toiminguid, mille eesmärk on kontrollida loomataudide ja taimekahjustajate esinemist, ennetada ja piirata loomataudide ja taimekahjustajate levimist või likvideerida loomataudid ja taimekahjustajad, anda lube ja heakskiite ning väljastada ametlikke sertifikaate ja ametlikke kinnitusi.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „toidualased õigusnormid“ – toidualased õigusnormid määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 3 punktis 1 määratletud tähenduses;

2) „söödaalased õigusnormid“ – õigus- ja haldusnormid nii liidu kui ka riigi tasandil, mis reguleerivad sööta üldiselt ning eelkõige sööda ohutust sööda tootmise, töötlemise ja turustamise kõikides etappides või sööda kasutamist;

3) „pädevad asutused“ – a) liikmesriigi keskasutused, kes on pädevad korraldama ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid kooskõlas käesoleva määruse ja artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega; b) muud asutused, kellele on antud kõnealune pädevus; c) kolmanda riigi vastavad asutused, kui see on asjakohane;

4) „mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutus“ – liikmesriigi avalik-õiguslik haldusorganisatsioon, sealhulgas asjakohasel juhul vastav kolmanda riigi asutus või kolmandas riigis tegutsev asutus, mis on seotud mahepõllumajandusliku tootmise ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamisega ning millele pädev asutus on tervikuna või osaliselt andnud oma pädevuse seoses nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 ( 3 ) kohaldamisega;

5) „volitatud isik“ – eraldiseisev juriidiline isik, kellele pädev asutus on delegeerinud teatavad ametliku kontrolli tegemise ülesanded või teatavad muude ametlike toimingutega seotud ülesanded;

6) „kontrollide kontrollimise kord“ – kehtestatud menetlused ja toimingud, mida pädevad asutused viivad ellu eesmärgiga tagada ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute järjepidevus ja tõhusus;

7) „kontrollisüsteem“ – süsteem, mis hõlmab pädevaid asutusi ja liikmesriigis kasutusele võetud vahendeid, struktuure, korda ja menetlusi, tagamaks ametlike kontrollide tegemise kooskõlas käesoleva määruse ja artiklites 18–27 osutatud normidega;

8) „kontrollikava“ – pädeva asutuse koostatud kirjeldus, mis sisaldab teavet ametliku kontrolli süsteemi struktuuri, korralduse ja toimimise kohta ning aja jooksul tehtava ametliku kontrolli üksikasjalikku kava igas artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega hõlmatud valdkonnas;

9) „loomad“ – loomad määruse (EL) 2016/429 artikli 4 punktis 1 määratletud tähenduses;

10) „loomataud“ – loomataud määruse (EL) 2016/429 artikli 4 punktis 16 määratletud tähenduses;

11) „kaubad“ – kõik (välja arvatud loomad), mille suhtes kehtib vähemalt üks artikli 1 lõikes 2 osutatud normidest;

12) „toit“ – toit määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklis 2 määratletud tähenduses;

13) „sööt“ – sööt määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 3 punktis 4 määratletud tähenduses;

14) „loomsed kõrvalsaadused“ – loomsed kõrvalsaadused määruse (EÜ) nr 1069/2009 artikli 3 punktis 1 määratletud tähenduses;

15) „loomsetest kõrvalsaadustest saadud tooted“ – loomsetest kõrvalsaadustest saadud tooted määruse (EÜ) nr 1069/2009 artikli 3 punktis 2 määratletud tähenduses;

16) „taimed“ – taimed määruse (EL) 2016/2031 artikli 2 punktis 1 määratletud tähenduses;

17) „taimekahjustajad“ – taimekahjustajad määruse (EL) 2016/2031 artikli 1 lõikes 1 määratletud tähenduses;

18) „taimekaitsevahendid“ – taimekaitsevahendid, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 2 lõikes 1;

19) „loomsed saadused“ – loomsed tooted Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 ( 4 ) I lisa punktis 8.1 määratletud tähenduses;

20) „loomne paljundusmaterjal“ – loomne paljundusmaterjal määruse (EL) 2016/429 artikli 4 punktis 28 määratletud tähenduses;

21) „taimsed saadused“ – taimsed saadused määruse (EL) 2016/2031 artikli 2 punktis 2 määratletud tähenduses;

22) „muud objektid“ – muud objektid määruse (EL) 2016/2031 artikli 2 punktis 5 määratletud tähenduses;

23) „oht“ – mõjur või seisund, mis võib avaldada kahjulikku mõju inimeste, loomade või taimede tervisele, loomade heaolule või keskkonnale;

24) „risk“ – inimeste, loomade või taimede tervisele, loomade heaolule või keskkonnale avalduva kahjuliku mõju tõenäosuse ja sellisest ohust tuleneva mõju raskuse tulem;

25) „ametlik sertifitseerimine“ – menetlus, mille abil pädevad asutused kinnitavad ühe või mitme artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega ette nähtud nõude täitmist;

26) „sertifikaati välja andev ametnik“ – a) pädeva asutuse ametnik, kellele asutus on andnud loa allkirjastada ametlikke sertifikaate, või b) muu füüsiline isik, kellele pädevad asutused on kooskõlas artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega andnud loa allkirjastada ametlikke sertifikaate;

27) „ametlik sertifikaat“ – paber- või elektrooniline dokument, millele on alla kirjutanud sertifikaati välja andev ametnik ja milles kinnitatakse vastavust ühele või mitmele artikli 1 lõikes 2 osutatud normides sätestatud nõudele;

28) „ametlik kinnitus“ – etikett, märgis või muus vormis kinnitus, mille on pädeva asutuse järelevalve all ja ametliku kontrolli tulemusel välja andnud ettevõtja või pädev asutus ise ning millega kinnitatakse vastavust ühele või mitmele käesolevas määruses või artikli 1 lõikes 2 osutatud normides sätestatud nõudele;

29) „ettevõtja“ – füüsiline või juriidiline isik, kelle suhtes kehtib üks või mitu artikli 1 lõikes 2 osutatud normides sätestatud nõuet;

30) „audit“ – süstemaatiline ja sõltumatu kontroll, mille käigus tehakse kindlaks, kas tegevused ja nende tulemused vastavad kavandatud korrale, kas kõnealust korda rakendatakse tõhusalt ning kas see kord sobib eesmärkide saavutamiseks;

31) „reiting“ – ettevõtjate klassifitseerimine hindamiskriteeriumide põhjal;

32) „veterinaarjärelevalve ametnik“ – veterinaararst, kes on pädeva asutuse poolt ametisse nimetatud töötajana või muudel alustel, kellel on sobiv kvalifikatsioon ametliku kontrolli tegemiseks ja muude ametlike toimingute läbiviimiseks kooskõlas käesoleva määrusega ning artikli 1 lõikes 2 osutatud asjakohaste normidega;

33) „taimeterviseametnik“ – füüsiline isik, kes on pädeva asutuse poolt ametisse nimetatud töötajana või muudel alustel, kellel on sobiv väljaõpe ametliku kontrolli tegemiseks ja muude ametlike toimingute läbiviimiseks kooskõlas käesoleva määrusega ning artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud asjakohaste normidega;

34) „määratletud riskiteguriga materjal“ – määratletud riskiteguriga materjal määruse (EÜ) nr 999/2001 artikli 3 lõike 1 punktis g määratletud tähenduses;

35) „pikk teekond“ – pikk teekond määruse (EÜ) nr 1/2005 artikli 2 punktis m määratletud tähenduses;

36) „pestitsiididega töötlemise seadmed“ – pestitsiididega töötlemise seadmed direktiivi 2009/128/EÜ artikli 3 punktis 4 määratletud tähenduses;

37) „saadetis“ – teatav hulk loomi või kaupu, mis on hõlmatud sama ametliku sertifikaadi, ametliku kinnituse või muu dokumendiga ja mida veetakse sama transpordivahendiga ning mis pärinevad samalt territooriumilt või samast kolmandast riigist ja, välja arvatud kaubad, mille suhtes kehtivad artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normid, on sama tüüpi, liiki või vastavad samale kirjeldusele;

38) „piiripunkt“ – koht ja selle juurde kuuluvad rajatised, mille liikmesriik on määranud artikli 47 lõikes 1 sätestatud ametliku kontrolli tegemiseks;

39) „väljumispunkt“ – piiripunkt või liikmesriigi määratud muu koht, kus määruse (EÜ) nr 1/2005 kohaldamisalasse kuuluvad loomad lahkuvad liidu tolliterritooriumilt;

40) „liitu sisenemine“ – loomade või kaupade toomine mõnele käesoleva määruse I lisas loetletud territooriumile väljastpoolt neid territooriume, välja arvatud seoses artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normidega, mille puhul tähendab liitu sisenemine kaupade toomist „liidu territooriumile“, nagu see on määratletud määruse (EL) 2016/2031 artikli 1 lõike 3 teises lõigus;

41) „dokumentide kontroll“ – selliste ametlike sertifikaatide, ametlike kinnituste ja muude dokumentide, sh äridokumentide kontrollimine, mis peavad saadetisega kaasas olema, nagu on ette nähtud artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega, artikli 56 lõikega 1 või artikli 77 lõike 3, artikli 126 lõike 3, artikli 128 lõike 1 või artikli 129 lõike 1 kohaselt vastu võetud rakendusaktidega;

42) „identsuskontroll“ – visuaalne ülevaatus veendumaks, et saadetise sisu ja märgistus, sealhulgas loomadel olevad märgised, pitserid ja transpordivahendid vastavad saadetisega kaasasolevates ametlikes sertifikaatides, ametlikes kinnitustes ja muudes dokumentides märgitud teabele;

43) „füüsiline kontroll“ – loomade või kauba kontroll ja asjakohasel juhul pakendi, transpordivahendi, märgistuse ja temperatuuri kontroll, proovide võtmine analüüsimiseks, uuringuteks ja diagnoosimiseks ning muu kontroll, mis on vajalik artikli 1 lõikes 2 osutatud normide täitmise kontrollimiseks;

44) „transiit“ – liikumine tollijärelevalve all ühest kolmandast riigist teise kolmandasse riiki läbi mõne I lisas loetletud territooriumi või ühelt I lisas loetletud territooriumilt teisele I lisas loetletud territooriumile pärast kolmanda riigi läbimist, välja arvatud seoses artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normidega, mille puhul see tähendab ühte järgmisest: a) liikumine tollijärelevalve all ühest kolmandast riigist teise kolmandasse riiki, nagu see on määratletud määruse (EL) 2016/2031 artikli 1 lõike 3 esimeses lõigus, läbi „liidu territooriumi“, nagu see on määratletud kõnealuse määruse artikli 1 lõike 3 teises lõigus, või b) liikumine „liidu territooriumilt“ teise „liidu territooriumi“ ossa, nagu see on määratletud määruse (EL) 2016/2031 artikli 1 lõike 3 teises lõigus, läbi kolmanda riigi territooriumi, nagu see on määratletud kõnealuse määruse artikli 1 lõike 3 esimeses lõigus;

45) „tollijärelevalve“ – tollijärelevalve Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 ( 5 ) artikli 5 punktis 27 määratletud tähenduses;

46) „tollikontroll“ – tollikontroll määruse (EL) nr 952/2013 artikli 5 punktis 3 määratletud tähenduses;

47) „ametlik kinnipidamine“ – menetlus, millega pädev asutus tagab, et ametlikult kontrollitavaid loomi ega kaupu ei teisaldata ega avata kuni otsuse vastuvõtmiseni nende sihtkoha kohta; hõlmatud on hoidmine ettevõtja poolt, mis toimub pädeva asutuse juhiste järgi ja kontrolli all;

48) „teekonnaleht“ – määruse (EÜ) nr 1/2005 II lisa punktides 1–5 sätestatud dokument;

49) „veterinaarjärelevalve ametniku abi“ – pädevate asutuste esindaja, kes on saanud artikli 18 alusel kehtestatud nõuete kohase väljaõppe ja on tööle võetud selleks, et täita teatavaid ametliku kontrolli ülesandeid või teatavaid muude ametlike toimingutega seotud ülesandeid;

50) „liha ja söödav rups“ – käesoleva määruse artikli 49 lõike 2 punkti a kohaldamisel nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 ( 6 ) I lisa II osa I jao 2. peatüki alampeatükkides 0201–0208 loetletud tooted;

51) „tervisemärk“ – märk, mis antakse pärast artikli 18 lõike 2 punktides a ja c osutatud ametliku kontrolli tegemist ning mis tõendab, et liha on inimtoiduks kõlblik.







