2000L0012 — ET — 29.03.2006 — 006.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2000/12/EÜ, 20. märts 2000, krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta (EÜT L 126, 26.5.2000, p.1)

Muudetud:





Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2000/12/EÜ,

20. märts 2000,

krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 1 ) tegutsedes vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korrale ( 2 ) ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 28. juuni 1973. aasta direktiivi 73/183/EMÜ (asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta seoses pankade ja muude finantseerimisasutuste sõltumatu tegevusega), ( 3 ) nõukogu 12. detsembri 1977. aasta esimest direktiivi 77/780/EMÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta), ( 4 ) nõukogu 17. aprilli 1989. aasta direktiivi 89/299/EMÜ (krediidiasutuste omavahendite kohta), ( 5 ) nõukogu 15. detsembri 1989. aasta teist direktiivi 89/646/EMÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta), ( 6 ) nõukogu 18. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/647/EMÜ (krediidiasutuste maksevõime suhtarvu kohta), ( 7 ) nõukogu 6. aprilli 1992. aasta direktiivi 92/30/EMÜ (krediidiasutuste konsolideeritud järelevalve kohta) ( 8 ) ja nõukogu 21. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/121/EMÜ (krediidiasutuste suure riskide kontsentreerumise jälgimise ja kontrollimise kohta) ( 9 ) on sageli ja oluliselt muudetud. Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks nimetatud direktiivid kodifitseerida ja ühtsesse teksti koondada. (2) Vastavalt asutamislepingule on asutamise ja teenuste pakkumise puhul keelatud igasugune diskrimineeriv kohtlemine kodakondsuse põhjal või seetõttu, et ettevõtja ei paikne liikmesriigis, kus teenuseid pakutakse. (3) Krediidiasutuste asutamise ja tegevuse lihtsustamiseks on vaja kõrvaldada kõige suuremaid takistusi tekitavad erinevused liikmesriikide seadustes kõnealuste asutuste suhtes kohaldatavate eeskirjade osas. (4) Käesolev direktiiv on peamine vahend ühtse Euroopa akti ja komisjoni valge raamatu ajakava alusel loodava siseturu ülesehitamisel nii asutamisvabaduse kui ka finantsteenuste osutamise vabaduse seisukohalt krediidiasutuste vallas. (5) Krediidiasutuste tegevuse koordineerimiseks võetavaid meetmeid tuleb nii hoiuste kaitsmise kui ka krediidiasutustevahelises konkurentsis võrdsete tingimuste loomise huvides kohaldada kõigi nimetatud asutuste suhtes. Vajaduse korral tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta siseriiklikest õigusaktidest tulenevaid objektiivseid erinevusi nende põhikirjades ja töö eesmärkides. (6) Seetõttu peaks nimetatud meetmete reguleerimisala olema võimalikult ulatuslik ja hõlmama kõiki asutusi, mis tegelevad tagasimakstavate vahendite vastuvõtmisega üldsuselt kas hoiustena või muul kujul, näiteks pideva võlakirjade ja muude samalaadsete väärtpaberite väljalaskmisena või oma arvel ja nimel laenude andmisena. Nende krediidiasutuste jaoks, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldada ei saa, tuleb ette näha erandid. Käesoleva direktiivi sätted ei piira selliste siseriiklike õigusaktide kohaldamist, milles on sätestatud täiendavad erivolitused lubamaks krediidiasutustel teostada teatavaid tegevusi ja võtta ette teatavat liiki toiminguid. (7) Valitud lähenemisviis peaks aitama saavutada sellise ühtlustatuse astme, mis on vajalik ja piisav selleks, et tagada tegevuslitsentside andmise ja usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve süsteemide vastastikune tunnustamine, mistõttu on võimalik anda välja üksainus, ühenduse kõigis osades tunnustatud tegevuslitsents ja rakendada asukohaliikmesriigipoolse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve põhimõtet. Seetõttu tuleks programmi esitamise nõuet käsitada vahendina, mis võimaldab pädevatel asutustel langetada otsuse objektiivsete kriteeriumite alusel ning täpsemate andmete põhjal. Samas on siiski võimalik teatav paindlikkus krediidiasutuste õiguslikku vormi ja pankade kohta kasutatavate nimede kaitset puudutavate nõuete osas. (8) Krediidiasutustele esitatavad võrdväärsed finantsnõuded on vajalikud selleks, et tagada hoiustajatele sarnased tagatised ja samalaadsetele krediidiasutustele õiglased konkurentsitingimused. Kuni edasise kooskõlastamiseni tuleks kindlaks määrata vajalikud struktuurilised suhtarvud, mis võimaldaksid riikide ametiasutuste vahelise koostöö raames jälgida samalaadsete krediidiasutuste seisundit standardmeetodite kohaselt. Selline kord peaks aitama järk-järgult ühtlustada liikmesriikides kehtestatud ja seal kohaldatavate koefitsientide süsteemid. Siiski tuleb eristada krediidiasutuste usaldusväärse juhtimise tagamiseks mõeldud koefitsiente neist, mis on kehtestatud majandus- ja rahanduspoliitika jaoks. (9) Vastastikuse tunnustamise ja päritoluliikmesriigi järelevalve põhimõtted näevad ette, et liikmesriikide pädevad ametiasutused ei tohi anda tegevusluba või peavad selle tühistama, kui sellised tegurid nagu äriplaanide sisu, geograafiline paiknemine või reaalne tegevus näitavad selgelt, et krediidiasutus on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks sel eesmärgil, et hoida kõrvale rangematest nõudmistest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt tegutseb või kavatseb tegutseda. Juriidilisest isikust krediidiasutusel peab olema tegevusluba sellest liikmesriigist, kus on tema registrijärgne asukoht. Juriidilise isiku õigusteta krediidiasutuse peakontor peab asuma liikmesriigis, milles talle on tegevusluba antud. Lisaks sellele peavad liikmesriigid nõudma, et krediidiasutuse peakontor paikneks alati oma päritoluliikmesriigis ning et ta seal ka tegelikult tegutseks. (10) Pädevad ametiasutused ei tohi anda krediidiasutusele tegevusluba ega tema luba pikendada, kui on tõenäoline, et märkimisväärse seose tõttu nimetatud asutuse ja teiste füüsiliste või juriidiliste isikute vahel ei saa pädevad ametiasutused järelevalvet tõhusalt teostada. Selles osas peavad juba tegevusloa saanud krediidiasutused samuti vastama pädevate asutuste nõuetele. Käesolevas direktiivis sätestatakse “märkimisväärse seose” mõiste miinimumkriteeriumid. See ei takista liikmesriike kohaldamast nimetatud mõistet käesolevast määratlusest erinevates olukordades. Üksnes äriühingu kapitalist märkimisväärse osa omandamine ei tähenda “märkimisväärse seose” määratluse kohast osalust, kui see osalus on saavutatud üksnes ajutise investeeringuna, mille puhul pole võimalik mõjutada asutuse struktuuri ega rahanduspoliitikat. (11) Järelevalve teostajate töö tõhususele osutamine hõlmab ka konsolideeritud järelevalvet, mida tuleb krediidiasutuste puhul teostada, kui ühenduse õigusnormid seda ette näevad. Sellistel juhtudel peavad ametiasutused, kellele on esitatud avaldus tegevusloa saamiseks, suutma välja selgitada ametiasutused, kes on pädevad teostama konsolideeritud järelevalvet nimetatud krediidiasutuses. (12) Päritoluliikmesriik võib pädevatelt ametiasutustelt tegevusloa saanud asutuste suhtes kehtestada ka eeskirju, mis on artikli 5 lõike 1 esimeses lõigus ja lõikes 2 ning artiklites 7, 16, 30, 51 ja 65 sätestatutest rangemad. (13) Ühenduse krediidiasutuste filiaalide kohta kehtiva tegevusloa nõude kaotamisega kaasneb vajadus kaotada filiaali asutamiskapitali nõue. (14) Tänu vastastikusele tunnustamisele võimaldab valitud lähenemine oma päritoluliikmesriigis tegevuslitsentsi saanud krediidiasutusel tegutseda kõigil I lisas loetletud tegevusaladel kogu ühenduses, luues selleks filiaale või osutades teenuseid. Kõnealuses lisas loetlemata aladel on võimalik tegutseda asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust reguleerivate asutamislepingu üldsätete alusel. (15) Siiski on otstarbekas laiendada vastastikust tunnustamist I lisas loetletud tegevusaladele, kui seal tegutsevad finantseerimisasutused, mis on krediidiasutuste tütarettevõtjad, tingimusel et nimetatud tütarettevõtjad kuuluvad oma emaettevõtjat hõlmava konsolideeritud järelevalve alla ja et nad vastavad teatavatele rangetele nõuetele. (16) Vastuvõttev liikmesriik võib seoses asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamisega nõuda konkreetsete siseriiklike õigus- ja haldusnormide täitmist asutustelt, kellele nende päritoluliikmesriigis ei ole antud luba tegutseda krediidiasutusena, ja seoses tegevusaladega, mida ei ole I lisas loetletud, tingimusel et nimetatud õigus- ja haldusnormid on ühelt poolt kooskõlas ühenduse õigusaktidega ja toimivad üldise hüvangu nimel, ning teiselt poolt ei kehti selliste asutuste ja tegevusalade suhtes nende päritoluliikmesriigi õigus- või haldusnormides kehtestatud samasugused eeskirjad. (17) Liikmesriigid peavad tagama, et miski ei takistaks vastastikku tunnustatavatel tegevusaladel tegutsemist samal moel nagu päritoluliikmesriigis, tingimusel et tegevus ei ole vastuolus vastuvõtva liikmesriigi üldist hüvangut kaitsvate õigusnormidega. (18) Käesoleva direktiivi eesmärgi ning ühenduse muude õigusaktidega saavutatava kapitali vaba liikumise vahel on vajalik side. Igal juhul peavad pangateenuste liberaliseerimise meetmed olema kooskõlas kapitali liikumise liberaliseerimise meetmetega. (19) Väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalide tegevust reguleerivad eeskirjad peaksid olema kõigis liikmesriikides samalaadsed. Käesoleval ajal on oluline sätestada, et sellised eeskirjad ei oleks soodsamad kui mõnest teisest liikmesriigist pärineva asutuse filiaalide tegevust reguleerivad eeskirjad. Tuleks täpsustada, et ühendus võib kolmandate riikidega sõlmida lepinguid, milles sätestatakse eeskirjad, mille alusel tagatakse selliste filiaalide samalaadne kohtlemine kogu ühenduse territooriumil, lähtudes vastastikkuse põhimõttest. Asutamislepingu artikli 49 teises lõigus sätestatud teenuste osutamise vabadus ja asutamisvabadus laienevad kolmandatest riikidest tegevusloa saanud krediidiasutuste filiaalidele ainult neis liikmesriikides, kus nad on asutatud. Kolmandate riikide seaduste alusel tegutsevate ettevõtjate poolt tütarettevõtja tegevusloa saamiseks või osaluse omandamiseks esitatud taotluste suhtes kehtib kord, mille eesmärgiks on tagada ühenduse krediidiasutuste võrdväärne vastastikune kohtlemine kõnealustes kolmandates riikides. (20) Riigi pädevate ametiasutuste poolt käesoleva direktiivi kohaselt väljastatud krediidiasutuse tegevusload kehtivad mitte ainult riigisiseselt, vaid kogu ühenduses. Olemasolevad mõlemapoolsusklauslid seega ei kehti. Seetõttu on ühendusesisese mõlemapoolsuse hindamiseks vaja paindlikku korda. Et ühendus kavatseb hoida oma finantsturud ülejäänud maailmale avatuna, siis ei ole kõnealuse korra eesmärk mitte ühenduse finantsturgude sulgemine, vaid ülemaailmsete finantsturgude liberaliseerimine kolmandates riikides. Selleks sätestatakse käesolevas direktiivis kolmandate riikidega läbirääkimise kord ja viimase võimalusena meetmete võtmine, mille hulka kuulub uute tegevusloataotluste vastuvõtu peatamine või uute tegevuslubade väljaandmise piiramine. (21) On soovitatav, et ühendus ja kolmandad riigid jõuaksid vastastikusele kokkuleppele, mis võimaldaks konsolideeritud järelevalvet teostada geograafiliselt võimalikult ulatuslikus piirkonnas. (22) Vastutus krediidiasutuse usaldusväärsuse, eriti maksevõimelisuse järelevalve eest lasub selle krediidiasutuse päritoluliikmesriigi pädevatel ametiasutustel. Vastuvõtva liikmesriigi pädevatele ametiasutustele jääb vastutus likviidsuse ja rahapoliitika järelevalve eest. Tururiski järelevalve osas teevad asukohaliikmesriigi ja võõrustava liikmesriigi pädevad ametiasutused tihedat koostööd. (23) Panganduse siseturu tõrgeteta toimimiseks on lisaks õigusnormidele vaja ka tihedat ja regulaarset koostööd liikmesriikide pädevate ametiasutuste vahel. Konkreetsete krediidiasutustega seotud probleeme on kõige otstarbekam käsitleda pankade järelevalveasutuste vahelises kontaktgrupis. Nimetatud grupp on artiklis 28 sätestatud vastastikuseks teabevahetuseks sobiv asutus. (24) Vastastikune teabevahetus ei asenda mingil juhul artikliga 28 ettenähtud kahepoolset koostööd. Vastuvõtva liikmesriigi pädevad ametiasutused võivad, ilma et see piiraks nende tegelikke kontrollivolitusi, jätkata edasilükkamatul juhul omal algatusel või päritoluliikmesriigi pädevate ametiasutuste algatust järgides kontrolli selle üle, kas nende territooriumil asutatud krediidiasutuse tegevus on kooskõlas vastavate seadustega, heade juhtimis- ja raamatupidamistavade ning piisava sisekontrolli põhimõtetega. (25) Otstarbekas on võimaldada teabevahetust pädevate ametiasutuste ja selliste ametiasutuste või organite vahel, kelle ülesandeks on aidata kaasa rahandussüsteemi stabiilsuse tugevdamisele. Edastatud andmete konfidentsiaalsuse säilitamiseks peab adressaatide loetelu jääma rangelt piiritletuks. (26) Teatavad toimingud nagu pettus ja siseringiinfo valdaja eeskirja rikkumine võivad kahjustada finantssüsteemi stabiilsust ja ühtsust isegi siis, kui need puudutavad teisi asutusi peale krediidiasutuste. (27) Tuleb täpsustada, mis tingimustel on selline teabevahetus lubatud. (28) Kui on kindlaks määratud, et andmeid võib avalikustada ainult pädevate ametiasutuste selgesõnalise kokkuleppe alusel, võivad ametiasutused vajaduse korral seada kokkuleppele ranged tingimused. (29) Teabevahetus peaks olema lubatud ühelt poolt pädevate ametiasutuste ning teiselt poolt keskpankade ja muude rahandusasutustega sarnaste ülesannetega asutuste ning vajaduse korral ka muude maksusüsteemi järelevalve eest vastutavate ametiasutuste vahel. (30) Järelevalve tugevdamiseks krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise üle ning krediidiasutuste klientide kaitseks tuleb ette näha, et audiitor on kohustatud viivitamata teavitama pädevaid ametiasutusi, kui ta käesoleva direktiivi sätete kohaselt saab oma ametiülesandeid täites teadlikuks asjaoludest, millel võib olla tõsine mõju krediidiasutuste finantsolukorrale või haldus- ja raamatupidamiskorraldusele. Võttes arvesse kõnealust eesmärki on soovitav, et liikmesriigid näeksid ette, et selline kohustus on audiitoril kõikidel nendel juhtudel, kui ta oma tööülesandeid täites avastab nimetatud asjaolud krediidiasutusega märkimisväärselt seotud ettevõtja puhul. Audiitorite kohustus vajaduse korral edastada pädevatele ametiasutustele teatavad krediidiasutust puudutavad asjaolud ja otsused, mida nad avastavad oma tööülesannete täitmise käigus seoses mõne teise ettevõtjaga, kes ei ole finantseerimisasutus, ei muuda nende tööülesannete olemust nimetatud ettevõttes ega nende täitmise korda. (31) Krediidiasutuste omavahendite ühised põhistandardid on panganduse siseturu loomisel oluline tegur, sest omavahendid tagavad krediidiasutuste järjepidevuse ja hoiuste kaitse. Selline ühtlustamine tugevdab järelevalvet krediidiasutuste üle ja aitab kaasa täiendavale kooskõlastamisele panganduses. (32) Selliseid standardeid tuleb kohaldada kõigi ühenduses tegevusloa saanud krediidiasutuste suhtes. (33) Krediidiasutuste omavahendeid võib kasutada nende kahjude korvamiseks, mille katmiseks ei piisa kasumist. Lisaks sellele on omavahendid pädevate asutuste jaoks oluline kriteerium eriti krediidiasutuse maksevõime hindamisel ja seoses muude usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvega. (34) Krediidiasutused konkureerivad panganduse siseturul otseselt omavahel ja seetõttu peavad omavahendeid käsitlevad mõisted ja standardid olema ekvivalentsed. Seetõttu ei peaks omavahendite koosseisu kindlaksmääramise kriteeriumite eest vastutama ainuüksi liikmesriigid. Ühiste põhistandardite vastuvõtmine on kooskõlas ühenduse huvidega, sest see aitab vältida konkurentsi moonutamist ja tugevdab ühenduse pangandussüsteemi. (35) Käesolevas direktiivis sätestatud omavahendite mõistega nähakse ette võimalikult palju elemente ja piirsummasid ning jäetakse iga liikmesriigi otsustada, kas nad kasutavad mõningaid või kõiki selliseid elemente või võtavad vastu piirsummade madalamad ülempiirid. (36) Käesolevas direktiivis täpsustatakse kriteeriumid, millele teatavad omavahendite elemendid peavad vastama, ning liikmesriikidele jääb vabadus kohaldada rangemaid sätteid. (37) Esialgu määratakse ühised põhistandardid kindlaks üldiselt, et need hõlmaksid kõik eri liikmesriikides omavahendite koosseisu kuuluvad elemendid. (38) Omavahendite koosseisu kuuluvate kirjete olemuse põhjal eristatakse käesolevas direktiivis esmaste omavahendite koosseisu kuuluvad kirjed täiendavate omavahendite kirjetest. (39) Kajastamaks tõsiasja, et elemendid, millest moodustuvad täiendavad omavahendid, erinevad oma olemuselt esmaste omavahendite koosseisu kuuluvatest omavahenditest, ei tohi omavahendite koosseisu kuuluvate täiendavate omavahendite hulk olla suurem esmastest omavahenditest. Lisaks sellele ei tohi täiendavate omavahendite teatavaid elemente hõlmata rohkem kui 50 % ulatuses esmastest omavahenditest. (40) Konkurentsi moonutamise vältimiseks ei tohi avalikõiguslike krediidiasutuste omavahenditesse kaasata nimetatud asutustele liikmesriigi või kohalike omavalitsuste poolt antud tagatisi. (41) Kui järelevalve teostamise käigus on vaja kindlaks määrata krediidiasutuste grupi konsolideeritud omavahendite hulk, teostatakse arvutused vastavalt käesoleva direktiivi sätetele. (42) Omavahendite ja maksevõime suhtarvu arvutamiseks ning riskide kontsentreerumise hindamiseks kasutatav konkreetne arvutusmeetod peab võtma arvesse nõukogu 8. