ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1999D0091 — ET — 02.08.2001 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

(teatavaks tehtud numbri K(1999) 115 all)

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI OTSUS,

25. jaanuar 1999,

nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 2 kohase ehitustoodete vastavustõendamismenetluse kohta soojusisolatsioonimaterjalide nõuetele vastavuse tõendamisel

(teatavaks tehtud numbri K(1999) 115 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(1999/91/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta, ( 1 ) muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artikli 13 lõiget 4,

ning arvestades, et:

komisjon peab valima kahest direktiivi 89/106/EMÜ artikli 13 lõikele 3 vastavast toote vastavustõendamismenetlusest “kõige vähem koormava võimaliku korra kooskõlas ohutusnõuetega”; see tähendab vajadust otsustada, kas tootja vastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem on teatava toote või tootepere nõuetele vastavuse tõendamisel vajalik ja piisav tingimus või on artikli 13 lõikes 4 mainitud kriteeriumidele vastavusega seotud põhjustel vaja volitatud sertifitseerimisorgani sekkumist;

artikli 13 lõikega 4 nähakse ette, et niiviisi kindlaks määratud menetlus märgitakse mandaatidesse ja tehnospetsifikaatidesse; seetõttu on soovitatav määratleda toodete või tootepere mõiste, nagu seda kasutatakse mandaatides ja tehnospetsifikaatides;

artikli 13 lõikega 3 ettenähtud kahe menetluse üksikasjalik kirjeldus esitatakse direktiivi 89/106/EMÜ III lisas; seetõttu on vaja iga toote või tootepere puhul selgesti kindlaks määrata meetodid, mille abil tuleb kõnealust kahte menetlust III lisale viidates rakendada, sest III lisas eelistatakse teatavaid süsteeme;

artikli 13 lõike 3 punktis a nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa 2. punkti alapunkti ii esimeses võimaluses ilma pideva järelevalveta, ning teises ja kolmandas võimaluses, ning artikli 13 lõike 3 punktis b nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunktis i ning III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses pideva järelevalvega;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise ehituskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. Tööstuslikus kasutamiseks mõeldud säilisploomid:

a) 100 % viljadel on väikseid ja/või suuri puudusi;

b) 10 % massist on väga suurte puudustega viljad;

c) 5 % viljast on selline, kus 500 grammis on 105 või rohkem säilisploomi.
(2)

on vaja võtta meetmeid siseturu tõrgeteta toimimiseks; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine; praegu seda ei ole, sest töötlemise erinevused liikmesriikides seisnevad selles, et toiduainete kiiritamine on osas liikmesriikides lubatud ja osas keelatud;
1999L0004 — ET — 20.11.2003 — 001.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

Parandatud:

▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 1999/4/EÜ,

22. veebruar 1999,

kohvi- ja siguriekstraktide kohta

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades ei lähe käesolev direktiiv vastavalt asutamislepingu artikli 3b kolmandale lõigule kaugemale sellest, mis on vajalik taotletavate eesmärkide saavutamiseks;

toiduainete märgistamise üldeeskirju, mis on sätestatud lõpptarbijale müüdavate toiduainete märgistamise, esitlemise ja reklaami kohta käivate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitlevas nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivis 79/112/EMÜ, ( 6 ) tuleks kohaldada teatavatel tingimustel;

eespool nimetatud direktiiv töötati välja selleks, et määratleda kohvi- ja siguriekstraktide mõiste, määrata kindlaks neile tootmisel lisatavad ained, sätestada selliste ekstraktide pakendamise ja märgistamise ühised eeskirjad ning täpsustada mõnede selliste toodete puhul kasutatavate erimärgistuste kasutamistingimused, et tagada nende toodete vaba liikumine ühenduses;

kohvi- ja siguriekstraktidega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu 27. juuni 1977. aasta direktiivi 77/436/EMÜ ( 4 ) vastuvõtmist õigustas asjaolu, et erinevused kohvi- ja siguriekstraktide kohta käivates siseriiklikes õigusaktides võisid tekitada ebaausat konkurentsi ja eksitada tarbijaid ning avaldada sellega otsest mõju ühisturu kujunemisele ja toimimisele;

teatavaid toiduaineid käsitlevaid vertikaaldirektiive tuleks lihtsustada, et vastavalt Euroopa Ülemkogu 11. ja 12. detsembril 1992 Edinburghis tehtud ning 10. ja 11. detsembril 1993 Brüsselis kinnitatud otsustele arvesse võtta ainult neid olulisi nõudeid, millele nimetatud direktiividega hõlmatud tooted peavad vastama, et oleks võimalik nende vaba liikumine siseturul;

ning arvestades, et:

Artikkel 1

Käesolev direktiiv käsitleb lisas määratletud kohvi- ja siguriekstrakte.

Käesolevat direktiivi ei kohaldata café torrefacto soluble suhtes.

▼C1

Artikkel 2

Direktiivi 79/112/EMÜ kohaldatakse lisas määratletud toodete suhtes järgmistel tingimustel:

— lisa punkti 2 alapunktis c määratletud toote puhul, kui sigurile taandatud kuivainesisaldus on suurem kui 45 % massist;

— lisa punkti 1 alapunktis c määratletud toote puhul, kui kohvile taandatud kuivainesisaldus on suurem kui 25 % massist,

b) lisa punktis 1 määratletud toodete puhul peab märgistusel olema mõiste „kofeiinivaba”, kui veevaba kofeiini ei ole rohkem kui 0,3 massiprotsenti kohvile taandatud kuivainesisaldusest. See teave peab paiknema müüginimetusega samal vaateväljal;

c) lisa punkti 1 alapunktis c ja punkti 2 alapunktis c määratletud toodete puhul peavad märgistusel olema väljendid „…-ga” , „…-ga konserveeritud”, „lisatud…” või „…-ga röstitud” koos kasutatud suhkru(te) liikide nimetus(t)ega.
(10)

on tähtis, et võimalikud kliendid saaksid müügikohas teada, millised on kõnealuse müügikoha kaudu kättesaadavad kõige väiksema kütusekuluga sõiduautomudelid;
(2)

on vaja kindlaks määrata mitut aastat hõlmava kindlustusteenuste statistika koostamise sagedus; on vaja kindlaks määrata, missugusest vaatlusaastast alates tuleb koostada määruse (EÜ, Euratom) nr 58/98 lisas 5 ettenähtud tulemused; on vaja kindlaks määrata nende tulemuste liigitus kindlustusteenuste statistika koostamiseks;
(19)

käesolevas direktiivis on nende liikmesriikide rahaühikutes väljendatud summad, kes võtavad kasutusele euro, kindlaks määratud 1. jaanuaril 1999, mil euro väärtus otsustati kooskõlas nõukogu 31. detsembri 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2866/98 konverteerimiskursside kohta euro ja nende liikmesriikide valuutade vahel, kes võtavad kasutusele euro; ( 9 ) on asjakohane, et liikmesriigid, kes ei võta eurot kasutusele, vaatavad igal aastal omavääringus läbi käesolevas direktiivis esitatud summad ja vajaduse korral kohandavad neid, et arvestada vahetuskurssides toimunud muudatusi; iga-aastased kohandused ei pruugi olla kohustuslikud, kui uute vahetuskursside kohaldamisest tulenev vahe jääb alla teatava protsendimäära;
(3)

Vietnami Sotsialistliku Vabariigi asutus National Fisheries Inspection and Quality Assurance Center (Nafiqacen) of the Ministry of Fisheries on võimeline tõhusalt kontrollima kehtivate õigusaktide kohaldamist;
(2)

määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 4 lõikega 2 nähakse ette, et eesmärgiga 2 hõlmatud alade rahvaarv ei tohi ületada 18 % kogu ühenduse rahvastikust ja et sellest lähtuvalt peab komisjon nägema ette iga liikmesriigi jaoks rahvaarvu piirmäära, võttes aluseks rahvastiku koguarvu iga liikmesriigi NUTS III tasandi piirkondades, mis vastavad kõnealuse artikli lõigetes 5 ja 6 nimetatud sotsiaalmajanduslikke muutusi kogevatele tööstus- ja maapiirkondadele ettenähtud erikriteeriumidele, ning arvestades iga liikmesriigi siseriiklike struktuuriliste probleemide tõsidust võrreldes teiste asjaomaste liikmesriikidega ning vajadust tagada, et iga liikmesriik osaleks üldises keskendamispüüdes õiglasel määral;
(2)

Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 3 lõike 1 esimeses lõigus täpsustatakse, et eesmärgi 1 piirkonnad on need, mis vastavad statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri II tasandile (NUTS II tasand), mille ostujõu pariteetides väljendatud sisemajanduse kogutoodang (SKT) inimese kohta 26. märtsil 1999 kättesaadavate aastaid 1994, 1995 ja 1996 käsitlevate ühenduse andmete põhjal on alla 75 % ühenduse keskmisest.
(4)

Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 7 lõike 3 kolmandas lõigus nähakse eesmärkide 1 ja 2 puhul ette, et jaotamisel tuleb eristada üleminekutoetust saavatele piirkondadele ja aladele eraldatud assigneeringuid, et assigneeringud tuleb kindlaks määrata vastavalt kõnealuse artikli esimeses lõigus nimetatud kriteeriumidele ning et assigneeringute jaotus aastate kaupa on alates 1. jaanuarist 2000 kahanev ja 2000. aastal väiksem kui 1999. aastal; üleminekutoetuse struktuuri võib kohandada iga piirkonna erivajaduste järgi ja komisjon on võtnud arvesse liikmesriikide sellealaseid taotlusi, arvestades määruse (EÜ) nr 1260/1999 lisas sätestatud struktuurifondide vahendite jaotust aastate kaupa.
(4)

Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 7 lõike 3 kolmandas lõigus nähakse eesmärkide 1 ja 2 puhul ette, et jaotamisel tuleb eristada üleminekutoetust saavatele piirkondadele ja aladele eraldatud assigneeringuid, et assigneeringud tuleb kindlaks määrata vastavalt kõnealuse artikli esimeses lõigus nimetatud kriteeriumidele ning et assigneeringute jaotus aastate kaupa on alates 1. jaanuarist 2000 kahanev ja 2000. aastal väiksem kui 1999. aastal.
(9)

15. detsembril 1989 Lomés allakirjutatud neljanda AKV-EÜ konventsiooni ( 7 ) artikliga 39 on keelatud eksportida AKV riikidesse jäätmeid, mis on loetletud ohtlike jäätmete üle piiri viimise ja kõrvaldamise kontrolli käsitleva Baseli konventsiooni I ja II lisas (ühenduse poolt sõlmiti see konventsioon nõukogu otsusega 93/98/EMÜ ( 8 ); määruse (EMÜ) nr 259/93 II lisas on nimetatud teatavad kõnesolevad jäätmed; nendel asjaoludel ja selleks, et järgida ühenduse rahvusvahelisi kohustusi, tuleb selgesti kinnitada, et selliste jäätmete saatmine AKV riikidesse on keelatud,
(7)

on võimalik, et riigid, kes on teatanud, et nad ei soovi vastu võtta teatavat liiki jäätmeid või mitte ühtegi kõnesoleva määruse II lisas loetletud jäätmeliiki, ning riigid, kes on jätnud vastamata, muudavad oma seisukohta või vastavad hiljem, ning seetõttu tuleb komiteemenetluse raames ette näha käesoleva määruse muutmise kord;
(2)

tuleb kindlaks määrata ladustamiseks pakutavate toodete kvaliteedile ja välimusele esitatavad nõuded, et tagada ladustamine optimaalsetes tingimustes ja takistada ladustamise muutumist ligitõmbavamaks kui toodete turustamine; need uued nõuded tuleks kehtestada pärast üleminekuperioodi, et võimaldada toodangu järkjärgulist kohandamist; üleminekuperioodi kestus peaks arvestama iga sektori eripära;
(9)