II JAOTIS

AMETLIK KONTROLL JA MUUD AMETLIKUD TOIMINGUD LIIKMESRIIKIDES







I PEATÜKK

Pädevad asutused

Artikkel 4

Pädevate asutuste määramine

1. Liikmesriigid määravad iga artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega hõlmatud valdkonna jaoks pädeva asutuse või pädevad asutused, kellele nad panevad vastutuse korraldada või teha ametlikku kontrolli ja viia läbi muid ametlikke toiminguid.

2. Kui liikmesriik paneb vastutuse sama valdkonna ametliku kontrolli või muude ametlike toimingute korraldamise või läbiviimise eest riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil mitmele pädevale asutusele või kui lõike 1 kohaselt määratud pädeval asutusel on lubatud volitada teatavate ametliku kontrolliga või muude ametlike toimingutega seotud ülesannete tegemiseks muid avalik-õiguslikke asutusi, siis peab liikmesriik: a) tagama tõhusa ja tulemusliku koordineerimise kõikide kaasatud asutuste vahel ning tõhusa ja järjepideva ametliku kontrolli ja muud ametlikud toimingud kogu oma territooriumil ning b) määrama kooskõlas liikmesriigi põhiseadusest tulenevate nõuetega ühe asutuse, kes vastutab koostöö ja kontaktide korraldamise eest komisjoni ja teiste liikmesriikidega seoses ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingutega igas artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega hõlmatud valdkonnas.

3. Pädevad asutused, kes vastutavad artikli 1 lõike 2 punktis i osutatud normide täitmise kontrollimise eest, võivad panna teatavaid ametliku kontrolli või muude ametlike toimingutega seotud kohustusi ühele või mitmele mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutusele. Sellisel juhul määravad nad igale asutusele koodnumbri.

4. Liikmesriigid tagavad, et komisjonile teatatakse järgmiste asutuste kontaktandmed ja nendes tehtud muudatused: a) lõike 1 kohaselt määratud pädevad asutused; b) lõike 2 punkti b kohaselt määratud üks asutus; c) lõikes 3 osutatud mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutused; d) artikli 28 lõikes 1 osutatud volitatud isikud.

Liikmesriigid peavad esimeses lõigus osutatud teabe tegema kättesaadavaks ka üldsusele, sealhulgas interneti teel.

Artikkel 5

Pädevate asutuste ja mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutusega seotud üldised kohustused

1. Pädevad asutused ja mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutused: a) kehtestavad menetlused ja/või korra, millega tagatakse ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute tõhusus ja asjakohasus; b) kehtestavad menetlused ja/või korra, millega tagatakse kõikide tasandite ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute erapooletus, kvaliteet ja järjepidevus; c) kehtestavad menetlused ja/või korra, millega tagatakse, et ametlikku kontrolli tegevatel ja muid ametlikke toiminguid läbiviivatel töötajatel ei ole huvide konflikti; d) tagavad, et neil on olemas analüüside, uuringute ja diagnoosimise jaoks piisav laboratoorne suutlikkus või juurdepääs sellele; e) tagavad, et neil on piisav arv sobiva kvalifikatsiooniga kogenud töötajaid või neil on võimalik sobiva kvalifikatsiooniga kogenud töötajaid rakendada, et ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid oleks võimalik läbi viia tõhusalt ja tulemuslikult; f) tagavad, et neil on asjakohased ja nõuetekohaselt hooldatud rajatised ja seadmed, et töötajatel oleks võimalik teha ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid tõhusalt ja tulemuslikult; g) tagavad, et neil on õiguslikud volitused ametliku kontrolli tegemiseks ja muude ametlike toimingute läbiviimiseks ning käesolevas määruses ja artikli 1 lõikes 2 osutatud normides ette nähtud meetmete võtmiseks; h) kehtestavad õigusliku korra tagamaks, et pädevate asutuste töötajatel on juurdepääs ettevõtjate valdustesse ja nende hoitavatele dokumentidele, et neil oleks võimalik oma tööülesandeid nõuetekohaselt täita; i) kehtestavad situatsiooniplaanid ja on valmis neid hädaolukorras rakendama, kui see on vastavalt artikli 1 lõikes 2 osutatud normidele asjakohane.

2. Veterinaarjärelevalve ametniku ametisse nimetamine vormistatakse kirjalikult ja selles määratakse kindlaks ametlik kontroll ja muud ametlikud toimingud, mille läbiviimiseks veterinaarjärelevalve ametnik on ametisse nimetatud. Käesolevas määruses sätestatud nõudeid pädevate asutuste töötajatele, sealhulgas nõudeid huvide konflikti puudumise kohta, kohaldatakse kõigile veterinaarjärelevalve ametnikele.

3. Taimeterviseametniku ametisse nimetamine vormistatakse kirjalikult ja selles määratakse kindlaks ametlik kontroll ja muud ametlikud toimingud, mille läbiviimiseks taimeterviseametnik on ametisse nimetatud. Käesolevas määruses sätestatud nõudeid pädevate asutuste töötajatele, sealhulgas nõudeid huvide konflikti puudumise kohta, kohaldatakse kõigile taimeterviseametnikele.

4. Ametlikku kontrolli tegevad ja muid ametlikke toiminguid läbiviivad töötajad: a) saavad oma pädevusvaldkonnas asjakohast väljaõpet, mis võimaldab neil oma tööülesandeid pädevalt täita ning teha ametlikke kontrolle ja läbi viia muid ametlikke toiminguid järjepideval viisil; b) hoiavad end oma pädevusvaldkonna arenguga kursis ja saavad vajaduse korral korrapärast lisaväljaõpet ning c) saavad asjakohasel juhul väljaõpet II lisa I peatükis esitatud valdkondade ja käesolevast määrusest tulenevate pädevate asutuste kohustuste kohta.

Pädevad asutused, mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutused ja volitatud isikud töötavad välja ja rakendavad koolitusprogramme ametlikku kontrolli tegevate ja muid ametlikke toiminguid läbiviivate töötajate koolitamiseks vastavalt punktidele a, b ja c.

5. Kui pädevas asutuses on ametliku kontrolli tegemise ja muude ametlike toimingute läbiviimise pädevus rohkem kui ühel üksusel, tagatakse erinevate üksuste vahel tõhus ja tulemuslik kooskõlastamine ja koostöö.

Artikkel 6

Pädevate asutuste audit

1. Pädevad asutused teevad siseauditeid või lasevad ennast auditeerida, et tagada vastavus käesolevale määrusele, ning võtavad nende auditite tulemusi silmas pidades asjakohaseid meetmeid.

2. Lõikes 1 osutatud auditite suhtes tuleb kohaldada sõltumatut kontrolli ning neid tuleb teha läbipaistvalt.

Artikkel 7

Edasikaebamisõigus

Füüsilistel ja juriidilistel isikutel on kooskõlas siseriikliku õigusega edasikaebamisõigus otsuste peale, mille pädevad asutused on teinud nende kohta kooskõlas artikliga 55, artikli 66 lõigetega 3 ja 6, artikliga 67, artikli 137 lõike 3 punktiga b ning artikli 138 lõigetega 1 ja 2.

Edasikaebamisõigus ei mõjuta pädevate asutuste kohustust võtta viivitamata meetmeid, et kõrvaldada inimeste, loomade ja taimede terviseriskid või loomade heaoluriskid ning GMOde ja taimekaitsevahendite puhul ka keskkonnariskid või neid ohjeldada kooskõlas käesoleva määruse ja artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega.

Artikkel 8

Pädevate asutuste konfidentsiaalsuskohustused

1. Pädevad asutused tagavad, et kui lõikest 3 ei tulene teisiti, ei avaldata kolmandatele isikutele ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingutega seotud ülesandeid täites saadud teavet, kui see on siseriikliku või liidu õiguse kohaselt oma olemuselt ametisaladus.

Sel eesmärgil tagavad liikmesriigid asjakohaste konfidentsiaalsuskohustuste kehtestamise töötajatele ja muudele isikutele, kes töötavad ametliku kontrolli tegemise ja muude ametlike toimingute läbiviimise ajal.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ka mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutustele, volitatud isikutele, füüsilistele isikutele, kellele on delegeeritud teatavad ametliku kontrolli ülesanded, ja ametlikele laboritele.

3. Väljaarvatud juhul, kui lõikes 1 osutatud ametisaladusega kaetud teabe avalikustamine on ülekaalukalt üldsuse huvides, ning ilma et see mõjutaks olukordi, kus avalikustamist nõutakse liidu või liikmesriigi õigusaktidega, hõlmab kõnealune teave teavet, mille avaldamine seaks ohtu: a) ülevaatuse, uurimise või auditi eesmärgi täitmise; b) ettevõtja või muu füüsilise või juriidilise isiku ärihuvide kaitse või c) kohtumenetluse ja õigusnõustamise kaitse.

4. Pädevad asutused võtavad otsuse tegemisel selle kohta, kas lõikes 1 osutatud ametisaladusega kaetud teabe avalikustamine on ülekaalukalt üldsuse huvides, arvesse muu hulgas inimeste, loomade või taimede tervist või keskkonda ohustada võivaid riske ning selliste riskide olemust, tõsidust ja ulatust.

5. Käesolevas artiklis sätestatud konfidentsiaalsuskohustused ei takista pädevatel asutustel avaldamast või muul viisil üldsusele kättesaadavaks tegemast teavet üksikute ettevõtjate suhtes kohaldatud ametliku kontrolli tulemuste kohta eeldusel, et täidetud on järgmised tingimused (ilma et see mõjutaks olukordi, kus avalikustamist nõutakse liidu või liikmesriigi õigusaktidega): a) asjaomasele ettevõtjale on enne avaldamist või kättesaadavaks tegemist antud võimalus esitada märkusi teabe kohta, mida pädev asutus kavatseb avaldada või muul viisil üldsusele kättesaadavaks teha, võttes arvesse olukorra kiireloomulisust, ning b) avaldatud või üldsusele muul viisil kättesaadavaks tehtud teabes võetakse arvesse asjaomase ettevõtja märkuseid või see avaldatakse koos kõnealuste märkustega.







II PEATÜKK

Ametlik kontroll







I jagu

Üldnõuded

Artikkel 9

Ametliku kontrolli üldsätted

1. Liikmesriigid kontrollivad ametlikult kõiki ettevõtjaid lähtuvalt riskidest, korrapäraselt ja asjakohase sagedusega, võttes arvesse: a) kindlakstehtud riske, mis on seotud: i) loomade ja kaupadega; ii) ettevõtjate kontrolli all toimuva tegevusega; iii) ettevõtja tegevuse toimumiskohaga; iv) selliste toodete, protsesside, materjalide või ainete kasutamisega, millel võib olla mõju toidu ohutusele, terviklikkusele ja tervislikkusele või sööda ohutusele, loomade tervisele või heaolule, taimede tervisele ning GMOde ja taimekaitsevahendite puhul ka kahjulik mõju keskkonnale; b) kõikvõimalikku teavet, mis viitab sellele, et tarbijaid võidakse eksitada, eelkõige toidu olemuse, määratluse, omaduste, koostise, koguse, säilivuse, päritoluriigi või lähtekoha või valmistus- või tootmismeetodite osas; c) ettevõtja suhtes tehtud ametliku kontrolli varasemaid tulemusi ja artikli 1 lõikes 2 osutatud normide täitmist; d) ettevõtja poolt või ettevõtja taotlusel kolmanda isiku poolt artikli 1 lõikes 2 osutatud normide täitmise kontrollimiseks tehtud enesekontrollide, sealhulgas asjakohasel juhul individuaalsete kvaliteeditagamissüsteemide usaldusväärsust ja tulemusi, ning e) muud teavet, mis võib viidata artikli 1 lõikes 2 osutatud normide rikkumisele.

2. Pädevad asutused teevad ametlikku kontrolli regulaarselt asjakohase sagedusega, mis lähtub riskidest, et teha kindlaks võimalik artikli 1 lõikes 2 osutatud normide pettuse või eksitava tegevuse teel toime pandud tahtlik rikkumine, võttes arvesse artiklites 102–108 osutatud haldusabi mehhanismide kaudu kõnealuse rikkumise kohta jagatud teavet ja muud teavet, mis osutab selliste rikkumiste võimalikkusele.

