1995R1501 — ET — 01.05.2004 — 009.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:







(*) Käesolevat akti ei ole eesti keeles avaldatud.







Käesolev konsolideeritud versioon sisaldab viiteid Euroopa arveldusühikule ja/või eküüle, mida alates 1. jaanuarist 1999 peaks käsitlema viitena eurole – nõukogu määrus (EMÜ) nr 3308/80 (EÜT L 345, 20.12.1980, lk 1) ja nõukogu määrus (EMÜ) nr 1103/97 (EÜT L 162, 19.6.1997, lk 1).









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1501/95,

29. juuni 1995,

millega kehtestatakse teravilja eksporditoetuste andmist ja teraviljaturu häirete korral võetavaid meetmeid käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 1766/92 teatavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 1766/92 teraviljaturu ühise korralduse kohta, ( 1 ) viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga ning määrusega (EÜ) nr 3290/94, ( 2 ) eriti selle artikli 13 lõiget 11 ja artikli 16 lõiget 2, ning arvestades, et: ning arvestades, et: teraviljaturu ühise korraldusega hõlmatud toodete eksporditoetused, korrigeerivad summad ja ekspordimaksud tuleb kinnitada turuhäire korral erimeetmena vastavalt teatavatele kriteeriumidele, mis võimaldavad katta nende toodete ühenduse ning maailmaturu noteeringute ja hindade vahet; maailmaturu mitmesuguste eksportivate riikide ebavõrdseid hindu arvestades tuleks eriti arvesse võtta erinevaid riigisiseseid saatekulusid ja pidada hüvitise kinnitamisel silmas vahet ühenduse tüüpiliste hindade ning maailmaturul kohaldatavate soodsaimate noteeringute ja hindade vahel; jahu, tangude, pulbri ja linnaste ekspordi võimaldamiseks tuleb toetuse kinnitamisel arvestada ühelt poolt põhiviljade hindu, kõnealuste toodete valmistamiseks vajalikke koguseid ja kõrvalsaaduste väärtust ning teiselt poolt toodete müümise võimalusi ja tingimusi maailmaturul; määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 13 lõike 8 teises lõigus ettenähtud korrigeerivate summade süsteemilt nõutakse, et need summad võiksid erineda vastavalt eksporditavate toodete sihtkohale; pidades silmas ühenduse vahendite tõhusat haldamist ja nende toodete ekspordivõimalusi tuleks sätestada määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 1 punktides a ja b loetletud toodete eksporditoetuste ja -maksude kinnitamine konkreetset kogust käsitlevas pakkumiskutses; ühenduse kõigi huvitatud poolte võrdse kohtlemise tagamiseks peab pakkumised korraldama ühtsete põhimõtete kohaselt; selleks eesmärgiks tuleks pakkumiste avamise otsused koos pakkumiskuulutusega avaldada Euroopa Ühenduste Teatajas; pakkumised peavad sisaldama nende hindamiseks vajalikke andmeid ja nendega peavad kaasnema teatavad formaalsed kohustused; kinnitada tuleks suurim eksporditoetus ja väikseim ekspordimaks; see menetlus tagab kõigi asjakohaste koguste eraldamise; turul võib tekkida olukord, et kavandataval eksportimisel keskendutakse majanduslikel põhjustel eksporditoetuse või -maksu kinnitamisele ega ei tehta saadud pakkumiste suhtes edasisi samme; eksporditavate koguste ekspordi vastavalt pakkumiskutse põhjal antud litsentsile peaks tagama pakkumistagatis; seda kohustust saab täita ainult esitatud pakkumiste säilitamise teel; tagatisest jäädakse pakkumise tagasivõtmise korral ilma; sätestada tuleb üksikasjalikud eeskirjad, mis tagavad pakkujatele pakkumiskutse tulemuse