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/635/EMÜ (pankade ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aastaaruannete kohta) ( 10 ), mis sisaldab teatavaid nõukogu 13. juuni 1983. aasta direktiivi 83/349/EMÜ ( 11 ) (mis põhineb asutamislepingu artikli 44 lõike 2 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid) sätete muudatusi. (43) Omavahendeid käsitlevad sätted on osa ulatuslikumatest rahvusvahelistest jõupingutustest ühtlustada kehtivad omavahendite piisavust käsitlevad eeskirjad tähtsamates riikides. (44) Komisjon koostab ettekande ja vaatab omavahendeid käsitlevad sätted regulaarselt läbi, et need rangemaks muuta ja saavutada seega omavahendite ühise mõiste lähendamine. Selline lähendamine võimaldab ühenduse krediidiasutuste omavahendeid koordineerida. (45) Maksevõime suhtarvu käsitlevad sätted on panganduse nõuandekomitee töö tulemus; nimetatud komitee vastutab ettepanekute tegemise eest komisjonile seoses liikmesriikides kohaldatavate koefitsientide kooskõlastamisega. (46) Krediidiasutuste järelevalve jaoks on oluline vajaliku maksevõime suhtarvu kehtestamine. (47) Eriti kasulik maksevõime kriteerium on suhtarv, mille puhul varasid ja bilansiväliseid kirjeid kaalutakse vastavalt krediidiriski ulatusele. (48) Omavahendite ühiste standardite väljatöötamine seoses krediidiriskiga kokkupuutuvate varade ja bilansiväliste kirjetega on seetõttu oluline osa järelevalvemeetodite vastastikuse tunnustamise saavutamiseks vajalikust harmoniseerimisest ja seega panganduse siseturu väljakujundamisest. (49) Seoses sellega tuleb maksevõime suhtarvu käsitlevaid sätteid vaadelda koos krediidiasutuste järelevalve põhimeetodite ühtlustamiseks mõeldud muude konkreetsete vahenditega. (50) Panganduse siseturul peavad asutused üksteisega otseselt konkureerima ning minimaalse suhtarvuna sätestatud ühised maksevõime standardid aitavad välistada konkurentsi moonutamist ja tugevdada ühenduse pangandust. (51) Käesolevas direktiivis sätestatakse eri finantseerimisasutuste väljaantavatele tagatistele omistatav kaal. Seetõttu kohustub komisjon kontrollima, kas käesolev direktiiv tervikuna moonutab märkimisväärselt konkurentsi krediidiasutuste ja kindlustusseltside vahel, ning nimetatud kontrollimist silmas pidades kaaluma võimalike korrigeerivate meetmete põhjendatust. (52) III lisas sätestatakse, kuidas käsitleda bilansiväliseid kirjeid seoses krediidiasutuste kapitalinõuete arvutamisega. Siseturu ladusa toimimise huvides ja eelkõige võrdsete võimaluste tagamiseks on liikmesriigid kohustatud püüdma saavutada seda, et nende pädevad asutused hindaksid ühetaoliselt lepingujärgseid tasaarvelduskokkuleppeid. III lisa on kooskõlas pangandusjärelevalve rahvusvahelise foorumi tööga, mis käsitleb kahepoolse tasaarvelduse tunnustamist järelevalves, eelkõige võimalust arvutada teatavate tehingute omavahendite nõuded mitte bruto- vaid netosumma põhjal, tingimusel, et olemas on juriidiliselt siduvad kokkulepped, mis tagavad, et krediidirisk piirdub netosummaga. Rahvusvaheliselt tegutsevate krediidiasutuste ja krediidiasutuste gruppide puhul, mis tegutsevad hulgas kolmandates riikides ja konkureerivad ühenduse krediidiasutustega, kaasneb laiemal rahvusvahelisel tasandil vastuvõetud eeskirjadega börsiväliste tuletisinstrumentide täiustatud järelevalve. Kõnealuse täiustamise tulemuseks on asjakohasem sundkapitali nõue, mille puhul on arvesse võetud järelevalve poolt tunnustatud lepingujärgsete tasaarvelduskokkulepete riski vähendavat mõju võimalike tulevaste krediidiriskide puhul. Keskse osalejana tegutsevate arvelduskodade teostatav börsiväliste tuletisinstrumentide kliiring mängib teatavates liikmesriikides olulist rolli. On otstarbekas tunnustada krediidiriski ja sellega seotud süsteemiriski vähenemise osas sellisest kliiringust tulenevat kasu krediidiriski usaldatavusnormatiivide kohase käsitlemise puhul. Tasaarveldatud börsiväliste tuletisinstrumentide lepingutest tulenevad praegused ja võimalikud tulevasedriskid tuleb täielikult tagada ja arvelduskoja riskide kogunemise oht tasutud tagatise turuväärtust ületavas mahus tuleb välistada selleks, et tasaarveldatud börsiväliste tuletisinstrumentide usaldatavusnormatiivide kohane käsitlemine üleminekuajal oleks sama kui börsil kaubeldavatel tuletisinstrumentidel. Nõutavad esialgsed ja muudetud tagatised ning tasutud tagatisega saavutatava kaitse kvaliteet ja ulatus peavad rahuldama pädevaid asutusi. III lisaga luuakse liikmesriikides asutatud krediidiasutuste jaoks samalaadsed võimalused kahepoolse tasaarvelduse tunnustamiseks pädevate asutuste poolt ja seega pakutakse neile võrdseid konkurentsitingimusi. Eeskirjad on hästi tasakaalustatud ja krediidiasutuste suhtes usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve meetmete kohaldamise edaspidiseks tugevdamiseks otstarbekad. Liikmesriikide pädevad asutused peaksid tagama selle, et hinnalisandite arvutamisel lähtutakse tegelikest ja mitte nähtavatest nominaalsummadest. (53) Käesolevas direktiivis sätestatud minimaalne suhtarv tugevdab ühenduse krediidiasutuste kapitali taset. 1988. aasta alguses kehtinud kapitalinõudeid käsitlenud statistilise vaatluse põhjal on vastu võetud 8 %-line tase. (54) Krediidiasutuste suure riskide kontsentreerumise jälgimise põhieeskirjad tuleks ühtlustada. Liikmesriikidel peaks sellegipoolest olema võimalik vastu võtta rangemaid eeskirju, kui on sätestatud käesolevas direktiivis. (55) Krediidiasutuse suure riskide kontsentreerumise jälgimine ja kontroll moodustavad lahutamatu osa tema üle teostatavast järelevalvest. Riskide liigse kontsentreerumisega ühele kliendile või omavahel seotud klientide grupile võib kaasneda liiga suur kahjurisk. Sellist olukorda võib pidada krediidiasutuse maksevõimet kahjustavaks. (56) Panganduse siseturul konkureerivad krediidiasutused otseselt üksteisega ning seetõttu peaksid ühenduse kõigis osades olema ühesugused jälgimisnõuded. Seetõttu peaksid suure riskide kontsentreerumise kindlakstegemise kriteeriumid olema reguleeritud juriidiliselt siduvate normidega ühenduse tasandil ja neid ei saa jätta täielikult liikmesriikide otsustada. Ühiste eeskirjade vastuvõtmine teenib seetõttu kõige paremini ühenduse huve, sest see aitab vältida erinevusi konkurentsitingimustes ning tugevdab samal ajal ühenduse pangandussüsteemi. (57) Krediidiasutuste maksevõime suhtarvu käsitlevad sätted sisaldavad nende krediidiriskide loetelu, mida krediidiasutused võivad kanda. Seetõttu peaks nimetatud loetelu kasutatama ka riskide määratlemiseks suure riskide kontsentreerumise piiramisel. Siiski ei ole põhimõtteliselt õige viidata kõnealustes sätetes ettenähtud riski kaalumistele või riskiastmetele. Riski kaalumine ja riskiastmed võeti kasutusele selleks, et kehtestada krediidiasutuste krediidiriski katmiseks üldine maksevõime nõue. Suure riskide kontsentreerumise reguleerimise puhul on eesmärgiks piirata maksimaalset kahju, mida krediidiasutus võib kanda üksikkliendi või omavahel seotud klientide grupi tõttu. Seetõttu on otstarbekas kasutada ettevaatlikumat lähenemisviisi, võttes üldjuhul arvesse riskide nominaalväärtusi ilma riske kaalumata või riskiastmeid määramata. (58) Eriti ettevaatlikult tuleb toimida siis, kui krediidiasutus võtab oma emaettevõtja või oma emaettevõtja teiste tütarettevõtjate riskid. Krediidiasutuste võetud riskide haldamine peab toimuma täiesti sõltumatult, kooskõlas heade pangandustavadega ja arvestamata mingeid muid kaalutlusi peale nimetatud tavade. Käesoleva direktiivi sätted eeldavad, et kui krediidiasutuses otseselt või kaudselt olulist osalust omavate isikute tegevus mõjub negatiivselt kõnealuse krediidiasutuse arukale ja usaldusväärsele juhtimisele, võtavad pädevad ametiasutused vajalikke meetmeid sellise olukorra lõpetamiseks. Suure riskide kontsentreerumise puhul tuleks kehtestada eri reeglid riskidele, mille krediidiasutus võtab oma kontserni sees, ning sellisel juhul on õigustatud rangemad piirangud kui muude riskide puhul. Rangemaid piiranguid ei ole vaja kohaldada siis, kui emaettevõtja on finantsvaldusettevõtja või krediidiasutus või kui teised tütarettevõtjad on kas krediidi- või finantseerimisasutused või krediidiasutuse abiettevõtjad, tingimusel et kõigi selliste ettevõtjate üle toimub konsolideeritud järelevalve. Sellistel juhtudel võimaldab kontserni konsolideeritud jälgimine piisava järelevalve ning riskidele pole vaja kehtestada rangemaid piiranguid. Kõnealuse lähenemisviisi puhul soovitatakse pangakontsernidel korraldada oma struktuur selliselt, et oleks võimalik teostada konsolideeritud järelevalvet, mis on soovitatav, sest see võimaldab teostada järelevalvet ulatuslikumal tasandil. (59) Selleks, et konsolideeritud järelevalve oleks tõhus, tuleb seda kohaldada kõikide pangakontsernide suhtes, sealhulgas nende suhtes, mille emaettevõtjad ei ole krediidiasutused. Pädevatel asutustel peavad olema selliseks järelevalveks vajalikud õiguslikud vahendid. (60) Mitmete tegevusaladega kontsernide puhul, mille emaettevõtja kontrollib vähemalt üht tütarkrediidiasutust, peab pädevatel asutustel olema võimalik hinnata krediidiasutuse varalist seisundit sellises kontsernis. Kuni edaspidise kooskõlastamiseni võivad liikmesriigid sätestada käesoleva direktiivi eesmärgi saavutamiseks vajalikud konsolideerimismeetodid. Pädevatel asutustel peavad olema vähemalt oma ametiülesannete täitmiseks kõikidelt kontserni kuuluvatelt äriühingutelt vajalike andmete saamise vahendid. Mitmekülgse finantsmajandusliku tegevusega kontsernide puhul tuleb sisse seada koostöö asutuste vahel, kes vastutavad eri rahandussektorite järelevalve eest. (61) Liikmesriigid võivad keelduda pangale tegevusloa andmisest või selle tühistada teatavate kontsernistruktuuride puhul, mida peetakse pangandustegevuse jaoks ebasobivateks, eriti seetõttu, et selliste struktuuride üle ei saa teostada tõhusat järelevalvet. Seoses sellega on pädevatel asutustel volitused, mida on nimetatud käesoleva direktiivi artikli 7 lõike 1 esimeses lõigus, artikli 7 lõikes 2, artikli 14 lõike 1 punktis c ja artiklis 16, selleks, et tagada krediidiasutuste arukas ja usaldusväärne juhtimine. (62) Liikmesriigid võivad vajalikke järelevalvemeetodeid samaväärselt kohaldada ka kontsernide suhtes, mille struktuuri käesolev direktiiv ei hõlma. Kui sellised struktuurid muutuvad üldlevinuks, tuleks käesolevat direktiivi laiendada ka neile. (63) Konsolideeritud järelevalve peab hõlmama kõik I lisas määratletud toimingud. Seetõttu tuleb kõik peamiselt sellistel tegevusaladel tegutsevad äriühingud võtta konsolideeritud järelevalve alla. Selle tulemusena tuleb finantseerimisasutuste mõistet laiendada nii, et see hõlmaks selliseid toiminguid. (64) Direktiividega 86/635/EMÜ ja 83/349/EMÜ nähti ette krediidiasutuste avaldatud konsolideeritud aastaaruannete suhtes kohaldatavad konsolideerimiseeskirjad. Seetõttu on võimalik täpsemalt kindlaks määrata usaldatavusnormatiivide täitmise konsolideeritud järelevalves kasutatavad meetodid. (65) Krediidiasutuste konsolideeritud järelevalve eesmärk peab olema eelkõige nimetatud asutuste hoiustajate huvide kaitse ja rahandussüsteemi stabiilsuse tagamine. (66) Käesolevas direktiivis või muudes krediidiasutuste tegevust reguleerivates direktiivides käsitletud teemadega seonduvate probleemide uurimine eeldab pädevate asutuste ja komisjoni koostööd panganduse nõuandekomitees, eelkõige tihedama kooskõlastamise saavutamiseks. Liikmesriikide pädevate asutuste panganduse nõuandekomitee ei välista muid koostöövõimalusi asutuste vahel, mis tegelevad krediidiasutuste asutamise ja tegevuse järelevalvega, eelkõige koostööd pankade järelevalveasutuste vahelises kontaktgrupis. (67) Selleks, et võtta arvesse panganduse arengut, võib aeg-ajalt osutuda vajalikuks teha tehnilisi muudatusi käesolevas direktiivis sätestatud üksikasjalistes eeskirjades. Komisjon teeb talle asutamislepinguga usaldatud rakendamisvolituste piires vastavad vajalikud muudatused pärast konsulteerimist panganduse nõuandekomiteega. Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. ( 12 ) (68) Käesoleva direktiivi artikli 36 lõikega 1 lubatakse ühistute või fondidena tegutsevate krediidiasutuste puhul laenusaajate ühiskohustusi käsitleda artikli 34 lõike 2 punktile 7 vastavate omavahenditena. Taani valitsus on ilmutanud suurt huvi selle vastu, et tema mõned ühistute või fondidena tegutsevad hüpoteegikrediidiasutused muudetaks aktsiaseltsideks. Sellise ümberkorraldamise soodustamiseks või selle võimaldamiseks on vaja ajutist erandit, mis lubaks neil hõlmata osa oma ühiskohustustest omavahenditena. Selline ajutine erand ei tohiks kahjustada konkurentsi krediidiasutuste vahel. (69) Krediidiasutustele kuuluvate hüpoteekvõlakirjade kaalumine 20 protsendiga võib tasakaalust välja viia siseriikliku kapitalituru, kus sellistel vahenditel on oluline roll. Sellisel juhul võetakse 10 %-lise riskikaalu kohaldamiseks ajutisi meetmeid. Väärtpaberitele ülemineku turg areneb kiiresti. Seetõttu on soovitav, et komisjon vaataks koos liikmesriikidega läbi varaga kindlustatud väärtpaberite usaldatavusnormatiivide kohase käsitlemise ja esitaks enne 22. juunit 1999 kehtivate õigusaktide kohandamise ettepanekud, et määrata kindlaks varaga kindlustatud väärtpaberite otstarbekas usaldatavusnormatiivide kohane käsitlemine. Kuni 31. detsembrini 2006 võivad pädevad asutused lubada 50 %-list kaalu varade puhul, mis on tagatud bürooruumide või muude mitmeotstarbeliste äriruumide hüpoteekidega. Hüpoteegialust vara tuleb rangete kriteeriumite põhjal regulaarselt ja korduvalt hinnata, et võtta arvesse ärikinnisvara turu arengut. Omanik peab kõnealust vara kasutama või seda välja üürima. 50-line kaal ei hõlma kinnisvara arendamiseks võetavaid laene. (70) Selleks et tagada riskide kontsentratsiooni käsitlevate sätete tõrgeteta kohaldamine, tuleks liikmesriikidel lubada uusi piiranguid kohaldada kahes järgus. Väiksematele krediidiasutustele võib anda pikema üleminekuperioodi, sest 25 %-lise piirnormi liiga kiire kohaldamine võiks nende laenutegevust liiga järsult vähendada. (71) Lisaks sellele jätkub ka krediidiasutuste reorganiseerimise ja lõpetamise tingimuste ühtlustamine. (72) Ühtlustada tuleb ka likviidsusriskide järelevalveks vajalik kord. (73) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud V lisa B osas esitatud õigusaktide ülevõtmise tähtaegadega, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