ammlehmade eest makstava lisatasu puhul on asjakohane säilitada tootjate individuaalülemmäärad; individuaalülemmääradega antud lisatasu saamise õigusi ei ole täielikult ära kasutatud; need kasutamata jäänud õigused soodustaksid tõenäoliselt tootmist ja suurendaksid kulutusi, eelkõige seetõttu, et mullikate eest võib määrata ammlehmade eest makstavat lisatasu; selliste tagajärgede ärahoidmiseks tuleks igas liikmesriigis kindlaks määrata ammlehmade eest makstava lisatasu saamise õiguste arv võrdlusaastatel tegelikult makstud lisatasude alusel, millele lisandub teatav määr riigi varude säilitamiseks; liikmesriigid peaksid võtma vajalikke meetmeid, et tagada siseriiklikest ülemmääradest kinnipidamine; liikmesriigid peaksid vajaduse korral teatavate objektiivsete kriteeriumide alusel ja hüvitisi maksmata oma tootjate individuaalülemmäärasid kohandama; need kriteeriumid peaksid eelkõige tagama asjaomaste tootjate võrdse kohtlemise ja õiguspäraste ootuste täitmise;
(4)

tollimaksu soodusmäärad, mida ühendus vastavalt käesolevale lepingule kohaldab, tuleks tavaliselt arvutada asjaomaste toodete suhtes kehtiva ühise tollitariifistiku kokkuleppelise tollimaksumäära alusel; kui asjakohastele toodetele ei ole ette nähtud kokkuleppelist tollimaksumäära või kui ühepoolne tollimaksumäär on kokkuleppelisest tollimaksumäärast madalam, tuleks need siiski arvutada ühepoolsest tollimaksumäärast; käesoleva määruse rakendusalasse ei ole tarvis kaasata tooteid, mis on ühises tollitariifistikus tollimaksuvabad; mingil juhul ei tohi arvutusi teha tollimaksude alusel, mida kohaldatakse vastavalt kokkuleppelistele või autonoomsetele tariifikvootidele;
(4)

Euroopa Liidu asutamislepingu artikli F lõikes 2 on sätestatud, et liit austab põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga, mis on alla kirjutatud Roomas 4. novembril 1950, ning nagu need tulenevad liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest;
(4)

Euroopa Liidu asutamislepingu artikli F lõikes 2 on sätestatud, et liit austab põhiõigusi kui õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga, millele on alla kirjutatud Roomas 4. novembril 1950, ning nagu need tulenevad liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest;
(15)

Enne ühenduse vahendite eraldamist tuleb teha üksikasjalik eelhindamine, et tagada programmi vastavus tegelikele vajadustele, võimaldada ühenduse sekkumise paindlikkust, nii et võetaks arvesse asjakohast informatsiooni ja meetmete esimesi tulemusi, ning tugevdada järelevalvet ja järelhindamist, et tagada eeldatava mõju tõhusus.
(5)

käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötajate tööohutuse ja -tervishoiu parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ ( 4 ) artikli 16 lõike 1 tähenduses; seetõttu on nimetatud direktiivi sätted, eelkõige need, mis käsitlevad töötajate teavitamist, ärakuulamist ja osalemist ning töötajate koolitust, täiel määral kohaldatavad ka juhtudel, kui töötajad on potentsiaalselt ohustatud plahvatusohtlikust keskkonnast, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate erisätete kohaldamist;
01999R1493 — ET — 20.01.2009 — 012.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1999L0004 — ET — 11.12.2008 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

Parandatud:

▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 1999/4/EÜ,

22. veebruar 1999,

kohvi- ja siguriekstraktide kohta

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades ei lähe käesolev direktiiv vastavalt asutamislepingu artikli 3b kolmandale lõigule kaugemale sellest, mis on vajalik taotletavate eesmärkide saavutamiseks;

toiduainete märgistamise üldeeskirju, mis on sätestatud lõpptarbijale müüdavate toiduainete märgistamise, esitlemise ja reklaami kohta käivate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitlevas nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivis 79/112/EMÜ, ( 6 ) tuleks kohaldada teatavatel tingimustel;

eespool nimetatud direktiiv töötati välja selleks, et määratleda kohvi- ja siguriekstraktide mõiste, määrata kindlaks neile tootmisel lisatavad ained, sätestada selliste ekstraktide pakendamise ja märgistamise ühised eeskirjad ning täpsustada mõnede selliste toodete puhul kasutatavate erimärgistuste kasutamistingimused, et tagada nende toodete vaba liikumine ühenduses;