teatamise ja eraldatud koguste ekspordiks vajalike litsentside andmise; määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 1 lõikes 1 loetletud toodete eksporditoetuste kinnitamiseks ja selleks, et vältida vajadust kehtestada kontroll põhiviljakoguste pisimate kõrvalekallete üle, ilma et see märgatavalt mõjutaks toote kvaliteeti, tuleks vastu võtta standardne hindamismeetod; valmistatud toodete tuhasuse analüüs on osutunud tõhusaimaks kasutatud põhiviljade koguse hindamise tehniliseks vahendiks; analüüsi tegemisel tuleks kogu ühenduses kasutada sama menetlust; eksporditoetuste andmine kolmandatest riikidest imporditud ja uuesti kolmandatesse riikidesse eksporditud teravilja eest ei paista põhjendatud olevat; toetusi tuleks anda ainult ühenduse toodete eest; komisjoni 27. novembri 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 3665/87, millega sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi ühised üksikasjalikud rakenduseeskirjad, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1384/95, ( 4 ) nõuab, et kui toetused muutuvad vastavalt sihtkohale, peab toetuse väljamaksmiseks esitama eelkõige tõenduse, et toode on muutmata kujul imporditud kolmandasse riiki või mõnda kolmandasse riiki, mille suhtes hüvitist kohaldatakse; teravilja kolmandatesse riikidesse eksportimisel kohaldatavast hüvitisest on üldiselt madalam ainult hüvitis, mida kohaldatakse eksportimisel Šveitsi ja Liechtensteini; selleks et mitte takistada kogu ühenduse eksporti sihtkohta jõudmise tõenduse nõudmisega, tuleb leida muid meetmeid tagamaks, et kõigi kolmandate riikide suhtes kohaldatavat toetust saanud tooteid ei eksporditaks eespool nimetatud riikidesse; selleks tuleks loobuda sihtkohta saabumise tõendamise kohustusest kõigil juhtudel, kui eksport toimub meritsi; liikmesriikide pädevate asutuste koostatud tõendeid, mis tunnistavad, et tooted on ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud mereveoks sobiva laeva pardal, loetakse piisavaks tagatiseks; määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikkel 16 näeb ette vajalike meetmete võtmise võimaluse, kui ühe või mitme selle määruse artiklis 1 nimetatud toote noteeringud või hinnad maailmaturul jõuavad ühenduse hinnatasemele ja kui see olukord usutavasti jätkub või halveneb, häirides või ähvardades seega häirida ühenduse turgu; selleks tuleb tagada piisavad teraviljavarud; selleks võib nõuda ekspordimakse ja peatada täielikult või osaliselt ekspordilitsentside andmise; kuna määruse (EMÜ) nr 1766/92 artiklis 16 eeldatud olukord võib tekkida suhteliselt ootamatult, peab komisjonil igal ajal olema võimalus peatada ekspordilitsentside andmine; käesolevasse määrusesse on inkorporeeritud komisjoni määrus (EMÜ) nr 1533/93, ( 5 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3304/94, ( 6 ) mugandades seda praegustele turutingimustele; seetõttu tuleks see määrus kehtetuks tunnistada; käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas teraviljaturu korralduskomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Käesoleva määruse artiklis 16 ettenähtud eksporditoetused ja ekspordimaksud ning määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 13 lõike 8 teises lõigus sätestatud korrigeerivad summad nimetatud määruse artikli 1 lõike 1 punktides a, b ja c loetletud toodete eest kinnitatakse eriti järgmisi tegureid arvestades:

a) ühenduse tüüpilistel turgudel nõutavad hinnad ja nende suundumused ning kolmandate riikide turgudel dokumenteeritud noteeringud;

b) turustuskulud ja kõige soodsamad veokulud ühenduse tüüpilistelt turgudelt sadamasse või muusse ekspordipaika ning maailmaturule saatmise kulud;

c) töödeldud toodete korral nende valmistamiseks vajaliku teravilja kogus;

d) kõnealuste toodete maailmaturul müümise võimalused ja tingimused;

e) vajadus vältida häireid ühenduse turul;

f) kavandatava ekspordi majanduslik aspekt;

g) koguselised ja eelarvelised piirangud, mis tulenevad kooskõlas asutamislepingu artikliga 228 sõlmitud lepingutest.

Artikkel 2

Määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 13 lõike 8 esimese lõigu sätteid kohaldatakse kõigi selle määruse artikli 1 lõike 1 punktides c ja d nimetatud toodete suhtes ja selle artiklis 1 nimetatud toodete suhtes, mida eksporditakse sama määruse B lisas loetletud kaupadena.

Määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 13 lõike 8 teise lõigu sätteid kohaldatakse selle määruse artikli 1 lõike 1 punktis c nimetatud toodete suhtes.

Artikkel 3

Korrigeerivad summad võivad erineda vastavalt sihtkohale.

Artikkel 4

1. Määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 1 lõike 1 punktides a ja b loetletud toodete eksporditoetused ja käesoleva määruse artiklis 15 ettenähtud ekspordimaksud võib kinnitada pakkumiskutsega.

Pakkumiskutsete tingimused peavad tagama võrdse ligipääsu kõigile ühenduse isikutele.

Sellised pakkumiskutsed käsitlevad ekspordihüvitist või -maksu.

2. Pakkumiskutsete avaldamise otsused võetakse vastu määruse (EMÜ) nr 1766/92 artiklis 23 sätestatud korras.

3. Pakkumiskutsete avaldamise otsusega kaasneb komisjoni koostatud pakkumiskuulutuste avaldamine, mis eelkõige sätestavad pakkumiste esitamiskuupäevad ja vastavad liikmesriikide asutused, kuhu need tuleb saata.

4. Pakkumiskutsete avaldamise otsused ja pakkumiskuulutused avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.

Pakkumiskuulutuse teate avaldamisest pakkumiste esitamise esimese päevani peab mööduma vähemalt viis päeva.

Artikkel 5

1. Huvitatud pooled esitavad pakkumised kirjalikult või mis tahes kirjaliku elekterside teel liikmesriigi pädevale asutusele.

2. Pakkumises märgitakse:

a) pakkumiskutse viide;

b) pakkuja nimi ja aadress;

c) eksporditava toote liik ja kogus;

d) eksporditoetus või vajaduse korral ekspordimaks tonni kohta eküüdes.

3. Pakkumised kehtivad üksnes juhul, kui:

a) enne pakkumiste esitamistähtaja lõppu esitatakse tõendus, et pakkuja on esitanud pakkumistagatise;

b) nendega kaasneb kirjalik kohustus esitada eraldatud koguste kohta kahe päeva jooksul pärast määramisteate saamist vastavalt artikli 7 lõigule 3 taotlus pakutud summale vastava eksporditoetuse või vajaduse korral ekspordimaksu eelneva kinnitamise kohta;

c) need ei sisalda ühtki tingimust peale pakkumismenetluse ettenähtud tingimuste.

4. Esitatud pakkumisi ei saa tagasi võtta.

Artikkel 6

Pakkumised avavad liikmesriikide pädevad asutused. Neid ei avata avalikult. Pakkumiste avamisel viibimiseks volitatud isikud kohustuvad saladust hoidma.

Komisjonile teatatakse viivitamata pakkumistest, nimetamata pakkujaid nimepidi.

Artikkel 7

1. Komisjon otsustab teatatud pakkumiste alusel määruse (EMÜ) nr 1766/92 artiklis 23 sätestatud korras kinnitada suurima eksporditoetuse või vajaduse korral vähima ekspordimaksu või mitte astuda pakkumiskutse suhtes edasisi samme.

▼M3

2. Kui suurim eksporditoetus on kindlaks määratud, sõlmitakse leping pakkuja või pakkujatega, kelle pakkumine on suurima toetusega võrdne või sellest madalam, ning pakkuja või pakkujatega, kelle pakkumine käsitleb ekspordimaksu.

▼B

Kui vähim ekspordimaks on kindlaks määratud, pakutakse lepingut pakkujale või pakkujatele, kelle pakkumine on vähima maksuga võrdne või sellest kõrgem.

3. Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused teatavad kõigile pakkujatele kirjalikult nende pakkumiste tulemusest kohe, kui komisjon on otsuse teinud.