SISUKORD I JAOTIS MÕISTED JA REGULEERIMISALA Artikkel 1 Mõisted Artikkel 2 Reguleerimisala Artikkel 3 Keeld, mille kohaselt muud ettevõtjad peale krediidiasutuste ei tohi tegeleda avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite kaasamisega II JAOTIS KREDIIDIASUTUSTE ASUTAMISE JA TEGEVUSE EELTINGIMUSED Artikkel 4 Tegevusluba Artikkel 5 Algkapital Artikkel 6 Krediidiasutuse juhtorgan ja peakontori asukoht Artikkel 7 Osanikud või aktsionärid ning liikmed Artikkel 8 Tegevuskava ja organisatsiooni struktuur Artikkel 9 Majanduslik põhjendatus … Artikkel 10 Tegevusloa andmisest keeldumine Artikkel 11 Komisjoni teavitamine tegevusloa väljaandmisest Artikkel 12 Eelnev konsulteerimine teiste liikmesriikide pädevate asutustega Artikkel 13 Teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuste filiaalid Artikkel 14 Tegevusloa tühistamine Artikkel 15 Nimi Artikkel 16 Oluline osalus krediidiasutuses Artikkel 17 Kord ja sisekontrolli mehhanismid III JAOTIS ASUTAMISVABADUST JA TEENUSTE OSUTAMISE VABADUST REGULEERIVAD SÄTTED Artikkel 18 Krediidiasutused Artikkel 19 Finantseerimisasutused Artikkel 20 Asutamisõiguse kasutamine Artikkel 21 Teenuste osutamise vabaduse kasutamine Artikkel 22 Vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutuste volitused IV JAOTIS SUHTED KOLMANDATE RIIKIDEGA Artikkel 23 Kolmandate riikide ettevõtjate tütarettevõtjatest teatamine ja kõnealuste riikide turgudele pääsemise tingimused Artikkel 24 Väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalid Artikkel 25 Konsolideeritud järelevalvet käsitlev koostöö kolmandate riikide pädevate asutustega V JAOTIS USALDATAVUSNORMATIIVIDE TÄITMISE JÄRELEVALVE PÕHIMÕTTED JA TEHNILISED VAHENDID I peatükk Usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve põhimõtted Artikkel 26 Päritoluliikmesriigi kontrollipädevus Artikkel 27 Vastuvõtva liikmesriigi pädevus Artikkel 28 Järelevalvealane koostöö Artikkel 29 Teises liikmesriigis asutatud filiaalide kontroll kohapeal Artikkel 30 Teabevahetus ja ametisaladus Artikkel 31 Aastaaruannete ja konsolideeritud aastaaruannete seadusjärgse kontrollimise eest vastutavate isikute kohustused Artikkel 32 Pädevate asutuste volitused kohaldada sanktsioone Artikkel 33 Õigus pöörduda kohtu poole II peatükk Usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve tehnilised vahendid 1. jagu Omavahendid Artikkel 34 Üldpõhimõtted Artikkel 35 Muud kirjed Artikkel 36 Muud omavahendeid käsitlevad sätted Artikkel 37 Omavahendite konsolideeritud arvutamine Artikkel 38 Mahaarvamised ja piirmäärad Artikkel 39 Tõendusmaterjali esitamine pädevatele asutustele 2. jagu Maksevõime suhtarv Artikkel 40 Üldpõhimõtted Artikkel 41 Suhtarvu lugeja: omavahendid Artikkel 42 Suhtarvu nimetaja: riskiga kaalutud varad ja bilansivälised kohustused Artikkel 43 Riskikaalud Artikkel 44 Liikmesriikide piirkondlikele omavalitsustele ja kohalikele omavalitsustele esitatavate nõuete kaalumine Artikkel 45 Muud kaalud Artikkel 46 Haldusasutused ja mitteärilised ettevõtjad Artikkel 47 Maksevõime suhtarvu tase 3. jagu Suur riskide kontsentreerumine Artikkel 48 Suurest riskide kontsentreerumisest teatamine Artikkel 49 Suure riskide kontsentreerumise piirmäärad Artikkel 50 Suure riskide kontsentratsiooni konsolideeritud või konsolideerimata järelevalve 4. jagu Oluline osalus väljaspool rahandussektorit Artikkel 51 Piirangud olulisele osalusele väljaspool rahandussektorit III peatükk Konsolideeritud järelevalve Artikkel 52 Krediidiasutuste konsolideeritud järelevalve Artikkel 53 Konsolideeritud järelevalve eest vastutavad pädevad asutused Artikkel 54 Konsolideerimise viis ja ulatus Artikkel 55 Segavaldusettevõtjate ja nende tütarettevõtjate poolt esitatav teave Artikkel 56 Meetmed konsolideeritud järelevalve hõlbustamiseks VI JAOTIS PANGANDUSE NÕUANDEKOMITEE Artikkel 57 Panganduse nõuandekomitee koosseis ja ülesanded Artikkel 58 Tegevusloa andmise nõuete kontrollimine Artikkel 59 Järelevalves kasutatavad suhtarvud VII JAOTIS TÄITEVVOLITUSED Artikkel 60 Tehnilised kohandused VIII JAOTIS ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED I peatükk Üleminekusätted Artikkel 61 Artiklit 36 käsitlevad üleminekusätted Artikkel 62 Artiklit 43 käsitlevad üleminekusätted Artikkel 63 Artiklit 47 käsitlevad üleminekusätted Artikkel 64 Artiklit 49 käsitlevad üleminekusätted Artikkel 65 Artiklit 51 käsitlevad üleminekusätted II peatükk Lõppsätted Artikkel 66 Komisjoni teavitamine Artikkel 67 Kehtetuks tunnistatud direktiivid Artikkel 68 Rakendamine Artikkel 69 Adressaadid I LISA Vastastikku tunnustatavate tegevuste loetelu II LISA Bilansiväliste kirjete liigitus III LISA Bilansiväliste kirjete käsitlemine IV LISA Bilansiväliste kirjete liigid V LISA A osa Kehtetuks tunnistatud direktiivid ja nende hilisemad muudatused V LISA B osa Rakendustähtajad VI LISA Vastavustabel