kohvi- ja siguriekstraktidega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu 27. juuni 1977. aasta direktiivi 77/436/EMÜ ( 4 ) vastuvõtmist õigustas asjaolu, et erinevused kohvi- ja siguriekstraktide kohta käivates siseriiklikes õigusaktides võisid tekitada ebaausat konkurentsi ja eksitada tarbijaid ning avaldada sellega otsest mõju ühisturu kujunemisele ja toimimisele;

teatavaid toiduaineid käsitlevaid vertikaaldirektiive tuleks lihtsustada, et vastavalt Euroopa Ülemkogu 11. ja 12. detsembril 1992 Edinburghis tehtud ning 10. ja 11. detsembril 1993 Brüsselis kinnitatud otsustele arvesse võtta ainult neid olulisi nõudeid, millele nimetatud direktiividega hõlmatud tooted peavad vastama, et oleks võimalik nende vaba liikumine siseturul;

ning arvestades, et:

Artikkel 1

Käesolev direktiiv käsitleb lisas määratletud kohvi- ja siguriekstrakte.

Käesolevat direktiivi ei kohaldata café torrefacto soluble suhtes.

▼C1

Artikkel 2

Direktiivi 79/112/EMÜ kohaldatakse lisas määratletud toodete suhtes järgmistel tingimustel:

— lisa punkti 2 alapunktis c määratletud toote puhul, kui sigurile taandatud kuivainesisaldus on suurem kui 45 % massist;

— lisa punkti 1 alapunktis c määratletud toote puhul, kui kohvile taandatud kuivainesisaldus on suurem kui 25 % massist,

b) lisa punktis 1 määratletud toodete puhul peab märgistusel olema mõiste „kofeiinivaba”, kui veevaba kofeiini ei ole rohkem kui 0,3 massiprotsenti kohvile taandatud kuivainesisaldusest. See teave peab paiknema müüginimetusega samal vaateväljal;

c) lisa punkti 1 alapunktis c ja punkti 2 alapunktis c määratletud toodete puhul peavad märgistusel olema väljendid „…-ga” , „…-ga konserveeritud”, „lisatud…” või „…-ga röstitud” koos kasutatud suhkru(te) liikide nimetus(t)ega.
(21)

teatavatele kaubakategooriatele on müüjatel ja tootjatel tavaks pakkuda garantiisid teatava aja jooksul ilmnevate puuduste korral; see tava võib elavdada konkurentsi; kuna sellised garantiid on seaduslikud turustusvahendid, ei tohiks need tarbijat eksitada; tagamaks, et tarbijaid ei eksitata, peaksid garantiid sisaldama teatavat teavet, sealhulgas avaldust, et kõnealune garantii ei mõjuta tarbija seaduslikke õigusi;
1999D0093 — ET — 19.04.2011 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

(teatavaks tehtud numbri K(1999) 117 all)

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI OTSUS,

25. jaanuar 1999,

nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 2 kohase ehitustoodete vastavustõendamismenetluse kohta uste, akende, aknaluukide, ruloode, väravate ja nende manuste nõuetele vastavuse tõendamisel

(teatavaks tehtud numbri K(1999) 117 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(1999/93/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, ( 1 ) mida on muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artikli 13 lõiget 4,

ning arvestades, et:

komisjon peab valima kahest direktiivi 89/106/EMÜ artikli 13 lõikele 3 vastavast toote vastavustõendamismenetlusest „võimalikult lihtsa, kuid ohutusega kooskõlas oleva menetluse”; see tähendab vajadust otsustada, kas tootja vastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem on teatava toote või tootepere nõuetele vastavuse tõendamisel vajalik ja piisav tingimus või on artikli 13 lõikes 4 mainitud kriteeriumidele vastavusega seotud põhjustel vaja volitatud sertifitseerimisorgani sekkumist;

artikli 13 lõikega 4 nähakse ette, et niiviisi kindlaks määratud menetlus tuleb märkida mandaatidesse ja tehnospetsifikaatidesse; seetõttu on soovitatav määratleda toodete või tooteperede mõiste, nagu seda kasutatakse mandaatides ja tehnospetsifikaatides;