Artikkel 8

1. Ekspordilitsentsid antakse edukatele pakkujatele neile eraldatud koguste kohta pärast seda, kui liikmesriikide pädevad asutused on nende ekspordilitsentside taotlused kätte saanud.

2. Litsentsitaotluste ja litsentside vastavas lahtris nimetatakse pakkumiskutse ette näinud määruses täpsustatud sihtkoht. Litsentsidega kaasneb kohustus eksportida nimetatud sihtkohta.

Artikkel 9

Pakkumistagatised vabastatakse:

a) kui pakkumisi vastu ei võeta;

b) kui edukas pakkuja on esitanud tõenduse, et komisjoni määruse (EÜ) nr 1162/95 ( 7 ) artiklis 10 ettenähtud tagatis on esitatud.

Kui käesoleva määruse artikli 5 lõike 3 punktis b sätestatud kohustust ei täideta, jäädakse pakkumistagatisest ilma, välja arvatud vääramatu jõu juhtudel.

Artikkel 10

Määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 1 lõike 1 punktides a, b ja c loetletud toodete eksporditoetus kinnitatakse vähemalt kord kuus.

Artikkel 11

1. Nisupüülijahu, meslinipüülijahu ja rukkipüülijahu, nisutangude, nisulihtjahu ja linnaste ekspordihüvitise kinnitamisel võetakse arvesse 1 000 kg kõnealuse toote valmistamiseks vajaliku põhivilja kvaliteeti. ►M1 Põhisaaduse koguse ja töödeldud tootes sisalduva põhisaaduse koguse suhet väljendavad töötluskoefitsiendid on sätestatud I lisas. ◄

2. Jahu tuhasus määratakse II lisas kirjeldatud analüüsimeetodiga.

Artikkel 12

Määruse (EMÜ) nr 1766/92 artikli 1 lõike 1 punktides a, b ja c loetletud toodete toetusi makstakse juhul, kui toodete ühenduse päritolu on tõendatud.

Artikkel 13

▼M3

Olenemata määruse (EMÜ) nr 3665/87 artiklist 18, ei nõuta kõikidesse kolmandatesse riikidesse eksportimisel toetuse maksmise kohta sõlmitud lepingutes kinnitatud eksporditoetuste väljamaksmiseks tõendit tarbimiseks ringlusse lubamise tolliformaalsuste täitmise kohta siis, kui ettevõtja esitab tõendi selle kohta, et vähemalt 1 500 tonni teraviljatoodet on ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud mereveoks sobiva laeva pardal.

▼B

Selle tõenduse annab järgmine pädeva asutuse tõestatud tunnistus määruse (EMÜ) nr 3665/87 artiklis 6 nimetatud kontrolleksemplaril, ühtsel haldusdokumendil või siseriiklikul dokumendil, mis tõestab kauba lahkumist ühenduse tolliterritooriumilt:

▼M11

— Exportación de cereales por vía marítima; artículo 13 del Reglamento (CE) no 1501/95

— Vývoz obilovin po moři — čl. 13 nařízení (ES) č. 1501/95

— Eksport af korn ad søvejen — Artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95

— Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg — Verordnung (EG) Nr. 1501/95 Artikel 13

— Teravilja eksport meritsi — määruse (EÜ) nr 1501/95 artikkel 13

— Εξαγωγή σιτηρών διά θαλάσσης — Άρθρo 13 τoυ κανoνισμoύ (ΕΚ) αριθ. 1501/95

— Export of cereals by sea — Article 13 of Regulation (EC) No 1501/95

— Exportation de céréales par voie maritime — Règlement (CE) no 1501/95, article 13

— Esportazione di cereali per via marittima — Regolamento (CE) n. 1501/95, articolo 13

— Gabonafélék exportja tengeri úton – 1501/95/EK rendelet 13. cikk

— Grūdų eksportas jūra — reglamento (EB) Nr. 1501/95 13 straipsnis

— Graudu izvešana pa jūras ceļiem — regulas (EK) Nr. 1501/95 13. pants

— Esportazzjoni ta' ċereali bil-baħar — Artikolu 13 tar-Regolament (KE) Nru 1501/95