I JAOTIS

MÕISTED JA REGULEERIMISALA

Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. krediidiasutus – a) ettevõtja, kelle tegevuseks on hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite vastuvõtmine avalikkuselt ning oma arvel ja nimel laenu andmine; või b) elektronrahaasutus euroopa parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivi 2000/46/EÜ elektronrahaasutuste asutamise ja tegevuse kohta ning usaldatavusnormatiivide täitmise üle peetava järelevalve kohta ( 13 ) tähenduses. Konsolideeritud järelevalve kohaldamisel käsitatakse krediidiasutustena kõiki esimese lõigu sätetele vastavaid krediidiasutusi ja kõiki eraettevõtjaid või avalik-õiguslikke isikuid, kes vastavad esimeses lõigus sätestatud mõistele ja on saanud tegevusloa kolmandas riigis. Riskide kontsentratsiooni järelevalve ja kontrollimise kohaldamisel käsitatakse krediidiasutustena kõiki esimese lõigu sätetele vastavaid krediidiasutusi, kaasa arvatud krediidiasutuste kolmandates riikides paiknevad filiaalid, ning kõiki eraettevõtjaid või avalik-õiguslikke isikuid koos nende filiaalidega, kes vastavad esimeses lõigus sätestatud mõistele ja on saanud tegevusloa kolmandas riigis;