3. Enne teatavate loomade või kaupade turulelaskmist või liikumist tehtav ametlik kontroll selleks, et anda välja artikli 1 lõikes 2 osutatud normide kohane ametlik sertifikaat või ametlik kinnitus, mis on eeltingimuseks loomade või kaupade turulelaskmisele või liikumisele, tehakse kooskõlas mõlemas järgmises punktis osutatuga: a) artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega; b) kohalduvate delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega, mille komisjon on vastu võtnud vastavalt artiklitele 18–27.

4. Ametlikke kontrolle tehakse ette teatamata, välja arvatud siis, kui etteteatamine on vajalik ja piisavalt õigustatud ametliku kontrolli tegemiseks. Ettevõtja taotlusel tehtavate ametlike kontrollide puhul võib pädev asutus otsustada, kas ametlik kontroll tehakse ette teatades või ette teatamata. Ette teatatud ametlikud kontrollid ei välista ette teatamata ametlike kontrollide tegemist.

5. Ametliku kontrolli tegemisel tuleb nii palju kui võimalik püüda vähendada vajaliku miinimumini ettevõtjatele langevat halduskoormust ja ettevõtte töö häirimist, ilma see vähendaks kontrolli tõhusust.

6. Pädevad asutused teevad ametlikku kontrolli samal viisil, võttes arvesse vajadust kohandada kontrolli erilisele olukorrale, olenemata sellest, kas asjaomased loomad ja kaubad: a) on liidu turul kättesaadavad, olgu need pärit liikmesriigist, kus tehakse ametlikku kontrolli, või mõnest muust liikmesriigist; b) eksporditakse liidust või c) sisenevad liitu.

7. Kui see on ametliku kontrolli korraldamiseks möödapääsmatult vajalik, võivad sihtliikmesriigid nõuda, et ettevõtjad, kellele tuuakse teisest liikmesriigist loomi või kaupu, teataksid kõnealuste loomade või kauba saabumisest.

Artikkel 10

Ametlikult kontrollitavad ettevõtjad, protsessid ja tegevus

1. Kui see on artikli 1 lõikes 2 osutatud normide täitmise kindlakstegemiseks vajalik, kontrollib pädev asutus ametlikult: a) loomi ja kaupu kõikides tootmis-, töötlemis-, turustamis- ja kasutamisetappides; b) aineid, materjale ja muid objekte, mis võivad mõjutada loomade ja kaupade omadusi või loomade tervist, ja nende vastavust kohaldatavatele nõuetele kõikides tootmis-, töötlemis-, turustamis- ja kasutamisetappides; c) ettevõtjate tegevust, sealhulgas loomapidamist, seadmeid, transpordivahendeid, valdusi ja muid nende kontrolli all olevaid kohti ja nende ümbrust, ning seonduvaid dokumente.

2. Pädevad asutused koostavad ettevõtjate nimekirja ja ajakohastavad seda, ilma et see mõjutaks artikli 1 lõikes 2 osutatud normide alusel koostatud olemasolevaid nimekirju või registreid käsitlevaid norme. Kui selline nimekiri või register on muuks otstarbeks juba olemas, võib seda kasutada ka käesoleva määruse kohaldamisel.

3. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse muutmiseks vastu delegeeritud õigusaktid, mis käsitlevad nende ettevõtjate kategooriate kindlaksmääramist, kes on vabastatud käesoleva artikli lõikes 2 osutatud ettevõtjate nimekirja kandmisest, kui nimekirja kandmine tekitaks neile ebaproportsionaalset halduskoormust võrreldes nende tegevusega seotud riskiga.

Artikkel 11

Ametliku kontrolli läbipaistvus

1. Pädevad asutused teevad ametlikku kontrolli võimalikult läbipaistvalt ja teevad üldsusele vähemalt kord aastas kättesaadavaks, sealhulgas internetis avaldamise kaudu, ametliku kontrolli korraldamise ja tegemisega seotud asjakohase teabe.

Nad tagavad ka korrapärase ja õigeaegse järgmisi andmeid hõlmava teabe avaldamise:

a) ametliku kontrolli liik, kontrollide arv ja tulemus;

b) avastatud nõuete rikkumiste liik ja juhtumite arv;

c) nende juhtumite liik ja arv, mille puhul pädevad asutused võtsid artikli 138 kohaseid meetmeid;

d) nende juhtumite liik ja arv, mille puhul rakendati artiklis 139 osutatud karistusi.

Käesoleva lõike teise lõigu punktides a–d osutatud teabe võib asjakohasel juhul esitada artikli 113 lõikes 1 osutatud aastaaruande avaldamise kaudu.

2. Pädevad asutused kehtestavad menetlused, millega tagatakse, et üldsusele kättesaadavaks tehtud teabe ebatäpsused parandatakse nõuetekohaselt.

3. Pädevad asutused võivad avaldada või muul viisil üldsusele kättesaadavaks teha teabe ühe või mitme ametliku kontrolli tulemuste põhjal ettevõtjale antud hinnangu kohta, eeldusel et täidetud on järgmised tingimused: a) hindamiskriteeriumid on objektiivsed, läbipaistvad ja üldsusele kättesaadavad ning b) rakendatakse asjakohast korda, et tagada hindamisprotsessi õiglus, järjepidevus ja läbipaistvus.

Artikkel 12

Dokumenteeritud kontrollimenetlused

1. Pädevad asutused teevad ametlikku kontrolli kooskõlas dokumenteeritud menetlustega.

Kõnealused menetlused hõlmavad II lisa II peatükis esitatud kontrollimenetluste valdkondi ja sisaldavad juhiseid ametlikku kontrolli tegevate töötajate jaoks.

2. Pädevad asutused kehtestavad kontrollide kontrollimise korra.

3. Pädevad asutused: a) võtavad parandusmeetmeid, kui lõikes 2 sätestatud menetluse käigus on kindlaks tehtud puudused, ning b) ajakohastavad asjakohasel juhul lõikes 1 osutatud dokumenteeritud korda.

4. Lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse ka volitatud isikutele ja mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutustele.

Artikkel 13

Kirjalikud dokumendid ametlike kontrollide kohta

1. Pädev asutus dokumenteerib kirjalikult iga tema poolt tehtud ametliku kontrolli. Need dokumendid võivad olla paberil või elektroonilisel kujul.

Need dokumendid peavad sisaldama:

a) ametliku kontrolli eesmärgi kirjeldust;

b) kohaldatud kontrollimeetodeid;

c) ametliku kontrolli tulemusi ning

d) kui see on asjakohane, siis meetmeid, mille rakendamist pädevad asutused asjaomaselt ettevõtjalt ametliku kontrolli tulemusel nõuavad.

2. Kui kohtuliku uurimise eesmärgist või kohtumenetluse kaitsmise vajadusest tulenevalt ei tule toimida teisiti, antakse ametliku kontrolli läbinud ettevõtjatele nende taotluse korral lõikes 1 sätestatud kirjalike dokumentide koopia, välja arvatud juhul, kui on väljastatud ametlik sertifikaat või ametlik kinnitus. Pädevad asutused teavitavad ettevõtjat viivitamata kirjalikult kõikidest ametliku kontrolli käigus kindlaks tehtud nõuete rikkumistest.

3. Kui pädeva asutuse töötaja või esindaja peab ametliku kontrolli jaoks viibima korrapäraselt või pidevalt ettevõtja valdustes, tuleb lõikes 1 osutatud dokumente koostada piisavalt tihti, et pädevad asutused ja ettevõtja: a) saaksid korrapäraselt teavet nõuete täitmise ulatuse kohta ning b) saaksid kiiresti teavet nõuete kõikide rikkumiste kohta, mis on kindlaks tehtud ametliku kontrolli käigus.

4. Lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse ka volitatud isikutele, mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutustele ja füüsilistele isikutele, kellele on antud teatud ametliku kontrolli volitused.

Artikkel 14

Ametlike kontrollide meetodid ja võtted

Ametlikud kontrollid, meetodid ja võtted hõlmavad olenevalt olukorrast:

a) ettevõtjate poolt kehtestatud kontrollide ja saadud tulemuste uurimist;

b) ülevaatust, mille käigus kontrollitakse: i) seadmeid, transpordivahendeid, valdusi ja muid ettevõtja kontrolli all olevaid kohti ja nende ümbrust; ii) loomi ja kaupu, sealhulgas pooltooteid, tooraineid, koostisosasid, abiaineid ning muid kaupade ettevalmistamiseks ja tootmiseks või loomade söötmiseks või ravimiseks kasutatavaid tooteid; iii) puhastus- ja hooldusvahendeid ja -menetlusi; iv) jälgitavust, märgistamist, esitlemist, reklaamimist ja asjaomaseid pakkematerjale, sealhulgas toiduga kokkupuutuvaid materjale;

c) ettevõtjate valduste hügieenitingimuste kontrollimist;

d) hea tootmistava, hea hügieenitava, hea põllumajandustava ning ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi põhimõtetel põhinevate menetluste hindamist;

e) dokumentide, jälgitavusandmete ja muude andmike uurimist, mis võivad olla vajalikud artikli 1 lõikes 2 osutatud normide täitmise hindamiseks, sealhulgas asjakohasel juhul toidu, sööda ja muu ettevõttesse siseneva või sealt väljuva aine või materjali saatedokumentide uurimist;

f) vestlusi ettevõtjate ja nende töötajatega;

g) ettevõtja tehtud mõõtmiste ja muude uuringutulemuste kontrollimist;

h) proovide võtmist, analüüsimist, diagnoosimist ja uuringuid;

i) ettevõtjate auditeerimist;

j) muid tegevusi, mis on vajalikud nõuete rikkumise kindlakstegemiseks.

Artikkel 15

Ettevõtjate kohustused

1. Niivõrd, kui see on vajalik ametliku kontrolli tegemiseks või muude ametlike toimingute läbiviimiseks, peavad ettevõtjad andma pädevate asutuste taotluse korral nende töötajatele juurdepääsu: a) seadmetele, transpordivahenditele, valdustele ja muudele nende kontrolli all olevatele kohtadele ja nende ümbrusele; b) arvutites paiknevatele teabehaldussüsteemidele; c) nende kontrolli all olevatele loomadele ja kaupadele; d) dokumentidele ja muule asjakohasele teabele.

2. Ametliku kontrolli tegemise ja muude ametlike toimingute läbiviimise ajal abistavad ettevõtjad pädevate asutuste ja mahepõllumajanduslike toodete kontrolliasutuste töötajaid nende tööülesannete täitmisel ning teevad nendega koostööd.

3. Liitu siseneva saadetise eest vastutav ettevõtja teeb lisaks lõigetes 1 ja 2 sätestatud kohustustele paberil või elektrooniliselt viivitamata kättesaadavaks kogu teabe, mis on seotud kõnealuste loomade või kaupadega.

4. Komisjon võib rakendusaktidega reguleerida koostööd ja teabevahetust ettevõtjate ja pädevate asutuste vahel artikli 47 lõikes 1 osutatud loomade ja kaupade saabumisel ja mahalaadimisel, kui see on vajalik selleks, et tagada nende täielik identifitseerimine ning loomade ja kaupade tõhus ametlik kontrollimine. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

5. Artikli 10 lõike 2 kohaldamisel ja arvestades artikli 10 lõikes 3 sätestatut, esitavad ettevõtjad pädevatele asutustele vähemalt järgmised ajakohased andmed: a) nende nimi ja õiguslik vorm ning b) täpsed toimingud, mida nad teevad, sealhulgas sidevahendite abil toimuv tegevus, ja nende kontrolli all olevad kohad.

6. Ettevõtjate käesolevas artiklis sätestatud kohustused kehtivad ka siis, kui ametlikku kontrolli teevad ja muid ametlikke toiminguid viivad läbi veterinaarjärelevalve ametnikud, taimeterviseametnikud, volitatud isikud, kontrolliasutused ja füüsilised isikud, kellele on delegeeritud teatavad ametliku kontrolli ülesanded või teatavad muude ametlike toimingutega seotud ülesanded.







II jagu

Teatavates valdkondades tehtava ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingutega seotud täiendavad nõuded

Artikkel 16

Täiendavad nõuded

1. Käesoleva jao sätetega hõlmatud valdkondades kohaldatakse neid sätteid lisaks muudele käesoleva määruse sätetele.

2. Komisjon võtab käesolevas jaos sätestatud delegeeritud õigusakte ja rakendusakte vastu võttes arvesse: a) kogemusi, mida pädevad asutused ning toidu- ja söödakäitlejad on saanud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 ( 7 ) artiklis 5 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 183/2005 ( 8 ) artiklis 6 osutatud menetluste kohaldamisel; b) teaduse ja tehnika arengut; c) tarbijate ootusi toidu koostise suhtes ja muutusi toidutarbimise harjumustes; d) loomade ja kaupadega seotud riske inimeste ja loomade tervisele ning taimetervisele ning e) teavet pettuse või eksitava tegevuse teel toime pandud võimalike tahtlike rikkumiste kohta.