— Uitvoer van graan over zee — Verordening (EG) nr. 1501/95, artikel 13

— Wywóz zbóż drogą morską — Art. 13 rozporządzenia (WE) nr 1501/95

— Exportação de cereais por via marítima — Artigo 13.o, Regulamento (CE) n.o 1501/95

— Vývoz obilnín po mori — článok 13 nariadenia (ES) č. 1501/95

— Izvoz žit s pomorskim prometom - člen 13 Uredbe (EGS) št. 1501/95

— Viljan vienti meriteitse — Asetus (EY) N:o 1501/95 13 artikla

— Export av spannmål sjövägen – Artikel 13 i förordning (EG) nr 1501/95.

▼M8

Artikkel 13a

1. Erandina komisjoni määruse (EÜ) nr 800/1999 ( 8 ) artiklist 16 ja kui toetuse diferentseerimine sõltub üksnes sellest, et määruse (EÜ) nr 1162/95 IV lisas osutatud sihtkohtade jaoks ei ole kindlaks määratud toetust, ei nõuta kõnealuses lisas loetletud toodete puhul toetuse maksmiseks tõendit tolliformaalsuste täitmise kohta importimisel.

2. Asjaolu, et määruse (EÜ) nr 1162/95 IV lisas osutatud toodete eksportimisel ei ole nimetatud lisas osutatud sihtkohtade jaoks toetusi kindlaks määratud, ei võeta arvesse eksporditoetuse alammäära kindlaksmääramisel määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 18 lõikes 2 määratletud tähenduses.

▼M11 —————

▼B

Artikkel 14

Kui ettevõtja esitab tõendi, et tolliformaalsused on täidetud tarbimiseks ringlusse lubamise kohta Šveitsis või Liechtensteinis, vähendatakse pakkumiskutsega kinnitatud eksporditoetust summa võrra, mis on “kõikidesse kolmandatesse riikidesse” eksportimisel makstava eksporditoetuse ja lepingu määramise päeval nimetatud sihtkohtadesse eksporditud kehtiva eksporditoetuse vahe.

Artikkel 15

Kui määruse (EMÜ) nr 1766/92 artiklis 16 sätestatud tingimused on ühe või mitme toote suhtes täidetud, võib võtta järgmisi meetmeid:

a) kohaldada võib ekspordimaksu. Kinnitada võib korrigeeriva summa. Need maksud ja korrigeerivad summad võivad vastavalt sihtkohale erineda;

b) litsentside andmise võib täielikult või osaliselt peatada;

c) menetlusesolevad ekspordilitsentsi taotlused võib tervikuna või osaliselt tagasi lükata.

▼M2

Teravilja või teraviljatoodete ekspordi suhtes ei kohaldata siiski mingit maksu juhul, kui eksporditakse rahvusvaheliste lepingute või muude lisaprogrammidega sätestatud ühenduse toiduabimeetmete ja riiklike toiduabimeetmete või muude ühenduse tasuta tarnimise meetmete rakendamiseks.

▼B

Artikkel 16

Kui pakkumiskutset pole, nõutakse tolliformaalsuste lõpetamise päeval kohaldatavat ekspordimaksu.

Kui eksport toimub litsentsi kehtivusaja jooksul, kohaldatakse litsentsitaotluste esitamise päeval kohaldatavaid ekspordimakse huvitatud poole taotluse põhjal, mis on esitatud litsentsitaotlusega samal ajal.

▼M4

Artikkel 17

Artiklis 15 nimetatud meetmed võetakse vastu määruse (EMÜ) nr 1766/92 artiklis 23 sätestatud korras. Eriolukorras võib kõnealused meetmed vastu võtta komisjon.

▼B

Artikkel 18

Määrus (EMÜ) nr 1533/93 tunnistatakse kehtetuks. Seda kohaldatakse siiski enne 1. juulit 1995 antud litsentside suhtes.