2. tegevusluba — ametiasutuse poolt mis tahes kujul välja antud juriidiline dokument, millega antakse luba tegutsemiseks krediidiasutusena;

3. filiaal — äritegevusüksus, mis on krediidiasutuse juriidiliselt sõltuv osa ning mis teostab otseselt kõiki või mõningaid krediidiasutuste äritegevusele omaseid tehinguid; kõiki tegutsemiskohti, mille ühes liikmesriigis on asutanud teises liikmesriigis peakontorit omav krediidiasutus, käsitatakse ühe filiaalina;

4. pädevad asutused — riikide ametiasutused, kellele on seaduse või määrusega tehtud ülesandeks järelevalve krediidiasutuste üle;

5. finantseerimisasutus — ettevõtja, mis ei ole krediidiasutus ning mille põhitegevuseks on osaluse omandamine või tegelemine I lisa punktides 2-12 loetletud tegevusaladega;

6. päritoluliikmesriik — liikmesriik, kus krediidiasutus on saanud tegevusloa vastavalt artiklitele 4–11;

7. vastuvõttev liikmesriik — liikmesriik, kus krediidiasutusel on filiaal või kus ta osutab teenuseid;

8. kontroll — direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 1 määratletud suhe emaettevõtja ja tütarettevõtja vahel või samasugune suhe mis tahes füüsilise või juriidilise isiku ja ettevõtja vahel;

▼M2

9. osalus — konsolideeritud järelevalve teostamisel ja artikli 34 lõike 2 punktide 15 ja 16 rakendamisel tähendab osalust direktiivi 78/660/EMÜ artikli 17 esimese lause tähenduses või otseselt või kaudselt vähemalt 20 % omamist ettevõtja hääleõigusest või kapitalist;

▼B

10. oluline osalus — otsene või kaudne osalus äriühingus, kui osalus on vähemalt 10 % äriühingu kapitalist või hääleõigusest või kui osalus võimaldab avaldada olulist mõju selle äriühingu juhtimisele, milles osaletakse;

11. algkapital — artikli 34 lõike 2 punktides 1 ja 2 määratletud kapital;

12. emaettevõtja — direktiivi 83/349/EMÜ artiklites 1 ja 2 määratletud emaettevõtja. Konsolideeritud järelevalve ja riskide kontrollimise puhul tähendab see emaettevõtjat direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõike 1 tähenduses ja kõiki ettevõtjaid, kellel on pädevate asutuste arvates ülekaalukas mõjuvõim mõne teise äriühingu üle;

13. tütarettevõtja —direktiivi 83/349/EMÜ artiklites 1 ja 2 määratletud tütarettevõtja. Konsolideeritud järelevalve ja riskide kontrollimise puhul tähendab see tütarettevõtjat direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõike 1 tähenduses ja kõiki ettevõtjaid, kelle üle pädevate asutuste arvates mõnel teisel äriühingul on ülekaalukas mõjuvõim. Kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid käsitletakse esialgse emaettevõtja tütarettevõtjatena;

14. A-tsoon — kõik liikmesriigid, kõik teised riigid, mis on Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) täisliikmed, ja need riigid, mis on sõlminud spetsiaalsed laenulepingud Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF) fondi üldiste laenukokkulepete (GAB) alusel. Riike, kes korraldavad ümber oma välislaenud, ei käsitata siiski viie aasta jooksul A-tsooni riikidena;

15. B-tsoon — kõik riigid, mis ei kuulu A-tsooni;

16. A-tsooni krediidiasutused — kõik liikmesriikides vastavalt artiklile 4 tegevusloa saanud krediidiasutused, sealhulgas ka nende kolmandates riikides paiknevad filiaalid, ning kõik punkti 1 esimeses lõigus sätestatud mõistele vastavad ja muudes A-tsooni riikides tegevusloa saanud eraettevõtjad või avalikõiguslikud isikud, sealhulgas nende filiaalid;

17. B-tsooni krediidiasutused — kõik väljaspool A-tsooni tegevusloa saanud ja punkti 1 esimeses lõigus sätestatud mõistele vastavad eraettevõtjad või avalik-õiguslikud isikud, sealhulgas nende ühenduses paiknevad filiaalid;

18. pangandusväline sektor — kõik laenusaajad peale punktides 16 ja 17 määratletud krediidiasutuste, keskvalitsuste ja keskpankade, piirkondlike omavalitsuste ja kohalike ametiasutuste, Euroopa ühenduste, Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja punktis 19 määratletud rahvusvaheliste arengupankade;

▼M3

19. mitmepoolsed arengupangad – rahvusvaheline Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Rahvusvaheline Finantskorporatsioon, Ameerika Arengupank, Aasia Arengupank, Aafrika Arengupank, Euroopa Nõukogu Ümberasumisfond, Põhjamaade Investeerimispank, Kariibi Arengupank, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Euroopa Investeerimisfond, Ameerika Investeerimiskorporatsioon ja Investeeringute Vastastikuse Garanteerimise Agentuur;

▼B

20. täisriskiga, keskmise riskiga, keskmise/madala riskigaja madala riskiga bilansivälised kirjed — artikli 43 lõikes 2 kirjeldatud ja II lisas loetletud kirjed;

▼M2

21. finantsvaldusettevõtja — finantsasutus, mille tütarettevõtjad on eranditult või peamiselt krediidiasutused või finantsasutused, millest vähemalt üks on krediidiasutus, ja mis ei ole segafinantsvaldusettevõtja vastavalt määratlusele Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivis 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet; ( 14 )

22. segavaldusettevõtja — emaettevõtja, mis ei ole finantsvaldusettevõtja ega krediidiasutus ega segafinantsvaldusettevõtja direktiivi 2002/87/EÜ tähenduses, mille tütarettevõtjate hulka kuulub vähemalt üks krediidiasutus;

▼B

23. krediidiasutuse abiettevõtja — ettevõtja, kelle põhitegevus on kinnisvara omamine või haldamine, andmetöötlusteenuste korraldamine või mõni muu sarnane tegevus, millel on ühe või mitme krediidiasutuse põhitegevusala suhtes abistav funktsioon;

24. risk — artiklite 48, 49 ja 50 kohaldamisel tähendab see artiklis 43 ning II ja IV lisas nimetatud vara ja bilansiväliseid kirjeid, kohaldamata neis sätestatud riski kaalumist ja riskiastmeid; IV lisas osutatud riskid tuleb välja arvutada ühe III lisas sätestatud meetodi kohaselt, ilma tehingu vastaspoole riski kaalumata; pädevate asutuste nõusolekul võib riski mõistest välja jätta kõik täielikult omavahenditega kaetud elemendid, tingimusel et niisuguseid omavahendeid ei ole arvesse võetud maksevõime suhtarvu või muude ühenduse õigusaktide kohaselt järelevalvega seotud suhtarvude arvutamisel; riskide hulka ei kuulu: — valuutatehingute puhul riskid, mis tekkivad tavaliste arvelduste korral 48 tunni jooksul pärast makse sooritamist, ja — väärtpaberite ostu või müügi puhul riskid, mis tekkivad tavaliste arvelduste korral viie tööpäeva jooksul pärast makse sooritamist või väärtpaberite üleandmist, olenevalt sellest, kumb toiming leiab aset varem;

25. omavahel seotud klientide grupp — vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut, kes moodustavad riski seisukohast terviku, sest üks neist kontrollib kas otseselt või kaudselt teist või teisi, juhul kui pole osutatud teisiti, või — vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut, kelle vahel ei ole esimeses taandes määratletud kontrollivat seost, kuid keda tuleb riski seisukohast pidada tervikuks, sest nad on omavahel selliselt seotud, et kui üks neist peaks sattuma finantsraskustesse, võib teisel või kõigil teistel tekkida makseprobleeme;

26. märkimisväärne seos— olukord, kus vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut on seotud: a) osaluse kaudu, mis tähendab otseselt või kontrollsuhte kaudu vähemalt 20 % omamist ettevõtja hääleõigusest või kapitalist, või b) kontrolli kaudu, mis tähendab ema- ja tütarettevõtja suhet kõikidel direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõigetes 1 ja 2 osutatud juhtudel või samasugust suhet füüsilise või juriidilise isiku ja ettevõtja vahel; kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid loetakse samuti kõnealuste ettevõtjate eesotsas oleva emaettevõtja tütarettevõtjateks. Olukorda, kus vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut on kontrollisuhte kaudu ühe ja sama isikuga alaliselt seotud, käsitletakse samuti nimetatud isikute vahelise märkimisväärse seosena;

27. tunnustatud börsid— pädevate asutuste poolt heaks kiidetud börsid, i) mis töötavad korrapäraselt; ii) millel on börsi asukohamaa ametiasutuste poolt välja antud või heaks kiidetud eeskirjad, milles määratakse kindlaks börsi tegevuse ja börsile pääsemise tingimused ning tingimused, millele leping peab enne börsile viimist vastama; iii) millel peab olema tasaarveldussüsteem IV lisas loetletud lepingute puhul selliste igapäevaste tagatiste nõudmiseks, mis tagaksid pädevate asutuste arvates vajaliku kaitse.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Käesolev direktiiv käsitleb krediidiasutuste asutamist ja tegevust. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi krediidiasutuste suhtes.

2. Artikleid 25 ja 52-56 kohaldatakse ka finantsvaldusettevõtjate ja segavaldusettevõtjate suhtes, mille peakontorid paiknevad ühenduses.

Lõikega 3 välistatud asutusi, välja arvatud liikmesriikide keskpanku, käsitletakse artiklite 25 ja 52-56 kohaldamisel finantseerimisasutustena.