3. Niivõrd, kui see ei takista artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega taotletavate eesmärkide saavutamist, võtab komisjon käesolevas jaos sätestatud delegeeritud õigusakte ja rakendusakte vastu võttes arvesse ka järgmisi asjaolusid: a) vajadus hõlbustada delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide kohaldamist, võttes arvesse väikeettevõtete laadi ja suurust; b) vajadus võimaldada jätkuvalt traditsiooniliste meetodite kasutamist toidu tootmise, töötlemise ja turustamise kõikides etappides ja traditsioonilise toidu tootmist ning c) ettevõtjate vajadused, kes asuvad piirkondades, kus kehtivad geograafilised eripiirangud.

Artikkel 17

Erimõisted

Artikli 18 kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „veterinaarjärelevalve ametniku vastutusel“ – veterinaarjärelevalve ametnik annab toimingu tegemise ülesande veterinaarjärelevalve ametniku abile;

b) „veterinaarjärelevalve ametniku järelevalve all“ – toiming tehakse veterinaarjärelevalve ametniku abi poolt veterinaarjärelevalve ametniku vastutusel ning veterinaarjärelevalve ametnik viibib sellise toimingu tegemiseks vajalikul ajal kohapeal;

c) „tapaeelne kontroll“ – inimeste ja loomade tervise ning loomade heaolu nõuete tapaeelne kontrollimine, sealhulgas asjakohasel juhul iga üksiku looma kliiniline läbivaatus ja määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaos osutatud toiduahelat käsitleva teabe kontrollimine;

d) „tapajärgne kontroll“ – selliste nõuete täitmise kontrollimine tapamajas või ulukiliha käitlemisettevõttes, mida kohaldatakse: i) määruse (EÜ) nr 853/2004 I lisa punktis 1.9 määratletud rümpadele ja punktis 1.11 määratletud rupsile, et otsustada, kas liha on inimtoiduks kõlblik; ii) määratletud riskiteguriga materjali ohutule eemaldamisele ja iii) loomade tervisele ja heaolule.

Artikkel 18

Erinormid, mis käsitlevad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmisega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll, mida tehakse eesmärgiga kontrollida käesoleva määruse artikli 1 lõikes 2 osutatud selliste normide täitmist, mis käsitlevad inimtoiduks ettenähtud loomseid saadusi, hõlmab määrustes (EÜ) nr 852/2004, (EÜ) nr 853/2004, (EÜ) nr 1069/2009 ja (EÜ) nr 1099/2009 sätestatud kohalduvate nõuete täitmise kontrollimist.

2. Lõikes 1 osutatud ametlik kontroll, mida viiakse läbi seoses lihatootmisega, hõlmab järgmist: a) tapaeelne kontroll, mida teeb tapamajas veterinaarjärelevalve ametnik, keda võivad loomade eelvaliku juures abistada vastava väljaõppe saanud veterinaarjärelevalve ametniku abid; b) kodulindude ja jäneseliste puhul, erandina punktist a, tapaeelne kontroll veterinaarjärelevalve ametniku poolt, tema järelevalve all või, kui kasutusele on võetud piisavad tagatised, tema vastutusel; c) tapajärgne kontroll veterinaarjärelevalve ametniku poolt, tema järelevalve all või, kui kasutusele on võetud piisavad tagatised, tema vastutusel; d) tapamajades, lihalõikusettevõtetes ja ulukiliha käitlemisettevõtetes tehtav muu ametlik kontroll veterinaarjärelevalve ametniku poolt, tema järelevalve all või, kui kasutusele on võetud piisavad tagatised, tema vastutusel, et kontrollida vastavust nõuetele, mida kohaldatakse järgmise suhtes: i) lihatootmise hügieen; ii) veterinaarravimijääkide ja saasteainete esinemine inimtoiduks ette nähtud loomsetes saadustes; iii) heade hügieenitavade ning ohuanalüüsil ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemil põhinevate menetluste auditid; iv) laboriuuringud zoonoossete haigusetekitajate ja loomataudide olemasolu kindlakstegemiseks ning komisjoni määruse (EÜ) nr 2073/2005 ( 9 ) artikli 2 punktis b kindlaks määratud mikrobioloogilistele kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks; v) loomsete kõrvalsaaduste ja määratletud riskiteguriga materjali käitlemine ja kõrvaldamine; vi) loomade tervis ja heaolu.

3. Pädev asutus võib riskianalüüsi põhjal lubada tapamaja töötajatel aidata täita kodulindude või jäneseliste tapmisega tegelevates asutustes lõikes 2 osutatud ametliku kontrolliga seotud ülesandeid või, asutustes, kus tapetakse muud liiki loomi, teatavaid kõnealuste kontrollidega seotud proovide võtmise ja uuringute tegemise ülesandeid, tingimusel et töötajad: a) tegutsevad tootmisega tegelevatest tapamaja töötajatest sõltumatult; b) on saanud kõnealuste ülesannete täitmiseks asjakohase väljaõppe ning c) täidavad kõnealuseid ülesandeid veterinaarjärelevalve ametniku või veterinaarjärelevalve ametniku abi juuresolekul ja juhiste kohaselt.

▼C2

4. Kui lõike 2 punktides a ja c osutatud ametliku kontrolli käigus ei ole kindlaks tehtud puudusi, mille tõttu liha oleks inimtoiduks kõlbmatu, antakse kodukabiloomadele, tehistingimustes peetavatele ulukimetajatele (välja arvatud jäneselised) ja suurtele looduslikele ulukitele tervisemärk veterinaarjärelevalve ametniku poolt, tema järelevalve all, tema vastutusel või tapamaja töötajate poolt lõikes 3 sätestatud tingimustel.

▼B

5. Veterinaarjärelevalve ametnik vastutab lõigetes 2 ja 4 sätestatud ametliku kontrolli järel vastu võetud otsuste eest isegi juhul, kui ta on andnud toimingu tegemise ülesande veterinaarjärelevalve ametniku abile.

▼M3

6. Lõikes 1 osutatud ametlike kontrollide puhul, mille käigus kontrollitakse elusaid kahepoolmelisi karpe, okasnahkseid, mantelloomi ja meritigusid, klassifitseerivad pädevad asutused tootmis- ja ülekandealasid.

▼B

7. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusaktid, milles sätestatakse erinormid käesoleva artikli lõigetes 2–6 osutatud ametlike kontrollide tegemiseks seoses järgmisega: a) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kindlaks, millal võib erandina lõike 2 punktist a teostada teatavates tapamajades tapaeelset kontrolli veterinaarjärelevalve ametniku järelevalve all või vastutusel ning tingimusel, et erandid ei mõjuta käesoleva määruse eesmärkide saavutamist; b) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kodulindude ja jäneseliste osas kindlaks, millal on olemas piisavad tagatised, et lõike 2 punktis b osutatud tapaeelse kontrolli puhul saaks ametliku kontrolli teha veterinaarjärelevalve ametniku vastutusel; c) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kindlaks, millal võib erandina lõike 2 punktist a teostada tapaeelset kontrolli väljaspool tapamaja, kui tegemist on hädatapmisega; d) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kindlaks, millal võib erandina lõike 2 punktidest a ja b teostada tapaeelset kontrolli päritoluettevõttes; e) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kindlaks, millal on olemas piisavad tagatised, et lõike 2 punktides c ja d osutatud tapajärgse kontrolli ja auditeerimise puhul saaks ametliku kontrolli teha veterinaarjärelevalve ametniku vastutusel; f) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kindlaks, millal teostab erandina lõike 2 punktist c tapajärgse kontrolli hädatapmise korral veterinaarjärelevalve ametnik; ▼M3 g) kriteeriumid ja tingimused, et määrata erandina lõikest 6 kindlaks, millal jäetakse tootmis- ja ülekandealad klassifitseerimata seoses: i) kammkarplastega (Pectinidae) ning ii) okasnahksete ja meritigudega juhul, kui need ei ole filtreeriva toitumisviisiga. ▼B h) eriomased erandid tundra-põhjapõdra (Rangifer tarandus tarandus), rabapüü (Lagopus lagopus) ja lumepüü (Lagopus mutus) suhtes, et võimaldada pikaajaliste kohalike ja traditsiooniliste kommete ja tavade jätkamist, tingimusel et erandid ei mõjuta käesoleva määruse eesmärkide saavutamist; i) kriteeriumid ja tingimused, et määrata kindlaks, millal võivad erandina lõike 2 punktist d teha lihalõikusettevõtetes ametlikku kontrolli töötajad, kelle on selleks ametisse määranud pädevad asutused ja kes on saanud asjakohase väljaõppe; j) eriomased miinimumnõuded pädevate asutuste töötajatele, veterinaarjärelevalve ametnikule ja veterinaarjärelevalve ametniku abile, et tagada, et nende käesolevas artiklis sätestatud ülesandeid täidetakse nõuetekohaselt, sealhulgas eriomased minimaalsed koolitusnõuded; k) asjakohased minimaalsed koolitusnõuded tapamajade töötajatele, kes aitavad vastavalt lõikele 3 täita ametliku kontrolli tegemise ja muude ametlike toimingute läbiviimisega seotud ülesandeid.

8. Komisjon sätestab rakendusaktidega ühtse praktilise korra käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli tegemiseks seoses järgmisega: a) erinõuded ametliku kontrolli tegemiseks ning kontrolli ühtne miinimumsagedus, võttes iga loomse saaduse puhul arvesse sellele eriomaseid ohtusid ja riske ning erinevaid protsesse, mida see saadus läbib, ning kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mida võivad endast kujutada loomse päritoluga tooted; ▼M3 b) elusate kahepoolmeliste karpide, okasnahksete, mantelloomade ja meritigude klassifitseeritavate tootmis- ja ülekandealade klassifitseerimise ja seire tingimused; ▼B c) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses nõuete teatava rikkumisega ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 ja artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet; d) lõike 2 punktides a, b ja c osutatud tapaeelse ja -järgse kontrolli praktiline kord, sealhulgas ühtsed nõuded, mis on vajalikud piisavate tagatiste tagamiseks, kui ametlikku kontrolli tehakse veterinaarjärelevalve ametniku vastutusel; e) tervisemärgi tehnilised nõuded ja selle kohaldamise praktiline kord; f) erinõuded toorpiima, piimatoodete ja kalandustoodete ametlikuks kontrollimiseks ning kontrolli ühtne miinimumsagedus, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mida nad võivad endast kujutada.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

9. Liikmesriigid võivad käesoleva määruse eesmärkide täitmisel ja eelkõige seoses toiduohutusnõuetega vastu võtta riigisiseseid meetmeid, millega rakendatakse ajaliselt ja ulatuselt piiratud katseprojekte, et hinnata liha tootmise suhtes ametliku kontrolli tegemise praktilise korra alternatiive. Riigisisestest meetmetest teavitatakse vastavalt direktiivi (EL) 2015/1535 artiklites 5 ja 6 sätestatud menetlusele. Katseprojektide abil tehtava hindamise tulemused edastatakse võimalikult kiiresti komisjonile.

10. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 19

Erinormid, mis käsitlevad toidus ja söödas esinevate asjaomaste ainete jääkidega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll artikli 1 lõike 2 punktides a ja c osutatud normide täitmise kontrollimiseks hõlmab kõikides tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappides tehtavaid ametlikke kontrolle asjaomaste ainete, sealhulgas toiduga kokkupuutuvates materjalides kasutatavate ainete, saasteainete ning lubamatute, keelatud ja soovimatute ainete suhtes, mille kasutamine või olemasolu põllukultuuride või loomade puhul või toidu või sööda töötlemisel võib põhjustada nende ainete jääke toidus või söödas.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse nõuded käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli tegemisele ja pädevate asutuste poolt pärast ametliku kontrolli tegemist võetavad meetmed. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides sätestatakse: a) ametliku kontrolli tegemise erinõuded, sealhulgas asjakohasel juhul proovide võtmise ulatus ning tootmis-, töötlemis- ja turustamisetapid, kui proovid võetakse proovide võtmiseks ja laborianalüüside tegemiseks vastavalt artikli 34 lõike 6 punktide a ja b kohaselt kehtestatud meetoditele, võttes arvesse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ainetega seotud eriomaseid ohtusid ja riske; b) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses nõuete rikkumise või nõuete rikkumise kahtlusega ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 või artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet; c) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses kolmandatest riikidest pärinevate loomade ja kaupadega seotud nõuete rikkumisega või nõuete rikkumise kahtlusega ühe või mitu artiklites 65–72 osutatud meedet.