Artikkel 19

Käesolev määrus jõustub 1. juulil 1995.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA







CN-kood Tuhasus (väljendatuna milligrammides) 100 g püüli, tangude ja jahu kohta ►M1 Töötluskoefitsiendid, mis tähistavad teravilja kilogramme 1 000 kg kõnealuse toote kohta ◄ 1. Pehmest nisust, speltanisust või meslinist püülijahu 11010015 10 0 0-600 1 370 11010015 13 0 601-900 1 280 11010015 15 0 901-1100 1 180 11010015 17 0 1 101-1 650 1 090 11010015 18 0 1 650-1 900 1 020 2. Rukkipüülijahu 11021000 50 0 0-1400 1 370 11021000 70 0 1401-2000 1 080 3. Pehmest nisust tangud ja lihtjahu 11031190 20 0 0-600 1 370 4. Kõvast nisust tangud ja lihtjahu 11031110 20 0 0-1300 (sõela avad 0,160 mm) 1 500 11031110 40 0 0-1300 1 340 11031110 90 0 üle 1300 1 260 5. Heledad linnased 1107 10 19 ►M6 1 270 ◄ 1107 10 99 Tumedad linnased 1107 20 00 ►M6 1 490 ◄









II LISA

Jahu tuhasuse määramise meetod

Seadmed

1. Analüütilised kaalud, täpsusega 0,1 mg.

2. Piisava tõmbega elektriline muhvelahi temperatuurimõõturi ning reguleerijaga.

3. Ümmargused lamedapõhjalised tuhastustiiglid (läbimõõt umbes 5 cm, maksimumkõrgus 2 cm); soovitavalt kulla ja plaatina sulamist, kvartsist või portselanist.

4. Eksikaator (siseläbimõõduga umbes 18 cm), mille külge on kinnitatud pealis ja avadega portselan- või alumiiniumalus. Veeärasti: kaltsiumkloriid, fosforpentoksiid või sinine silikageel.

Meetod

1. Uuritava proovi kaal peaks olema 5-6 g. Kui see on jahu, mille tuhasus kuivaines on usutavasti üle 1 %, peaks uuritava proovi kaal olema 2-3 g. Uuritava proovi kaalu võib ülespoole ümardada lähima 10 g-ni; kõik muud kogused kaalutakse lähima 0,1 mg-ni.

2. Vahetult enne kasutamist tuleb nõusid muhvelahjus tuhastamistemperatuuril kuumutada kuni muutumatu kaaluni; tavaliselt piisab 15 minutist. Siis jahutatakse nõud eksikaatoris lõikes 7 näidatud tingimustel labori temperatuurini.

3. Asetage uuritav proov nõusse ja tasandage see ühtlaseks kihiks. Vahetult enne tuhastamist niisutage uuritavat proovi 1-2 ml etüülalkoholiga.

4. Asetage nõud ahju suule, jättes ukse lahti. Kui aine enam ei leegitse, lükake nõud ahju. Kui ahju uks on suletud, tuleb säilitada piisavat tõmmet, aga mitte nii tugevat, et see aine nõudest välja puhuks.

5. Tuhastamise tulemusel peab jahu täiesti ära põlema, kaasa arvatud kõik tahmaosakesed tuha sees. Põlemine loetakse lõppenuks, kui jääk on pärast jahtumist peaaegu valge.

6. Tuhastamistemperatuur peab ulatuma 900oC-ni.

7. Kui tuhastamine on lõppenud, võtke tiiglid ahjust ja asetage eterniitplaadile umbes üheks minutiks jahtuma, seejärel asetage need eksikaatorisse (mitte rohkem kui neli tiiglit korraga). Suletud eksikaator asetatakse analüüsikaalude juurde. Kaaluge tiigleid, kui need on täiesti külmad (umbes üks tund jahtunud).

Tulemused

1. Vea piir: kui tuhasus ei ületa 1 %, ei tohiks kahe katse tulemused erineda rohkem kui 0,02 protsendipunkti; kui tuhasus ületab 1 %, ei tohiks erinevus ületada 2 % tuhasusest. Kui erinevus ületab need piirid, tuleb katset korrata.

2. Tuhasust väljendatakse 100 osa kuivaine kohta ja ümardatakse 0,01-ni.