3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste asutuste suhtes:

— liikmesriikide keskpangad,

— postižiiroasutused,

— Belgias “Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut”,

▼M6

— Taanis “Dansk Eksportfinansieringsfond”, “Danmarks Skibskreditfond”, “Dansk Landbrugs Realkreditfond” ja “KommuneKredit”,

▼B

— Saksamaal “Kreditanstalt für Wiederaufbau”, ettevõtjad, keda “Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz” — seaduse põhjal peetakse osaks riiklikust elamumajanduspoliitikast ja mille peamine tegevusvaldkond ei ole pangandustegevus, ning ettevõtjad, mida nimetatud seaduse alusel peetakse mittetulunduslikeks elamumajanduse ettevõtjateks,

▼M6

— Kreekas “Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων” (Tamio Parakatathikon kai Danion),

▼B

— Hispaanias “Instituto de Crédito Oficial”,

— Prantsusmaal “Caisse des dépôts et consignations”,

— Iirimaal krediidikassad (credit unions) ja vastastikuse abistamise ühingud (friendly societies),

— Itaalias “Cassa depositi e prestiti”,

— Madalmaades “Netherlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV”, “NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij”, “NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering” ja “Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV”,

— Austrias ettevõtjad, keda käsitatakse üldistes huvides tegutsevate ehitusettevõtjatena, ja “Österreichische Kontrollbank AG”,

— Portugalis 1. jaanuaril 1986 olemasolevad “Caixas Económicas”, välja arvatud need, mis on asutatud osaühingutena, ja “Caixa Económica Montepio Geral”,

▼M6

— Soomes “Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB” ja “Finnvera Oyj/Finnvera Abp”,

▼B

— Rootsis “Svenska Skeppshypotekskassan”,

— Ühendkuningriigis “National Savings Bank”, “Commonwealth Development Finance Company Ltd”, “Agricultural Mortgage Corporation Ltd”, “Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd”, “Crown Agents for overseas governments and administrations”, krediidikassad ja munitsipaalpangad,

▼A1

— in Latvia, the ‘krajaizdevu sabiedribas’, undertakings that are recognised under the ‘Krajaizdevu sabiedribu likums’ as cooperative undertakings rendering financial services solely to their members,

— in Lithuania, the ‘kredito unijos’ other than the‘Centrine kredito unija’,

— in Hungary, the ‘Magyar Fejlesztési Bank Rt.’ and the ‘Magyar Export-Import Bank Rt.’,

— in Poland, the ‘Spóldzielcze Kasy Oszczednosciowo — Kredytowe’ and the ‘Bank Gospodarstwa Krajowego’.

▼M5

4. Lõikes 3 olevas nimekirjas muudatuste tegemise otsustab komisjon artikli 60 lõikes 2 viidatud korras.

▼B

5. Ühes ja samas liikmesriigis paiknevad krediidiasutused, mis olid 15. detsembril 1977. aastal nende üle järelevalvet teostava ja samas liikmesriigis paikneva keskasutusega püsivalt liidetud, võidakse vabastada artikli 6 lõikes 1, artiklis 8 ja artiklis 59 sätestatud nõuete täitmisest, kui hiljemalt 15. detsembril 1979 on siseriiklikes õigusaktides sätestatud, et:

— keskasutuse ja sellega liidetud asutuste kohustused on nende solidaarvastutusel või keskasutus tagab täies ulatuses temaga liitunud asutuste kohustused,

— keskasutuse ja kõigi sellega liitunud asutuste maksevõimet ja likviidsust jälgitakse tervikuna konsolideeritud aastaaruannete põhjal,

— keskasutuse juhtkond on volitatud andma juhtnööre liitunud asutuste juhtkondadele.

Kohalikul tasandil tegutsevate krediidiasutuste suhtes, mis on pärast 15. detsembrit 1977 liitunud esimeses lõigus sätestatud mõistele vastava keskasutusega, kohaldatakse nimetatud lõigus sätestatud tingimusi, kui nende näol on tegemist keskasutuse juurde kuuluva võrgustiku tavapärase laienemisega.

▼M5

Muude krediidiasutuste puhul peale nende, mis on asutatud hiljuti merest tammidega eraldatud piirkondades või mis on tekkinud olemasolevate, keskasutustest sõltuvate või nende ees vastutavate asutuste jagunemise või ühinemise tagajärjel, võib komisjon artikli 60 lõikes 2 viidatud korras ette näha teise lõigu kohaldamise täiendavad eeskirjad, sealhulgas esimeses lõigus sätestatud vabastuse kehtetuks tunnistamise, kui ta leiab, et selliste uute asutuste liitumine, kelle suhtes kehtiks teises lõigus sätestatud kord, kahjustaks konkurentsi.

▼B

6. Krediidiasutuse, mis lõike 5 esimeses lõigus määratletud viisil on liitunud samas liikmesriigis asuva keskasutusega, võib vabastada artiklite 5, 40-51 ja 65 sätete täitmisest tingimusel ja ilma et see mõjutaks nimetatud sätete kohaldamist keskasutuse suhtes, et eespool nimetatud sätted kehtivad ühistel alustel terviku kohta, mille moodustavad keskasutus ja temaga liitunud krediidiasutused.

Vabastuse puhul kohaldatakse artikleid 13, 18, 19, artikli 20 lõikeid 1-6 ning artikleid 21 ja 22 terviku suhtes, mille moodustavad keskasutus ja temaga liitunud asutused.

Artikkel 3

Keeld, mille kohaselt muud ettevõtjad peale krediidiasutuste ei tohi tegeleda avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite kaasamisega

Liikmesriigid keelavad teistel isikutel ja ettevõtjatel peale krediidiasutuste tegeleda avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite kaasamisega. Käesolev keeld ei kehti hoiuste ega muude tagasimakstavate vahendite vastuvõtmise kohta liikmesriigilt, liikmesriigi piirkondlikelt või kohalikelt omavalitsustelt ja avalik-õiguslikelt rahvusvahelistelt organitelt, mille liikmeks on vähemalt üks liikmesriik, samuti mitte siseriiklikes või ühenduse õigusaktides selgelt sätestatud juhtudel, tingimusel et kõnealuste toimingute suhtes kohaldatakse hoiustajate ja investorite kaitsmiseks mõeldud eeskirju ja järelevalvet ning et need on kõnealustel juhtudel kohaldatavad.







II JAOTIS

KREDIIDIASUTUSTE ASUTAMISE JA TEGEVUSE EELTINGIMUSED

▼M5

Artikkel 4

Tegevusluba

Liikmesriigid nõuavad, et krediidiasutused omandaksid enne tegevuse alustamist tegevusloa. Võttes arvesse artikleid 5—9 sätestavad nad vastava tegevusloa andmise tingimused ning teatavad nendest komisjonile.

▼B

Artikkel 5

Algkapital

1. Pädevad asutused ei anna tegevusluba, kui krediidiasutusel ei ole eraldi omavahendeid ning juhul kui algkapital on väiksem kui 5 miljonit eurot, ilma et see piiraks siseriiklike õigusaktidega sätestatud muude üldtingimuste kohaldamist.

Liikmesriigid võivad otsustada, et 15. septembril 1979. aastal eksisteerinud krediidiasutused, mis ei vasta eraldi omavahendite nõudele, võivad oma tegevust jätkata. Sellised krediidiasutused võidakse vabastada artikli 6 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud nõude täitmisest.

2. Liikmesriikidel on siiski võimalus anda tegevusluba teatavat liiki krediidiasutustele, mille aktsiakapital on väiksem kui lõikega 1 ettenähtud summa. Sellistel juhtudel:

a) peab algkapital olema vähemalt 1 miljon eurot;

b) peavad asjaomased liikmesriigid teatama komisjonile käesolevas lõikes sätestatud võimaluse kasutamise põhjused;

c) tuleb iga krediidiasutuse puhul, kellel ei ole lõikes 1 ettenähtud miinimumkapitali, teha sellekohane märge artiklis 11 osutatud nimekirjas.

3. Krediidiasutuse omavahendite suurus ei tohi langeda madalamale kui vastavalt lõigetele 1 ja 2 tegevusloa andmise ajal nõutava algkapitali suurus.

4. Liikmesriigid võivad otsustada, et enne 1. jaanuari 1993 eksisteerinud krediidiasutused, mille omavahendid ei vasta lõigetes 1 ja 2 ettenähtud algkapitali tasemele, võivad jätkata oma tegevust. Sellisel juhul ei või nende omavahendite tase langeda madalamale kõrgeimast pärast 22. detsembrit 1989 saavutatud tasemest.

5. Kui kontroll lõikes 4 nimetatud krediidiasutuse üle läheb seda varem kontrollinud isikult mõnele teisele füüsilisele või juriidilisele isikule, peavad nimetatud krediidiasutuse omavahendid vastama vähemalt lõigetes 1 ja 2 sätestatud algkapitali suurusele.

6. Teatavatel konkreetsetel asjaoludel ning pädevate ametiasutuste nõusolekul ei või kahe või enama lõikes 4 osutatud krediidiasutuse ühinemise tulemusena asutatud krediidiasutuse omavahendid langeda madalamale kui ühinenud krediidiasutuste summaarsed omavahendid ühinemise ajal, kui ei ole saavutatud lõigetega 1 ja 2 ettenähtud algkapitali suurust.

7. Kui lõigetes 3, 4 ja 6 nimetatud juhtudel peaksid omavahendid vähenema, võivad pädevad ametiasutused mõjuvatel põhjustel määrata krediidiasutusele tähtaja, mille jooksul see peab olukorra lahendama või tegevuse lõpetama.

Artikkel 6

Krediidiasutuse juhtorgan ja peakontori asukoht

1. Pädevad asutused annavad krediidiasutusele tegevusloa ainult juhul, kui krediidiasutuse tegevust juhib tegelikult vähemalt kaks inimest.

Lisaks sellele ei anna asjaomased asutused tegevusluba ka juhul, kui kõnealustel isikutel ei ole piisavalt hea maine või puuduvad neil oma ülesannete täitmiseks vajalikud kogemused.

2. Kõik liikmesriigid nõuavad, et

— igal juriidilisest isikust krediidiasutusel, kellel on vastavalt siseriiklikule õigusele registrisse kantud asukoht, peab peakontor olema samas liikmesriigis,

— kõigi teiste krediidiasutuste peakontorid peavad asuma liikmesriigis, kus on välja antud tegevusluba ja kus krediidiasutus tegelikult tegutseb.

Artikkel 7

Osanikud või aktsionärid ning liikmed

1. Pädevad ametiasutused ei anna tegevusluba krediidiasutuse asutamiseks enne, kui neile on teatatud kõigi kaudselt või otseselt krediidiasutuses olulist osalust omavate, nii füüsilisest kui juriidilisest isikust aktsionäride ja osanike või liikmete nimed ning nende osaluste suurused.

Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse olulise osaluse kindlaksmääramisel arvesse nõukogu direktiivi 88/627/EMÜ ( 15 ) artiklis 7 osutatud hääleõigust.

2. Pädevad ametiasutused keelduvad tegevusloa andmisest, kui nad krediidiasutuse aruka ja usaldusväärse juhtimise tagamise vajadusest lähtudes ei ole veendunud eespool nimetatud aktsionäride või osanike või liikmete sobivuses.