3. Komisjon võib kehtestada rakendusaktidega normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli tegemiseks ja pädevate asutuste poolt meetmete võtmiseks pärast kõnealust ametlikku kontrolli seoses järgmisega: a) ametliku kontrolli ühtne miinimumsagedus, võttes arvesse lõikes 1 osutatud ainetega seotud ohtusid ja riske; b) artiklis 110 sätestatut täiendav erikord ja erisisu artikli 109 lõikes 1 sätestatud mitmeaastase riikliku kontrollikava asjaomaste osade ettevalmistamiseks; c) praktiline erikord artiklites 102–108 sätestatud haldusabi mehhanismi kasutusele võtmiseks.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

4. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 20

Erinormid, mis käsitlevad loomade, loomsete saaduste, loomse paljundusmaterjali, loomsete kõrvalsaaduste ja loomsetest kõrvalsaadustest saadud toodetega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll artikli 1 lõike 2 punktides a, c, d ja e osutatud normide täitmise kontrollimiseks hõlmab kõikides tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappides tehtavaid ametlikke kontrolle loomade, loomsete saaduste, loomse paljundusmaterjali, loomsete kõrvalsaaduste ja loomsetest kõrvalsaadustest saadud toodete suhtes.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, sätestades normid, mis käsitlevad loomade, loomsete saaduste, loomse paljundusmaterjali, loomsete kõrvalsaaduste ja loomsetest kõrvalsaadustest saadud toodete ametlikku kontrollimist, et teha kindlaks, kas järgitakse artikli 1 lõike 2 punktides d ja e osutatud liidu norme, ning pädevate asutuste poolt pärast ametlikku kontrolli võetavaid meetmeid. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides sätestatakse: a) erinõuded loomade, loomsete saaduste ja loomse paljundusmaterjali suhtes ametliku kontrolli tegemiseks, et reageerida inimeste ja loomade tervist ähvardavatele teadaolevatele ohtudele ja riskidele ametliku kontrolli abil, mille eesmärk on teha kindlaks, kas järgitakse artikli 1 lõike 2 punktis d osutatud normide kohaselt kehtestatud taudiennetus- ja tauditõrjemeetmeid; b) erinõuded loomsete kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete suhtes ametliku kontrolli tegemiseks, et reageerida inimeste ja loomade tervist ähvardavatele eriomastele ohtudele ja riskidele ametliku kontrolli abil, mille eesmärk on kontrollida, kas järgitakse artikli 1 lõike 2 punktis e osutatud norme; c) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma nõuete rikkumise või nõuete rikkumise kahtluse korral ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 või artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet.

3. Komisjon võib rakendusaktidega kehtestada normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli tegemiseks seoses järgmisega: a) loomade, loomsete saaduste ja loomse paljundusmaterjali suhtes tehtava ametliku kontrolli ühtne miinimumsagedus, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida inimeste ja loomade tervist ähvardavatele teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele ametliku kontrolli abil, mille eesmärk on teha kindlaks, kas järgitakse artikli 1 lõike 2 punktis d osutatud normide kohaselt kehtestatud taudiennetus- ja tauditõrjemeetmeid, ning b) loomsete kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete suhtes tehtava ametliku kontrolli ühtne miinimumsagedus, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida inimeste ja loomade tervist ähvardavatele eriomastele ohtudele ja riskidele ametliku kontrolli abil, mille eesmärk on teha kindlaks, kas järgitakse artikli 1 lõike 2 punktis e osutatud norme.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

4. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 21

Erinormid, mis käsitlevad loomade heaolunõuetega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll artikli 1 lõike 2 punktis f osutatud normide täitmise kontrollimiseks tehakse toidutarneahela kõikides asjaomastes tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappides.

2. Ametlik kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks, kas järgitakse loomade vedamise korral kohaldatavaid loomade heaolunõudeid, eelkõige kas järgitakse määrust (EÜ) nr 1/2005, hõlmab järgmist: a) liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste pikkade teekondade korral enne laadimist tehtav ametlik kontroll, et kontrollida loomade transpordikõlblikkust; b) liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste pikkade teekondade korral enne muude koduhobuslaste kui registreeritud hobuslaste ja koduloomadena peetavate veiste, lammaste, kitsede ja sigade teeleasumist tehtav: i) teekonnalehtede ametlik kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks, kas teekonnaleht on tegelikkust arvestav ja vastavuses määrusega (EÜ) nr 1/2005, ning ii) ametlik kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks, kas teekonnalehel märgitud vedajal on kehtiv vedaja luba ja pika teekonna transpordivahendi vastavussertifikaat ning sõidukijuhtide ja saatjate kehtivad pädevustunnistused; c) artikli 59 lõikes 1 sätestatud piirpunktides ja väljumispunktides tehtav: i) transporditavate loomade tervisliku seisundi ja transpordivahendite ametlik kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks, kas järgitakse määruse (EÜ) nr 1/2005 I lisa II peatükki ning kohaldatavuse korral selle VI peatükki; ii) ametlik kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks, kas vedaja järgib kohaldatavaid rahvusvahelisi kokkuleppeid, kas tal on kehtiv vedaja luba ning kas sõidukijuhtide ja saatjate pädevustunnistused on kehtivad, ning iii) ametlik kontroll, mille eesmärk on kontrollida, kas koduhobuslased ja koduloomadena peetavad veised, lambad, kitsed ja sead on olnud pikal teekonnal või neid kavatsetakse vedada pikal teekonnal.

3. Pädevad asutused võtavad ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute tegemisel vajalikud meetmed, et vältida või vähendada miinimumini viivitusi loomade laadimise ja teeleasumise vahel ning nende transpordi ajal.

Pädevad asutused ei pea loomi vedamise ajal kinni, kui see ei ole möödapääsmatult vajalik loomade heaolu või inimeste või loomade tervisega seotud põhjustel. Kui loomi on vaja vedamise ajal kinni pidada kauem kui kaks tundi, tagavad pädevad asutused asjakohaste korralduste tegemise nende hooldamiseks ning vajaduse korral nende söötmiseks, jootmiseks, mahalaadimiseks ja varju alla paigutamiseks.

4. Kui lõike 2 punktis b osutatud ametliku kontrolli tulemusel tehakse kindlaks nõuete rikkumine ja korraldaja ei kõrvalda seda enne pikka teekonda, tehes asjakohaseid muudatusi transpordi korraldamises, keelavad pädevad asutused pika teekonna.

5. Kui pädevad asutused leiavad lõike 2 punktis c osutatud ametliku kontrolli tulemusel, et loomad ei ole teekonna läbimiseks valmis, annavad nad käsu loomad maha laadida, joota, sööta ja neil puhata lasta, kuni nad on valmis teekonda jätkama.

6. Artiklite 105 ja 106 kohaldamise eesmärgil teatatakse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud normide rikkumisest: a) liikmesriikidele, kes andsid vedajale loa; b) kui leitakse transpordivahendi suhtes kohaldatava nõude rikkumine, siis liikmesriigile, kes väljastas transpordivahendi vastavussertifikaadi; c) kui tuvastatakse sõidukijuhi suhtes kohaldatavate nõuete rikkumine, siis liikmesriigile, kes väljastas sõidukijuhi pädevustunnistuse.

7. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

8. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, sätestades normid, mis käsitlevad sellise ametliku kontrolli tegemist, mille eesmärk on teha kindlaks artikli 1 lõike 2 punktis f osutatud liidu normide järgimine. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides võetakse arvesse loomade heaoluriske, mis on seotud põllumajandustegevusega ja loomade vedamise, hukkamise ja surmamisega, ja nendes sätestatakse: a) erinõuded kõnealuse ametliku kontrolli tegemise kohta, et reageerida loomaliigi ja transpordivahendiga seotud riskile ning vajadusele vältida nõuete rikkumist ja vähendada loomade kannatusi; b) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses teatavate nõuete rikkumisega ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 või artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet; c) loomade heaolunõuete kontrollimine piiripunktis ja väljumispunktis ja väljumispunktide suhtes kohaldatavate miinimumnõuete kontrollimine; d) erikriteeriumid ja -tingimused artiklites 102–108 sätestatud haldusabi mehhanismide kasutusele võtmiseks; e) juhtumid ja tingimused, mille puhul võivad ametlikud kontrollid, mille eesmärk on kontrollida loomade heaolunõuete järgimist, hõlmata loomade heaolu eriindikaatorite kasutamist, mis põhinevad mõõdetavatel tulemuskriteeriumidel, ja kõnealuste indikaatorite väljatöötamist teaduslike ja tehniliste tõendite alusel.

9. Komisjon kehtestab rakendusaktidega normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord ametliku kontrolli tegemiseks, et kontrollida artikli 1 lõike 2 punktis f osutatud, loomade heaolu nõudeid käsitlevate liidu normide järgimist, ja meetmete võtmiseks pärast kõnealust ametlikku kontrolli seoses järgmisega: a) ametliku kontrolli ühtne miinimumsagedus, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida loomaliigi ja transpordivahendiga seotud riskile ning vajadusele vältida nõuete rikkumist ja vähendada loomade kannatusi, ning b) ametlikke kontrolle kajastavate kirjalike dokumentide pidamise praktiline kord ja nende säilitamise aeg.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

Artikkel 22

Erinormid, mis käsitlevad taimetervisega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normide täitmise järgimise kontrollimiseks hõlmab taimekahjustajate, taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ametlikku kontrollimist ning nende ettevõtjate ja muude isikute ametlikku kontrollimist, kelle suhtes need normid on kohaldatavad.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse normid, mis käsitlevad taimede, taimsete saaduste ja muude objektide suhtes kohaldatavat ametlikku kontrolli, mille eesmärk on teha kindlaks, kas kõnealused tooted vastavad artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normidele, ning pädevate asutuste poolt pärast kõnealust ametlikku kontrolli võetavaid meetmeid. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides sätestatakse: a) erinõuded ametliku kontrolli tegemise kohta, mida kohaldatakse teatavate artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normidega hõlmatud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liitu toomise ja liidus liikumise suhtes, et reageerida taimetervist ähvardavatele teadaolevatele ohtudele ja riskidele, mis on seotud teatava päritoluga või teatavast lähtekohast pärit spetsiifiliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega, ning b) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses nõuete teatud rikkumisega ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 ja artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet.

3. Komisjon kehtestab rakendusaktidega normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord ametliku kontrolli tegemiseks taimede, taimsete saaduste ja muude objektide suhtes, eesmärgiga teha kindlaks, kas kõnealused tooted vastavad artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud liidu normidele, ning mis käsitlevad pädevate asutuste poolt pärast kõnealust ametlikku kontrolli võetavaid meetmeid järgmise kohta: a) ametliku kontrolli ühtne miinimumsagedus, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida taimetervist ähvardavatele teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mis on seotud teatava päritoluga või teatavast lähtekohast pärit spetsiifiliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega; b) ametliku kontrolli ühtne sagedus, mida pädevad asutused teevad ettevõtjatele, kellel on õigus anda välja taimepassi vastavalt määruse (EL) 2016/2031 artikli 84 lõikele 1, võttes arvesse seda, kas kõnealused ettevõtjad on nende toodangu hulka kuuluvate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide puhul rakendanud taimetervislike riskide juhtimise kava, millele on osutatud kõnealuse määruse artiklis 91; c) määruse (EL) 2016/2031 artikli 96 lõikes 1 osutatud märgise pealepanemise loa või kõnealuse määruse artikli 99 lõike 2 punktis a osutatud ametlike kinnituste väljaandmise loa saanud ettevõtjatele pädevate asutuste poolt tehtava ametliku kontrolli ühtne sagedus.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

4. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 23

Erinormid, mis käsitlevad toidu ja sööda tootmisel kasutatavate GMOde ning geneetiliselt muundatud toidu ja söödaga seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll artikli 1 lõike 2 punktides a, b ja c osutatud normide täitmise kindlakstegemiseks hõlmab toidu ja sööda tootmisel kasutatavate GMOde ning geneetiliselt muundatud toidu ja sööda suhtes kohaldatavat ametlikku kontrolli toidutarneahela kõikides asjaomastes tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappides.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, sätestades normid, mis käsitlevad käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli tegemist ning pädevate asutuste poolt pärast kõnealust ametlikku kontrolli võetavaid meetmeid. Delegeeritud õigusaktides võetakse arvesse vajadust tagada minimaalne arv ametlikke kontrolle, et hoida ära tegevus, mis ei ole artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud normidega kooskõlas, ja nendes sätestatakse: a) erinõuded ametliku kontrolli tegemiseks, et reageerida teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mis on seotud järgmisega: i) selliste toidu ja sööda tootmisel kasutatavate GMOde ning sellise geneetiliselt muundatud toidu ja sööda olemasolu toidutarneahelas, millele ei ole antud luba vastavalt direktiivile 2001/18/EÜ või määrusele (EÜ) nr 1829/2003; ii) toidu ja sööda tootmisel kasutatavate GMOde kasvatamine ning direktiivi 2001/18/EÜ artikli 13 lõike 2 punktis e ja määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 5 lõike 5 punktis b ja artikli 17 lõike 5 punktis b osutatud seirekava nõuetekohane kohaldamine; b) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses nõuete teatud rikkumisega ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 ja artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet.