artikli 13 lõikega 3 ettenähtud kahe menetluse üksikasjalik kirjeldus esitatakse direktiivi 89/106/EMÜ III lisas; seetõttu on vaja iga toote või tootepere puhul selgesti kindlaks määrata meetodid, mille abil tuleb kõnealust kahte menetlust III lisale viidates rakendada, sest III lisas eelistatakse teatavaid süsteeme;

artikli 13 lõike 3 punktis a nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses ilma pideva järelevalveta ning teises ja kolmandas võimaluses ning artikli 13 lõike 3 punktis b nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunktis i ning III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses pideva järelevalvega;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise ehituskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1999D0094 — ET — 21.04.2012 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

(teatavaks tehtud numbri K(1999) 118 all)

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI OTSUS,

25. jaanuar 1999,

nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 2 kohase ehitustoodete vastavustõendamismenetluse kohta eelnevalt valatud normaal-/kerg-/autoklaavsete poorbetoontoodete nõuetele vastavuse tõendamisel

(teatavaks tehtud numbri K(1999) 118 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(1999/94/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta, ( 1 ) muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artikli 13 lõiget 4,

ning arvestades, et:

komisjon peab valima kahest direktiivi 89/106/EMÜ artikli 13 lõikele 3 vastavast toote vastavustõendamismenetlusest „kõige vähem koormava võimaliku korra kooskõlas ohutusnõuetega”; see tähendab vajadust otsustada, kas tootja vastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem on teatava toote või tootepere nõuetele vastavuse tõendamisel vajalik ja piisav tingimus või on artikli 13 lõikes 4 mainitud kriteeriumidele vastavusega seotud põhjustel vaja volitatud sertifitseerimisorgani sekkumist;

artikli 13 lõikega 4 nähakse ette, et niiviisi kindlaks määratud menetlus märgitakse mandaatidesse ja tehnospetsifikaatidesse; seetõttu on soovitatav määratleda toodete või tooteperede mõiste, nagu seda kasutatakse mandaatides ja tehnospetsifikaatides;

artikli 13 lõikes 3 ettenähtud kahe menetluse üksikasjalik kirjeldus esitatakse direktiivi 89/106/EMÜ III lisas; seetõttu on vaja iga toote või tootepere puhul selgesti kindlaks määrata meetodid, mille abil tuleb kõnealust kahte menetlust III lisale viidates rakendada, sest III lisas eelistatakse teatavaid süsteeme;

artikli 13 lõike 3 punktis a nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses variandis ilma pideva järelevalveta, ning teises ja kolmandas variandis, ning artikli 13 lõike 3 punktis b nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunktis i ning III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses variandis pideva järelevalvega;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise ehituskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
(2)

nimetatud struktuuritõhustuskorra tugimeetmete hulgas, mille eesmärk on vältida olemasoleva ülemahutavuse suurenemist või uue ülemahutavuse tekkimist, on reegel „vana uue vastu” siseveeturu tasakaalustatud toimimise seisukohast hädavajalikuks osutunud; nimetatud reegel jääb ka põhiliseks sekkumisvahendiks direktiivi 96/75/EÜ ( 5 ) artiklis 1 määratletud tõsiste häirete korral kõnealusel turul; tuleks võtta meetmeid, et takistada alates 1990. aastast rakendatavatest vanametalliks lammutamise kooskõlastatud kavadest saadud kasude kaotamist lisamahutavuse tõttu, mis võetakse kasutusele kohe pärast eespool nimetatud reegli kohaldamise lõppemist; seetõttu on vaja, et reegel „vana uue vastu” kehtiks teatava piiratud aja jooksul kestusega kõige rohkem neli aastat, mille vältel järk-järgult vähendatakse suhtarve nullini, et tagada üleminek ja lõpetada sekkumine ühenduse turul; „vana uue vastu” meetme säilitamine on tähtis ka selleks, et reguleerida ühenduse laevastiku mahutavust nende nelja aasta vältel, kuid nii, et see oleks nulltasemel toetusmehhanism, mida võib uuesti rakendada üksnes direktiivi 96/75/EÜ artiklis 7 nimetatud tõsiste turuhäirete korral;