3. Kui krediidiasutuse ja mõne teise füüsilise või juriidilise isiku vahel on märkimisväärne seos, annavad pädevad ametiasutused tegevusloa ainult sel juhul, kui nimetatud seos ei takista tõhusat järelevalvet.

Samuti keelduvad pädevad ametiasutused tegevusloa andmisest, kui krediidiasutusega märkimisväärselt seotud ühe või enama füüsilise või juriidilise isiku tegevust reguleerivad kolmanda riigi õigus- ja haldusnormid või nimetatud õigusaktide rakendamisega seotud raskused takistavad neid oma järelevalvega seotud kohustuste täitmisel.

Pädevad ametiasutused nõuavad, et krediidiasutused esitaksid neile andmed, mis on vajalikud selleks, et pidevalt jälgida käesolevas lõikes toodud tingimuste täitmist.

Artikkel 8

Tegevuskava ja organisatsiooni struktuur

Liikmesriigid nõuavad, et igale tegevusloa taotlusele lisataks tegevuskava, kus muu hulgas esitatakse kõik kavandatavad tegevusvaldkonnad ja kõnealuse krediidiasutuse organisatsiooni struktuur.

Artikkel 9

Majanduslik põhjendatus

Liikmesriigid ei või nõuda, et tegevusloa taotlust kontrollitaks lähtuvalt turu majanduslikest vajadustest.

Artikkel 10

Tegevusloa andmisest keeldumine

Tegevusloa andmisest keeldumist põhjendatakse alati ja sellest teatatakse taotlejale kuue kuu jooksul pärast taotluse laekumist või, mittetäieliku taotluse puhul, kuue kuu jooksul pärast seda, kui taotleja on saatnud otsuse langetamiseks vajalikud andmed. Igal juhul langetatakse otsus 12 kuu jooksul pärast taotluse laekumist.

Artikkel 11

Komisjoni teavitamine tegevusloa väljaandmisest

Komisjoni tuleb teavitada igast väljaantud tegevusloast. Iga krediidiasutus kantakse loetellu, mille komisjon avaldab Euroopa Ühenduste Teatajas ja mida ta ajakohastab.

Artikkel 12

Eelnev konsulteerimine teiste liikmesriikide pädevate asutustega

Teise liikmesriigi pädevate asutustega tuleb konsulteerida enne tegevusloa andmist, juhul kui:

— krediidiasutus on teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse tütarettevõtja või

— krediidiasutus on teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse emaettevõtja tütarettevõtja või

— krediidiasutust kontrollivad samad füüsilised või juriidilised isikud, kes kontrollivad teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutust.

▼M2

Kindlustusseltside või investeerimisühingute järelevalve eest vastutava asjaomase liikmesriigi pädeva asutusega tuleb konsulteerida enne loa andmist krediidiasutusele:

a) mis on ühenduses tegevusloa saanud kindlustusseltsi või investeerimisühingu tütarettevõtja või

b) mis on ühenduses tegevusloa saanud kindlustusseltsi või investeerimisühingu emaettevõtja tütarettevõtja või

c) mida kontrollib sama füüsiline või juriidiline isik, kes kontrollib ühenduses tegevusloa saanud kindlustusseltsi või investeerimisühingut.

Esimeses ja teises lõigus osutatud pädevad asutused konsulteerivad üksteisega eelkõige hinnates aktsionäride sobivust ning sama kontserni teise üksuse juhtimisega tegelevate juhtide mainet ja kogemust. Nad edastavad üksteisele kõik andmed aktsionäride sobivuse ja sama kontserni teise üksuse juhtimisega tegelevate juhtide maine ja kogemuse kohta, mis on olulised teistele loa andmisega seotud pädevatele asutustele ja tegutsemistingimuste järgimise pideva hindamise jaoks.

▼B

Artikkel 13

Teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuste filiaalid

Teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuste filiaalide puhul ei või vastuvõtvad liikmesriigid nõuda tegevusluba ega asutamiskapitali. Selliste filiaalide asutamine ja järelevalve toimuvad vastavalt artikli 17, artikli 20 lõigete 1-6 ning artiklite 22 ja 26 sätetele.

Artikkel 14

Tegevusloa tühistamine

1. Pädevad asutused võivad krediidiasutusele antud tegevusloa tühistada ainult juhul, kui selline asutus:

a) ei ole tegevusluba kasutanud 12 kuu jooksul, selgesõnaliselt loobub tegevusloast või on lõpetanud tegevuse vähemalt kuueks kuuks, juhul kui kõnealune liikmesriik ei ole ette näinud, et sellistel juhtudel tegevusluba aegub;

b) on saanud tegevusloa valeandmete alusel või mõnel muul ebaausal teel;

c) ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba on välja antud;

d) ei valda enam piisavaid omavahendeid või on põhjust uskuda, et ta ei suuda täita kohustusi oma võlausaldajate suhtes, ja eelkõige ei suuda tagada talle usaldatud varade turvalisust;

e) vastab ühele muudest tingimustest, mille puhul siseriiklikud õigusaktid näevad ette tegevusloa tühistamise.

2. Tegevusloa tühistamist tuleb põhjendada ning sellest teatada asjaomastele isikutele; sellisest tühistamisest teatatakse komisjonile.

Artikkel 15

Nimi

Olenemata kõigist sõnu “pank”, “hoiupank” ja muid võimalikke vastuvõtvas liikmesriigis pankade kohta kasutatavaid nimesid käsitlevatest sätetest, võivad krediidiasutused oma tegevuses kasutada kogu ühenduse territooriumil sama nime, mida nad kasutavad selles liikmesriigis, kus asub nende peakontor. Võimaliku segaduse korral võib vastuvõttev liikmesriik selguse huvides nõuda, et nimele lisataks selgitav täiend.

Artikkel 16

Oluline osalus krediidiasutuses

1. Liikmesriigid kohustavad iga füüsilist või juriidilist isikut, kes soovib kas otseselt või kaudselt omandada olulise osaluse krediidiasutuses, teatama kõigepealt pädevatele asutustele omandatava osaluse suuruse. Samuti peab selline isik teatama pädevatele asutustele oma kavatsusest, juhul kui ta kavatseb suurendada olulist osalust selliselt, et talle kuuluva hääleõiguse või kapitali osa saavutaks või ületaks 20 %, 33 % või 50 % või selliselt, et krediidiasutusest saaks tema tütarettevõtja.

Ilma et see mõjutaks lõike 2 sätete kohaldamist, on pädevatel asutustel aega kuni kolm kuud alates esimeses lõigus osutatud teatamise kuupäevast sellisele kavatsusele vastuväiteid esitada, kui nad krediidiasutuse aruka ja usaldusväärse juhtimise tagamise vajadust silmas pidades ei ole veendunud esimeses lõigus nimetatud isiku sobivuses. Kui nad ei ole esimeses lõigus nimetatud kavatsuse vastu, siis võivad nad määrata selle elluviimiseks tähtaja.

▼M2

2. Kui lõikes 1 nimetatud osalust omandav isik on teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutus, kindlustusselts või investeerimisühing või teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse, kindlustusseltsi või investeerimisühingu emaettevõtja või füüsiline või juriidiline isik, kes kontrollib teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutust, kindlustusseltsi või investeerimisühingut, ja kui asutus, milles omandaja soovib omandada osaluse, muutuks selle tulemusena omandaja tütarettevõtjaks või tema kontrollile alluvaks, peab omandamisele hinnangu andmist käsitlema artiklis 12 nimetatud eelneva konsulteerimise käigus.

▼B

3. Liikmesriigid kohustavad iga füüsilist või juriidilist isikut, kes soovib kas otseselt või kaudselt võõrandada olulist osalust krediidiasutuses, sellest teatama kõigepealt pädevatele asutustele ja teatama neile võõrandatava osaluse suuruse. Samuti peab selline isik teatama pädevatele asutustele oma kavatsusest vähendada oma olulist osalust nii, et temale kuuluva hääleõiguse või kapitali osa langeks alla 20 %, 33 % või 50 % või et krediidiasutus lakkaks olemast tema tütarettevõtja.

4. Saanud teada osaluste omandamisest või võõrandamisest oma kapitalis, mille tõttu osalused ületavad või langevad allapoole lõigetes 1 ja 3 nimetatud künnist, teatab krediidiasutus sellest pädevatele asutustele.

Samuti teatavad krediidiasutused pädevatele asutustele vähemalt kord aastas aktsionäride või osanike ja liikmete nimed, kellele kuuluvad olulised osalused, näidates osaluste suuruse, nagu see on esitatud aktsionäride või osanike ja liikmete üldkoosolekul või saadud börsil noteeritud äriühingutele kehtestatud eeskirjade täitmise tulemusena.

5. Liikmesriigid nõuavad, et juhul kui lõikes 1 nimetatud isikute mõju võib kahjustada krediidiasutuse arukat ja usaldusväärset juhtimist, võtavad pädevad asutused vajalikke meetmeid sellise olukorra lõpetamiseks. Sellisteks meetmeteks võivad olla näiteks ettekirjutused, sanktsioonid juhtkonna suhtes või asjassepuutuvate aktsionäride või osanike või liikmete aktsiatest või osadest tuleneva hääleõiguse peatamine.

Samasuguseid meetmeid kohaldatakse füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, kes ei täida lõikes 1 sätestatud eelneva teatamise kohustust. Kui osalus omandatakse pädevate asutuste vastuseisust hoolimata, siis näevad liikmesriigid olenemata mis tahes muudest sanktsioonidest ette kas vastava hääleõiguse peatamise, hääletamisel antud häälte õigustühiseks tunnistamise või võimaluse need kehtetuks tunnistada.

6. Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse olulise osaluse ja muude osalustasemete kindlaksmääramisel arvesse nõukogu direktiivi 88/627/EMÜ artiklis 7 osutatud hääleõigust.

Artikkel 17

Kord ja sisekontrolli mehhanismid

Päritoluliikmesriigi pädevad asutused nõuavad igalt krediidiasutuselt aruka juhtimis- ja raamatupidamiskorra ning sisekontrolli mehhanismide rakendamist.







III JAOTIS

ASUTAMISVABADUST JA TEENUSTE OSUTAMISE VABADUST REGULEERIVAD SÄTTED

Artikkel 18

Krediidiasutused

Liikmesriigid näevad ette, et I lisas loetletud tegevusaladega võivad nende territooriumil vastavalt artikli 20 lõigetele 1-6, artikli 21 lõigetele 1 ja 2 ning artiklile 22 kas filiaali asutamise või teenuste osutamise teel tegeleda kõik teise liikmesriigi pädevalt asutuselt tegevusloa saanud ja viimase järelevalve all olevad krediidiasutused, tingimusel et nende tegevusluba hõlmab selliseid tegevusalasid.