3. Komisjon võib rakendusaktides sätestada ühtse praktilise korra lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli tegemiseks, võttes arvesse vajadust tagada minimaalne arv ametlikke kontrolle, et hoida ära ametliku kontrolli ühtset miinimumsagedust reguleerivate sätete rikkumine nendel juhtudel, kui ametlike kontrollide miinimumarv on vajalik selleks, et reageerida teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mis on seotud järgmisega: a) selliste toidu ja sööda tootmisel kasutatavate GMOde ning sellise geneetiliselt muundatud toidu ja sööda olemasolu toidutarneahelas, millele ei ole antud luba kooskõlas direktiiviga 2001/18/EÜ või määrusega (EÜ) nr 1829/2003; b) toidu ja sööda tootmisel kasutatavate GMOde kasvatamine ja direktiivi 2001/18/EÜ artikli 13 lõike 2 punktis e ja määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 5 lõike 5 punktis b ja artikli 17 lõike 5 punktis b osutatud seirekava nõuetekohane kohaldamine.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

4. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 24

Erinormid, mis käsitlevad taimekaitsevahenditega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Ametlik kontroll käesoleva määruse artikli 1 lõike 2 punktis h osutatud normide täitmise kontrollimiseks hõlmab ka toimeainete, taimekaitseainete, sünergistide, muude koostisainete ja abiainete ametlikku kontrolli, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 2 lõigetes 2 ja 3.

2. Selleks, et määrata kindlaks lõikes 1 osutatud riskipõhise ametliku kontrolli sagedus, võtavad pädevad asutused arvesse ka järgmist: a) asjakohase seiretegevuse tulemused, sealhulgas seoses pestitsiidide jääkidega, mida tehakse määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 32 lõike 2 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ ( 10 ) artikli 8 kohaldamisel; b) teave loata taimekaitsevahendite, sealhulgas taimekaitsevahendiga ebaseadusliku kauplemise, ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 649/2012 ( 11 ) artiklis 8 osutatud pädevate asutuste asjaomaste kontrollide tulemuste kohta, ning c) teave taimekaitsevahenditega seotud mürgistuste kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 56 kohaselt kättesaadav teave, ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 ( 12 ) artikli 45 lõikes 1 osutatud keskuste poolt kättesaadavaks tehtav teave tervisealase hädaabi kohta.

3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse normid, mis käsitlevad käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ametliku kontrolli tegemist. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides sätestatakse: a) erinõuded kõnealuse ametliku kontrolli tegemise kohta, et reageerida teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mida võivad endast kujutada taimekaitsevahendid seoses nende tootmise, turulelaskmise, liitu sisenemise, märgistamise, pakendamise, transpordi, hoiustamise ja kasutamisega, et tagada nende ohutu ja säästev kasutamine ning võidelda nendega ebaseadusliku kauplemise vastu, ning b) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma seoses nõuete teatud rikkumisega ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 ja artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet.

4. Komisjon võib rakendusaktidega kehtestada üksikasjalikud normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord lõikes 1 osutatud toodete suhtes ametliku kontrolli teostamiseks seoses järgmisega: a) ametliku kontrolli ühtne miinimumsagedus, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida teadaolevatele ühesugustele ohtudele ja riskidele, mida võivad endast kujutada taimekaitsevahendid seoses nende tootmise, turulelaskmise, liitu sisenemise, märgistamise, pakendamise, transpordi, hoiustamise ja kasutamisega, et tagada nende ohutu ja säästev kasutamine ning võidelda nendega ebaseadusliku kauplemise vastu; b) teabe kogumine taimekaitsevahendite põhjustatud mürgistuskahtluse juhtude kohta ning asjakohane seire ja aruanded; c) teabe kogumine loata taimekaitsevahendite, sealhulgas taimekaitsevahendite ebaseadusliku kaubanduse kohta, ning asjakohane seire ja aruanded.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

5. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 25

Erinormid, mis käsitlevad mahepõllumajandusliku tootmise ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamisega seotud ametlikku kontrolli ja muud ametlikku tegevust

Komisjon võib kehtestada rakendusaktidega normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord ametlike kontrollide tegemiseks, et kontrollida artikli 1 lõike 2 punktis i osutatud normide täitmist seoses järgmisega:

a) erinõuded ja täiendav sisu lisaks artiklis 110 sätestatud nõuetele artikli 109 lõikes 1 sätestatud mitmeaastase riikliku kontrollikava asjaomaste osade ettevalmistamiseks ja artiklis 113 sätestatud aruande täiendav erisisu;

b) Euroopa Liidu referentkeskuste täpsed kohustused ja ülesanded lisaks artiklis 98 sätestatule;

c) praktiline kord artiklites 102–108 sätestatud haldusabi mehhanismide kasutusele võtmiseks, sealhulgas teabe vahetamine pädevate asutuste ja volitatud isikute vahel nõuete rikkumise juhtumite või nende tõenäosuse kohta;

d) proovide võtmiseks ning laboratoorsete analüüside ja uuringute tegemiseks kasutatavad meetodid, välja arvatud normid, millega kehtestatakse piirmäärad.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

Artikkel 26

Erinormid, mis käsitlevad kaitstud päritolunimetuste, kaitstud geograafiliste tähiste ja garanteeritud traditsiooniliste toodetega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste tehtavaid muid ametlikke toiminguid

1. Erandina artikli 31 lõikest 3 ja seoses artikli 1 lõike 2 punktis j osutatud normidega, kui pädevad asutused on delegeerinud otsustusõiguse toote registreeritud nimetuse kasutamise lubamise üle, võivad nad delegeerida ka järgmiste meetmete kohaldamise: a) korralduse andmine sagedasema või süstemaatilisema ametliku kontrolli kohaldamiseks ettevõtja teatavate tegevuste suhtes; b) ettevõtjale korralduse andmine enesekontrollide sageduse suurendamiseks; c) korralduse andmine etiketi muutmiseks, et tagada vastavus tootespetsifikaatidele ja artikli 1 lõike 2 punktis j osutatud normidele.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse normid sellise ametliku kontrolli tegemise kohta, mille eesmärk on kontrollida artikli 1 lõike 2 punktis j osutatud normide täitmist. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides sätestatakse: a) artiklites 12 ja 14 osutatud nõuded, meetodid ja võtted, mis kehtivad sellise ametliku kontrolli tegemisel, mille eesmärk on kontrollida tootespetsifikaatide ja märgistamisnõuete järgimist; b) artiklis 14 osutatud erimeetodid ja -võtted sellise ametliku kontrolli tegemiseks, mille eesmärk on tagada artikli 1 lõike 2 punktis j osutatud normide kohaldamisalasse kuuluva kauba ja loomade jälgitavus kõikides tootmis-, ettevalmistus- ja turustusetappides ning anda kinnitus kõnealuste normide täitmise kohta; c) juhtumid, mille korral pädev asutus peab tegema seoses teatavate nõuete rikkumisega ühe või mitu artikli 138 lõigetes 1 ja 2 osutatud toimingut või võtma ühe või mitu artikli 138 lõigetes 1 ja 2 osutatud meedet.

3. Komisjon võib rakendusaktidega sätestada ühtse praktilise korra ametliku kontrolli tegemise kohta, mille eesmärk on kontrollida artikli 1 lõike 2 punktis j osutatud normide järgimist seoses järgmisega: a) praktiline erikord artiklites 102–108 sätestatud haldusabi mehhanismide kasutusele võtmiseks, sealhulgas teabe vahetamine pädevate asutuste ja volitatud isikute vahel nõuete rikkumise juhtumite või nende tõenäosuse kohta, ning b) volitatud isikute erikohustused aruandluse koostamisel.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

4. Artikli 30 kohaldamisel on lubatud teatavate käesolevas artiklis osutatud ametliku kontrolli ülesannete delegeerimine ühele või mitmele füüsilisele isikule.

Artikkel 27

Erinormid, mis käsitlevad uute kindlaks tehtud toidu- ja söödariskidega seotud ametlikku kontrolli ja pädevate asutuste võetavaid meetmeid

1. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse normid, mis käsitlevad teatavatesse kategooriatesse kuuluva toidu ja sööda suhtes kohaldatavat ametlikku kontrolli, mille eesmärk on kontrollida artikli 1 lõike 2 punktides a–e osutatud normide täitmist, ning pädevate asutuste poolt pärast kõnealust ametlikku kontrolli võetavaid meetmeid. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides käsitletakse uusi kindlaks tehtud riske, mis võivad toidu või sööda kaudu kujutada endast riski inimeste või loomade tervisele, või GMOde ja taimekaitsevahendite kaudu keskkonnale, või riske, mis on ilmnenud seoses toidu või sööda uute tootmis- või tarbimistavadega ning mida ei saa tõhusalt käsitleda ilma selliste ühiste normideta. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides sätestatakse: a) ühtsed erinõuded ametliku kontrolli tegemise kohta, et reageerida eriomastele ohtudele ja riskidele, mis on seotud iga toidu ja sööda kategooriaga ning eri protsessidega, mida see läbib, ning b) juhtumid, mille korral pädev asutus peab võtma teatavate nõuete rikkumise korral ühe või mitu artikli 137 lõikes 2 ja artikli 138 lõikes 2 osutatud meedet.

2. Komisjon võib rakendusaktidega kehtestada normid, milles sätestatakse ühtne praktiline kord ametliku kontrolli tegemiseks teatavatesse kategooriatesse kuuluva toidu ja sööda suhtes, et kontrollida, kas järgitakse artikli 1 lõike 2 punktides a–e osutatud norme, selleks et maandada uusi kindlaks tehtud riske, mis võivad toidu või sööda kaudu kujutada endast riski inimeste või loomade tervisele, või GMOde ja taimekaitsevahendite kaudu keskkonnale, või riske, mis on ilmnenud seoses toidu või sööda uute tootmis- või tarbimistavadega, ning mida ei saa tõhusalt maandada ilma ühiste normideta, mis käsitlevad ametliku kontrolli ühtset miinimumsagedust, kui minimaalne arv ametlikke kontrolle on vajalik selleks, et reageerida eriomastele ohtudele ja riskidele, mis on seotud iga toidu ja sööda kategooriaga ning eri protsessidega, mida see läbib. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

3. Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse tõttu, mis on seotud tõsiste riskidega inimeste või loomade tervisele või keskkonnale, võtab komisjon kooskõlas artikli 145 lõikes 3 osutatud menetlusega vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.







III PEATÜKK

Pädevate asutuste teatavate ülesannete delegeerimine

Artikkel 28

Ametliku kontrolliga seotud teatavate ülesannete delegeerimine pädeva asutuse poolt

1. Pädev asutus võib delegeerida ametliku kontrolliga seotud teatavad ülesanded ühele või mitmele volitatud isikule vastavalt artiklis 29 sätestatud tingimustele või füüsilisele isikule vastavalt artiklis 30 sätestatud tingimustele. Pädev asutus tagab, et volitatud isikul või füüsilisel isikul, kellele ülesanded on delegeeritud, on ülesannete tõhusaks täitmiseks vajalikud õigused.

2. Kui pädev asutus või liikmesriik otsustab delegeerida ühele või mitmele volitatud isikule teatavad ametliku kontrolliga seotud ülesanded, mille eesmärk on kontrollida artikli 1 lõike 2 punktis i osutatud normide täitmist, määrab ta igale volitatud isikule koodnumbri ja asjaomased asutused, kes vastutavad nende heakskiitmise ja järelevalve eest.

Artikkel 29

Tingimused teatavate ametliku kontrolliga seotud ülesannete delegeerimiseks volitatud isikutele

Artikli 28 lõikes 1 osutatud teatavate ametliku kontrolliga seotud ülesannete delegeerimine volitatud isikule vormistatakse kirjalikult ja see peab vastama järgmistele tingimustele:

a) delegeerimisdokument sisaldab ametliku kontrolliga seotud nende ülesannete täpset kirjeldust, mida volitatud isik võib täita, ning kõnealuste ülesannete täitmise tingimusi;

b) volitatud isik: i) omab talle delegeeritud teatavate ametliku kontrolliga seotud ülesannete täitmiseks nõutavaid oskusi, seadmeid ja taristut; ii) omab piisavat hulka sobiva kvalifikatsiooni ja kogemustega töötajaid; iii) tegutseb erapooletult, huvide konflikt puudub ning eelkõige ei ole ta olukorras, mis võiks otseselt või kaudselt mõjutada tema ametialase tegevuse erapooletust seoses talle delegeeritud ametliku kontrolli tegemisega seotud ülesannete täitmisega; iv) töötab ja on akrediteeritud kooskõlas kõnealuste delegeeritud ülesannetega seotud standarditega, sealhulgas standardiga EN ISO/IEC 17020 „Eri liiki kontrolliasutuste tegevuse üldkriteeriumid“; v) on piisavate õigustega, et täita talle delegeeritud ametliku kontrolli ülesandeid, ning

c) delegeeriva pädeva asutuse ja volitatud isiku vahelise tõhusa ja tulemusliku kooskõlastamise tagamiseks on kehtestatud vajalik kord.

Artikkel 30

Tingimused teatavate ametliku kontrolliga seotud ülesannete delegeerimiseks füüsilistele isikutele

Pädev asutus võib delegeerida teatavad ametliku kontrolliga seotud ülesanded ühele või mitmele füüsilisele isikule, kui see on lubatud artiklites 18–27 sätestatud tingimuste kohaselt. Delegeerimine vormistatakse kirjalikult ja see peab vastama järgmistele tingimustele:

a) delegeerimisdokument sisaldab ametliku kontrolliga seotud nende ülesannete täpset kirjeldust, mida füüsilised isikud võivad täita, ning tingimusi, mille kohaselt kõnealused füüsilised isikud võivad kõnealuseid ülesandeid täita;

b) füüsilised isikud: i) omavad neile delegeeritud ametliku kontrolliga seotud ülesannete täitmiseks nõutavaid oskusi, seadmeid ja taristut; ii) peavad olema sobiva kvalifikatsiooni ja kogemustega; iii) tegutsevad erapooletult ja neil puudub huvide konflikt seoses neile delegeeritud ametliku kontrolliga seotud ülesannete täitmisega ning

c) delegeeriva pädeva asutuse ja füüsiliste isikute vahelise tõhusa ja tulemusliku kooskõlastamise tagamiseks on kehtestatud kord.

Artikkel 31

Tingimused muude ametlike toimingutega seotud teatavate ülesannete delegeerimiseks

1. Pädev asutus võib delegeerida muude ametlike toimingutega seotud teatavad ülesanded ühele või mitmele volitatud isikule järgmistel tingimustel: a) artikli 1 lõikes 2 osutatud normide kohaselt ei ole delegeerimine keelatud ning b) artikli 29 lõikes 1, välja arvatud punkti b alapunktis iv, sätestatud tingimused on täidetud.

2. Pädev asutus võib delegeerida muude ametlike toimingutega seotud teatavad ülesanded ühele või mitmele füüsilisele isikule järgmistel tingimustel: a) artikli 1 lõikes 2 osutatud normidega on delegeerimine lubatud ning b) täidetud on artiklis 30 sätestatud tingimused, mida kohaldatakse mutatis mutandis.

3. Pädevad asutused ei delegeeri volitatud isikule või füüsilisele isikule otsusõigust, mis on seotud artikli 138 lõike 1 punktis b ja artikli 138 lõigetes 2 ja 3 sätestatud ülesannetega.

Artikkel 32

Volitatud isikute ja füüsiliste isikute kohustused

Volitatud isikud ja füüsilised isikud, kellele on artikli 28 lõike 1 alusel delegeeritud ametliku kontrolliga seotud teatavad ülesanded või artikli 31 alusel muude ametlike toimingutega seotud teatavad ülesanded, teevad järgmist:

a) edastavad korrapäraselt ja alati, kui pädev asutus seda taotleb, tehtud ametlike kontrollide ja muude ametlike toimingute tulemused delegeerivale pädevale asutusele;

b) teavitavad viivitamata delegeerivat pädevat asutust, kui ametliku kontrolli tulemused osutavad nõuete rikkumisele või nõuete rikkumise tõenäosusele, välja arvatud juhul, kui pädeva asutuse ja asjaomase volitatud isiku või füüsilise isiku vahel kehtestatud erikorra kohaselt on ette nähtud teisiti, ning

c) võimaldavad pädevale asutusele juurdepääsu oma valdustele ja rajatistele ning teevad koostööd ja annavad abi.

Artikkel 33

Delegeerivate pädevate asutuste kohustused

Pädev asutus, kes on delegeerinud volitatud isikule või füüsilisele isikule artikli 28 lõike 1 alusel ametliku kontrolliga seotud teatavad ülesanded või artikli 31 alusel muude ametlike toimingutega seotud teatavad ülesanded, teeb järgmist:

a) korraldab vastavalt vajadusele kõnealuste isikute auditeid või ülevaatusi, vältides dubleerimist ja võttes arvesse artikli 29 punkti b alapunktis iv osutatud akrediteeringuid;

b) lõpetab delegeerimise viivitamata täielikult või osaliselt, kui: i) on tõendeid selle kohta, et volitatud isik või füüsiline isik ei suuda talle delegeeritud ülesandeid nõuetekohaselt täita; ii) volitatud isik või füüsiline isik ei võta asjakohaseid ja õigeaegseid meetmeid, et kindlakstehtud puudused kõrvaldada, või iii) volitatud isiku või füüsilise isiku sõltumatuse või erapooletuse kohta on tõendatud, et seda on rikutud. Käesolev punkt ei piira pädeva asutuse õigust lõpetada delegeerimine muudel kui käesolevas määruses osutatud põhjustel.







IV PEATÜKK

Proovide võtmine, analüüsid, uuringud ja diagnoosimine

Artikkel 34

Proovide võtmise, analüüsi-, uuringu- ja diagnoosimeetodid

1. Ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute käigus proovide võtmiseks ja laboratoorseteks analüüsideks, uuringuteks ja diagnoosimiseks kasutatavad meetodid peavad vastama liidu normidele, millega on kõnealused meetodid kehtestatud, või nende suhtes kehtivatele tulemuskriteeriumidele.

2. Kui lõikes 1 osutatud liidu normid puuduvad, kasutavad ametlikud laborid ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute raames analüüsimise, uuringute ja diagnoosimise alaste erivajaduste jaoks üht järgmistest meetoditest lähtuvalt nende sobivusest: a) kättesaadavad meetodid, mis vastavad asjakohastele rahvusvaheliselt tunnustatud eeskirjadele või protokollidele, sealhulgas nendele, mille Euroopa Standardikomitee (CEN) on heaks kiitnud, või asjakohased meetodid, mille on välja töötanud või mida on soovitanud Euroopa Liidu referentlaborid ning mis on valideeritud kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud teadusprotokollidega; b) punktis a osutatud sobivate eeskirjade või protokollide puudumisel meetodid, mis vastavad riiklikul tasandil kehtestatud asjaomastele eeskirjadele, või kui selliseid eeskirju ei ole, siis asjaomased meetodid, mille on välja töötanud või mida on soovitanud riiklikud referentlaborid ning mis on valideeritud kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud teadusprotokollidega, või asjaomased meetodid, mis on välja töötatud ja valideeritud meetodite valideerimist käsitlevate laboritevaheliste või laborisiseste uuringute abil ning kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud teadusprotokollidega.

3. Kui laboratoorseid analüüse, uuringuid või diagnoosimist on vaja teha kiirkorras ning käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud meetodid puuduvad, võib asjaomane riiklik referentlabor või selle puudumise korral muu artikli 37 lõike 1 alusel määratud labor kasutada muid kui käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud meetodeid, kuni kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud teadusprotokolliga valideeritakse asjakohane meetod.

4. Võimaluse korral kirjeldatakse laboratoorsete analüüside tegemiseks kasutatud meetodeid III lisas sätestatud asjakohaste kriteeriumidega.

5. Proove tuleb võtta, käidelda ja märgistada viisil, mis tagab nende õigusliku, teadusliku ja tehnilise kehtivuse.

6. Komisjon võib rakendusaktides sätestada: a) meetodid, mida tuleb kasutada proovide võtmiseks ning laboratoorsete analüüside, uuringute ja diagnoosimise tegemiseks; b) tulemuskriteeriumid, analüüsi-, uuringu- ja diagnoosimisparameetrid, mõõtemääramatuse ja kõnealuste meetodite valideerimise korra; c) analüüside, uuringute ja diagnoosimise tulemuste tõlgendamise.

Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 145 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

Artikkel 35

Teine eksperdiarvamus

1. Pädevad asutused tagavad, et ettevõtjal, kelle loomade või kaupade suhtes kohaldatakse ametliku kontrolli käigus proovide võtmist, analüüse, uuringuid või diagnoosimist, on õigus teisele eksperdiarvamusele omal kulul.

Õigus teisele eksperdiarvamusele võimaldab ettevõtjal taotleda proovide võtmise, analüüside, uuringute või diagnoosimisega seotud dokumentide läbivaatamist teise tunnustatud ja nõutava kvalifikatsiooniga eksperdi poolt.

2. Kui see on asjakohane ja tehniliselt teostatav ning võttes arvesse eelkõige ohtu loomadele või kaupadele ja ohu levimist, proovide või kaupade riknemisohtu ja olemasoleva substraadi kogust, teeb pädev asutus järgmist: a) tagab proovi võtmisel, kui ettevõtja seda taotleb, et võetakse piisav kogus, et oleks võimalik anda teine eksperdiarvamus ja vajaduse korral viia läbi lõikes 3 osutatud läbivaatamine, või b) kui punktis a osutatud piisavat kogust ei ole võimalik võtta, siis teavitab sellest ettevõtjat.

Käesolevat lõiget ei kohaldata taimedel, taimsetel saadustel või muudel objektidel karantiinse taimekahjustaja esinemise kindlakstegemisel, mida tehakse selleks, et kontrollida vastavust artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud normidele.

3. Liikmesriigid võivad otsustada, et lõikes 1 osutatud teisest eksperdiarvamusest tuleneva vaidluse korral pädeva asutuse ja ettevõtja vahel võib ettevõtja taotleda omal kulul algse analüüsi, uuringu või diagnoosi dokumentide läbivaatamist ja vajaduse korral teise analüüsi, uuringu või diagnoosi tegemist teise ametliku labori poolt.

4. Ettevõtja taotlus saada teine eksperdiarvamus vastavalt käesoleva artikli lõikele 1 ei piira pädevate asutuste kohustust võtta viivitamata meetmeid, et kõrvaldada inimeste, loomade ja taimede terviseriskid või loomade heaoluriskid või GMOde ja taimekaitsevahendite puhul ka keskkonnariskid, või neid ohjeldada vastavalt artikli 1 lõikes 2 osutatud normidele ja käesolevale määrusele.

Artikkel 36

Sidevahendite kaudu müüdavatelt loomadelt ja kaupadelt proovide võtmine

1. Kui loomi ja kaupu müüakse sidevahendite kaudu, võib ametliku kontrolli jaoks kasutada proove, mis pädev asutus on ettevõtjalt anonüümselt tellinud.

2. Pädev astus võtab, kui tal on proovid käes, kõik meetmed tagamaks, et ettevõtjatele, kellelt need proovid lõike 1 alusel tellitakse: a) teatatakse, et kõnealused proovid võeti ametliku kontrolli jaoks ja neid analüüsitakse või nendega tehakse vajaduse korral kõnealuse ametliku kontrolli jaoks uuringuid, ning b) neil on õigus nõuda artikli 35 lõikes 1 sätestatud teist eksperdiarvamust, kui kõnealuses lõikes osutatud proove analüüsitakse või nendega tehakse uuringuid.

3. Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse volitatud isikutele ja füüsilistele isikutele, kellele on delegeeritud teatavad ametliku kontrolli ülesanded.

Artikkel 37

Ametlike laborite määramine

1. Pädev asutus määrab ametlikud laborid, mille ülesanne on teha laboratoorseid analüüse, uuringuid ja diagnoosimist proovidega, mis on võetud ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute ajal, selles liikmesriigis, kelle territooriumil kõnealune pädev asutus tegutseb, või muus liikmesriigis või Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks olevas kolmandas riigis.

2. Pädev asutus võib määrata ametlikuks laboriks labori, mis asub muus liikmesriigis või Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks olevas kolmandas riigis, kui on täidetud järgmised tingimused: a) kohaldatakse asjakohast korda, mis võimaldab pädevatel asutustel teha artikli 39 lõikes 1 osutatud auditeid ja ülevaatusi või delegeerida auditite ja ülevaatuste tegemine pädevale asutusele, mis asub samas liikmesriigis või Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks olevas kolmandas riigis kus laborgi, ning b) kõnealuse labori on juba määranud ametlikuks laboriks selle liikmesriigi pädev asutus, kelle territooriumil labor asub.

3. Ametliku labori määramine vormistatakse kirjalikult ja see sisaldab üksikasjalikku kirjeldust: a) ülesannete kohta, mida labor täidab ametliku laborina; b) punktis a osutatud ülesannete täitmise tingimuste kohta ning c) korra kohta, mis on vajalik labori ja pädevate asutuste vahelise tõhusa ja tulemusliku koordineerimise ja koostöö jaoks.

4. Pädev asutus võib ametlikuks laboriks määrata ainult labori, mis vastab järgmistele tingimustele: a) laboril on proovidega analüüside, uuringute ja diagnoosimise tegemiseks nõutavad oskused, seadmed ja taristu; b) laboril on piisav arv sobiva kvalifikatsiooni ja kogemustega koolitatud töötajaid; c) labor tagab, et lõike 1 alusel talle antud ülesanded täidetakse erapooletult ja puudub huvide konflikt ametliku labori ülesannete täitmisel; d) labor suudab ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute käigus võetud proovidega tehtud analüüsidele, uuringutele ja diagnoosimisele saada õigeaegsed tulemused ning e) labor töötab kooskõlas standardiga EN ISO/IEC 17025 ja on saanud kõnealuse standardi kohase akrediteeringu riikliku akrediteerimisasutuse poolt, kes tegutseb kooskõlas määrusega (EÜ) nr 765/2008.

5. Lõike 4 punktis e osutatud ametliku labori akrediteerimise ulatus: a) peab hõlmama neid laboratoorse analüüsi, uuringu ja diagnoosimise meetodeid, mida labor peab ametliku laborina tegutsedes kasutama analüüside, uuringute ja diagnoosimise tegemiseks; b) võib hõlmata ühte või mitut laboratoorse analüüsi, uuringu või diagnoosimise meetodit või meetodite rühma; c) võib olla määratletud paindlikult, et akrediteerimise ulatus võiks hõlmata akrediteeringu andmise hetkel ametliku labori poolt kasutatud meetodite muudetud variante või neid täiendavaid uusi meetodeid labori enda tehtud hindamise alusel ilma, et riiklik akrediteerimisasutus teeks enne kõnealuste muudetud või uute meetodite kasutamist erihindamise.

6. Kui ühelgi lõike 1 kohaselt liidus või Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks olevas kolmandas riigis määratud ametlikul laboril ei ole uute või eriti tavapäratute laboratoorsete analüüside, uuringute või diagnoosimise tegemiseks vajalikke oskusi, varustust, taristut ega töötajaid, võib pädev asutus taotleda kõnealuste analüüside, uuringute ja diagnoosimise tegemist mõnelt laborilt või diagnostikakeskuselt, kes ei vasta ühele või mitmele lõigetes 3 ja 4 sätestatud nõudele.

Artikkel 38

Ametlike laborite kohustused

1. Kui ametliku kontrolli või muude ametlike toimingute käigus võetud proovidega tehtud analüüsi, uuringu või diagnoosimise tulemused osutavad inimeste, loomade või taimede terviseriskidele või GMOde ja taimekaitsevahendite puhul ka keskkonnariskidele või tõenäolisele nõuete rikkumisele, teavitavad ametlikud laborid viivitamata pädevat asutust, kes määras nad seda analüüsi, uuringut või diagnoosimist tegema, ja asjakohasel juhul volitatud isikuid või füüsilisi isikuid, kellele ülesanded delegeeriti. Pädevate asutuste, delegeeritud ülesanded saanud volitatud isikute või füüsiliste isikute ja ametlike laborite vahelise erikokkuleppega võib siiski täpsustada, et selle teabe esitamist ei nõuta viivitamata.

2. Euroopa Liidu referentlabori või riikliku referentlabori taotluse korral osalevad ametlikud laborid laboritevahelistes võrdlevates uuringutes või pädevuskontrollis, mida korraldatakse nende analüüside, uuringute või diagnooside jaoks, mida nad teevad ametlike laboritena.

3. Ametlikud laborid teevad pädeva asutuse taotlusel üldsusele kättesaadavaks ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingutega seoses tehtud analüüsideks, uuringuteks ja diagnoosimiseks kasutatud meetodite nimetused.

4. Ametlikud laborid märgivad pädeva asutuse taotlusel koos tulemustega ära ka ametlike kontrollide ja muude ametlike toimingute raames tehtud kõikide analüüside, uuringute ja diagnoosimiste puhul kasutatud meetodid.

Artikkel 39

Ametlike laborite audit

1. Pädev asutus korraldab artikli 37 lõike 1 alusel määratud ametlikele laboritele auditeid korrapäraselt ning alati siis, kui ta peab auditit vajalikuks, välja arvatud juhul, kui ta leiab, et selline audit oleks üleliigne, võttes arvesse artikli 37 lõike 4 punktis e osutatud akrediteerimishindamist.

2. Pädev asutus tunnistab ametlikuks laboriks määramise viivitamata kehtetuks kas täielikult või teatavate ülesannete osas, kui ametlik labor ei võta asjakohaseid ja õigeaegseid parandusmeetmeid vastavalt lõikes 1 sätestatud auditi tulemustele, millest ilmneb järgmine asjaolu: a) labor ei vasta enam artikli 37 lõigetes 4 ja 5 sätestatud tingimustele; b) labor ei täida artiklis 38 sätestatud kohustusi; c) labori tulemused ei ole artikli 38 lõikes 2 osutatud laboritevahelistes võrdlevates uuringutes rahuldavad.

Artikkel 40

Erandid tingimusest, mille kohaselt peavad teatavad ametlikud laborid läbima kohustusliku akrediteerimise

1. Erandina artikli 37 lõike 4 punktist e võib pädev asutus määrata ametlikeks laboriteks järgmised laborid, olenemata sellest, kas nad vastavad kõnealuses punktis sätestatud tingimusele: a) laborid: i) kelle ainsaks tegevuseks on Trichinella avastamine lihas; ii) kes kasutavad Trichinella avastamiseks ainult neid meetodeid, millele on osutatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/1375 ( 13 ) artiklis 6; iii) kes täidavad Trichinella avastamise ülesannet pädeva asutuse või sellise ametliku labori järelevalve all, mis on määratud artikli 37 lõike 1 kohaselt ning mis on akrediteeritud kooskõlas standardiga EN ISO/IEC 17025 käesoleva punkti alapunktis ii osutatud meetodite kasutamiseks, ning iv) kes osalevad korrapäraselt laboritevahelistes võrdlevates uuringutes või pädevuskontrollis, mida korraldavad riiklikud referentlaborid nende poolt Trichinella avastamiseks kasutatavate meetodite jaoks, ja saavutavad neis rahuldavaid tulemusi; b) laborid, kes teevad analüüse, uuringuid ja diagnoosimist ainult muude ametlike toimingute raames tingimusel, et nad: i) kasutavad ainult artikli 34 lõikes 1 ja artikli 34 lõike 2 punktis a või b osutatud laboratoorse analüüsi, uuringu ja diagnoosimise meetodeid; ii) teevad analüüse, uuringuid ja diagnoosimist kasutatavate meetodite osas pädevate asutuste või riiklike referentlaborite järelevalve all; iii) osalevad korrapäraselt laboritevahelistes võrdlevates uuringutes või pädevuskontrollis, mida korraldavad riiklikud referentlaborid nende poolt kasutatavate meetodite jaoks, ja saavutavad neis rahuldavaid tulemusi, ning iv) rakendavad kvaliteeditagamissüsteemi, et nende kasutatavate laboratoorse analüüsi, uuringu ja diagnoosimise meetodite tulemused oleksid õiged ja usaldusväärsed.

2. Kui labor kasutab käesoleva artikli lõike 1 punktis b osutatud meetodeid, mille kohaselt tuleb laboratoorse analüüsi, uuringu ja diagnoosimise tulemused kinnitada, teeb kinnitavad laboratoorsed analüüsid, uuringud ja diagnoosimise ametlik labor, kes vastab artikli 37 lõike 4 punktis e sätestatud nõuetele.

3. Lõike 1 kohaselt määratud ametlik labor peab asuma selles liikmesriigis, mille territooriumil asub tema määranud pädev asutus.

Artikkel 41

Õigus kehtestada erandeid tingimusest, mille kohaselt peavad kõik meetodid, mida ametlik labor kasutab laboratoorsete analüüside, uuringute ja diagnoosimise tegemiseks, läbima kohustusliku akrediteerimise

Komisjon võtab kooskõlas artikliga 144 käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusaktid, milles sätestatakse juhtumid, mille korral, ja tingimused, mille alusel võib pädev asutus kooskõlas artikli 37 lõikega 1 määrata ametlikuks laboriks labori, kes ei vasta kõikide tema poolt ametliku kontrolli või muude ametlike toimingute jaoks kasutatavate meetodite osas artikli 37 lõike 4 punktis e osutatud tingimustele, kui labor vastab järgmistele tingimustele:

a) labor tegutseb ja on läbinud akrediteerimise kooskõlas standardiga EN ISO/IEC 17025 ühe või mitme meetodi kasutamiseks, mis on sarnased muude nende kasutatavate meetoditega ja nendega võrreldes tüüpilised, ning

b) labor kasutab korrapäraselt ja olulisel määral meetodeid, mille jaoks ta on saanud käesoleva artikli punktis a osutatud akrediteeringu; välja arvatud käesoleva määruse artikli 1 lõike 2 punktiga g hõlmatud valdkonnas, kui puudub valideeritud meetod artikli 34 lõigetes 1 ja 2 osutatud teatavate taimekahjustajate kindlakstegemiseks.

Artikkel 42

Ajutised erandid tingimusest, mille kohaselt peavad ametlikud laborid läbima kohustusliku akrediteerimise

1. Erandina artikli 37 lõike 5 punktist a võib pädev asutus määrata olemasoleva ametliku labori ajutiselt ametlikuks laboriks vastavalt artikli 37 lõikele 1 laboratoorsete analüüside, uuringute ja diagnoosimise selliste meetodite kasutamiseks, mille jaoks ta ei ole saanud artikli 37 lõike 4 punktis e osutatud akrediteeringut: a) kui sellise meetodi kasutamist on alles hiljuti hakatud liidu normide kohaselt nõudma; b) kui kasutatavas meetodis tehtud muudatused tingivad vajaduse uue akrediteeringu või ametlikule laborile antud akrediteeringu ulatuse laiendamise järele või c) kui vajadus uue meetodi järele tuleneb hädaolukorrast või esilekerkivast riskist inimeste, loomade või taimede tervisele ja loomade heaolule või GMOde ja taimekaitsevahendite puhul ka keskkonnale.

2. Lõikes 1 osutatud ajutine määramine peab vastama järgmistele tingimustele: a) ametlik labor on juba akrediteeritud kooskõlas standardiga EN ISO/IEC 17025 meetodi kasutamiseks, mis on sarnane meetodiga, mida akrediteeringu ulatus ei hõlma; b) ametlikus laboris rakendatakse kvaliteeditagamissüsteemi selleks, et meetod, mida olemasoleva akrediteeringu ulatus ei hõlma, annaks õigeid ja usaldusväärseid tulemusi; c) analüüse, uuringuid ja diagnoosimist kõnealuse meetodi osas tehakse pädevate asutuste või riiklike referentlaborite järelevalve all.

3. Lõikes 1 osutatud ajutise mä