Artikkel 19

Finantseerimisasutused

Samuti näevad liikmesriigid ette, et I lisas loetletud tegevusaladega võivad nende territooriumil vastavalt artikli 20 lõigetele 1-6, artikli 21 lõigetele 1 ja 2 ning artiklile 22 kas filiaali asutamise või teenuste osutamise teel tegeleda kõik teise liikmesriigi finantseerimisasutused, olenemata sellest, kas tegemist on krediidiasutuse tütarettevõtjaga või vähemalt kahe krediidiasutuse ühisomandis oleva tütarettevõtjaga, mille asutamislepingus ja põhikirjas on lubatud tegelemine sellistel tegevusaladel ja mis vastavad kõigile järgmistele tingimustele:

— emaettevõtja või -ettevõtjate tegevusluba krediidiasutusena tegutsemiseks peab olema saadud liikmesriigis, mille seadused reguleerivad tütarettevõtja tegevust,

— nimetatud tegevusaladega peab tegelema sellesama liikmesriigi territooriumil,

— emaettevõtjal või -ettevõtjatel peab olema 90 % või rohkem tütarettevõtja aktsiate või osadega esindatud häältest,

— pädevad asutused peavad olema veendunud, et emaettevõtja või -ettevõtjad tagavad tütarettevõtja usaldusväärse juhtimise; lisaks sellele peavad emaettevõtja või -ettevõtjadolema asjaomase päritoluliikmesriigi pädevate ametiasutuste nõusolekul teatanud, et nad tagavad solidaarselt tütarettevõtja võetud kohustuste täitmise,

— tütarettevõtja peab, eelkõige kõnealuste tegevusalade osas, kuuluma emaettevõtja või iga oma emaettevõtja konsolideeritud järelevalve alla vastavalt artiklitele 52-56, eriti maksevõime suhtarvu arvutamise, suure riskide kontsentreerumise kontrollimise ja artiklis 51 sätestatud osaluspiirangute puhul.

Päritoluliikmesriigi pädevad asutused peavad kontrollima kõnealuste tingimuste täitmist ja andma tütarettevõtjale selle kohta tõendi, mis tuleb lisada artikli 20 lõigetes 1-6 ning artikli 21 lõigetes 1 ja 2 nimetatud teatisele.

Päritoluliikmesriigi pädevad asutused tagavad järelevalve tütarettevõtja üle vastavalt artikli 5 lõikele 3 ning artiklitele 16, 17, 26, 28, 29, 30 ja 32.

Käesolevas artiklis mainitud sätteid kohaldatakse tütarettevõtjate suhtes mutatis mutandis, võttes arvesse vajalikke muudatusi. Eelkõige tuleb sõna “krediidiasutus” asemel lugeda “artiklis 19 sätestatud tingimustele vastav finantseerimisasutus” ning sõna “tegevusluba” asemel “asutamisleping ja põhikiri”.

Artikli 20 lõike 3 teine lõik lugeda järgmiselt:

“Samuti teevad päritoluliikmesriigi pädevad asutused teatavaks finantseerimisasutuse tütarettevõtja omavahendite summa suuruse ning tema emaettevõtjaks oleva krediidiasutuse konsolideeritud maksevõime suhtarvu.”

Kui käesoleva artikli nõuetele vastav finantseerimisasutus ei täida enam mõnd esitatud tingimust, teatab päritoluliikmesriik sellest vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele ning kõnealuse finantseerimisasutuse tegevust vastuvõtvas liikmesriigis hakkavad reguleerima vastuvõtva liikmesriigi õigusaktid.

Artikkel 20

Asutamisõiguse kasutamine

1. Krediidiasutus, kes soovib asutada teise liikmesriigi territooriumil filiaali, teatab sellest oma liikmesriigi pädevatele asutustele.

2. Liikmesriik nõuab, et iga teises liikmesriigis filiaali asutada sooviv krediidiasutus esitaks lõikes 1 nimetatud teatamisel järgmised andmed:

a) liikmesriik, mille territooriumil kavatsetakse filiaal luua;

b) tegevuskava, kus muu hulgas esitatakse kavandatavad tegevusvaldkonnad ja filiaali organisatsiooniline struktuur;

c) aadress vastuvõtvas liikmesriigis, kust on võimalik dokumente saada;

d) filiaali juhtimise eest vastutavate isikute nimed.

3. Juhul kui päritoluliikmesriigi pädevatel asutustel pole kavandatavaid tegevusalasid arvesse võttes kahtlusi krediidiasutuse haldusstruktuuri ja varalise seisundi adekvaatsuse suhtes, edastavad nad kolme kuu jooksul pärast lõikes 2 nimetatud andmete saamist need vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele ja teatavad sellest asjaomasele krediidiasutusele.

Samuti teevad päritoluliikmesriigi pädevad asutused teatavaks krediidiasutuse omavahendite summa suuruse ja maksevõime suhtarvu.

Kui päritoluliikmesriigi pädevad asutused keelduvad edastamast lõikes 2 nimetatud andmeid vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele, teatavad nad keeldumise põhjused asjaomasele krediidiasutusele kolme kuu jooksul pärast kõigi andmete saamist. Andmete edastamisest keeldumine või vastamata jätmine annab õiguse pöörduda päritoluliikmesriigi kohtu poole.

4. Enne kui krediidiasutuse filiaal alustab tegevust, valmistuvad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused kahe kuu jooksul lõikes 3 nimetatud andmete saamisest järelevalve alustamiseks krediidiasutuse üle vastavalt artiklile 22 ja teatavad vajaduse korral tingimused, mille kohaselt üldise hüvangu nimel tuleb vastuvõtvas liikmesriigis tegutseda.

5. Filiaali võib asutada ja see võib tegevust alustada pärast teate saamist vastuvõtva liikmesriigi pädevatelt asutustelt või kui nimetatud teadet ei ole saadetud, pärast lõikes 4 sätestatud tähtaja möödumist.

6. Juhul kui lõike 2 punktide b, c või d põhjal edastatud üksikasjad muutuvad, teatab krediidiasutus kõnesolevast muudatusest kirjalikult nii päritoluliikmesriigi kui ka vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele vähemalt üks kuu enne muudatuse tegemist, et päritoluliikmesriigi pädevad asutused saaksid vastu võtta lõike 3 kohase otsuse ja vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused lõike 4 kohase otsuse muudatuse kohta.

7. Filiaalid, mis on alustanud tegevust vastavalt vastuvõtvates liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele enne 1. jaanuari 1993, loetakse lõigetes 1-5 sätestatud korrale vastavateks. Alates eespool nimetatud kuupäevast kohaldatakse nende suhtes lõiget 6 ja artikleid 18, 19, 22 ja 29.

Artikkel 21

Teenuste osutamise vabaduse kasutamine

1. Kui krediidiasutus soovib esimest korda kasutada teenuste osutamise vabadust, tegutsedes teise liikmesriigi territooriumil, teatab ta oma asukohaliikmesriigi pädevatele asutustele, milliste I lisas loetletud tegevusaladega ta kavatseb tegelema hakata.

2. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused edastavad ühe kuu jooksul pärast lõikes 1 nimetatud teate saamist kõnealuse teate vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele.

3. Käesolev artikkel ei mõjuta õigusi, mille teenuseid osutavad krediidiasutused on omandanud enne 1. jaanuari 1993.

Artikkel 22

Vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutuste volitused

1. Statistiliste andmete saamise eesmärgil võivad vastuvõtvad liikmesriigid nõuda, et kõik krediidiasutused, kellel on tema territooriumil filiaale, esitaksid kõnealuste vastuvõtvate liikmesriikide pädevatele asutustele regulaarselt aruandeid oma tegevuse kohta kõnealuses vastuvõtvas liikmesriigis.

Täites artiklis 27 sätestatud kohustusi, võivad vastuvõtvad liikmesriigid nõuda teiste liikmesriikide krediidiasutuste filiaalidelt samasuguste andmete esitamist, mida sellisel juhul nõutakse oma riigi krediidiasutustelt.

2. Kui vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused teevad kindlaks, et krediidiasutus, millel on filiaal või mis osutab teenuseid tema territooriumil, ei täida selles riigis käesoleva direktiivi alusel kehtestatud õigusnorme, mis sisaldavad ka vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutuste volitusi, nõuavad need asutused, et asjaomane krediidiasutus lõpetaks eeskirjade eiramise.

3. Kui asjaomane krediidiasutus ei astu vajalikke samme, teavitavad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused sellest päritoluliikmesriigi pädevaid asutusi. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused võtavad võimalikult kiiresti vajalikud meetmed tagamaks, et kõnealune krediidiasutus lõpetab eeskirjade eiramise. Nende meetmete laad teatatakse vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele.

4. Kui krediidiasutus jätkab vastuvõtvas liikmesriigis kehtivate lõikes 2 nimetatud eeskirjade rikkumist hoolimata päritoluliikmesriigi võetud meetmetest või seetõttu, et need meetmed osutuvad ebapiisavaks või neid ei saa vastuvõtvas riigis rakendada, võib vastuvõttev riik pärast päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele teatamist võtta vajalikke meetmeid edasise rikkumise takistamiseks või selle eest karistamiseks ning vajaduse korral kõnealuse krediidiasutuse edasiste tehingute sooritamise tõkestamiseks oma territooriumil. Liikmesriigid tagavad, et nende territooriumil on võimalik krediidiasutustele nende meetmete rakendamiseks vajalikke õigusdokumente üle anda.

5. Lõigete 1-4 sätted ei mõjuta vastuvõtvate liikmesriikide õigust võtta meetmeid, selleks et takistada oma territooriumil üldiseks hüvanguks vastuvõetud õigusnormide rikkumist või selle eest karistada. Nimetatud meetmete hulka kuulub võimalus takistada rikkuval krediidiasutusel uute tehingute algatamine antud liikmesriigi territooriumil.

6. Lõigete 3, 4 ja 5 alusel võetud meetmed, mis sisaldavad sanktsioone või teenuste osutamise vabaduse piiranguid, peavad olema põhjendatud ning neist tuleb teatada asjaomasele krediidiasutusele. Kõigi selliste meetmete osas võib esitada kaebuse meetmed võtnud liikmesriigi kohtutele.

7. Enne lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud menetluse rakendamist võivad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused edasilükkamatul juhul võtta mis tahes ettevaatusabinõusid, et kaitsta hoiustajate, investorite ja muude selliste isikute huve, kellele osutatakse teenuseid. Komisjoni ja teiste asjaomaste liikmesriikide pädevaid asutusi tuleb sellistest abinõudest teavitada nii kiiresti kui võimalik.

Pärast konsulteerimist asjaomase liikmesriigi pädevate asutustega võib komisjon otsustada, et kõnealune liikmesriik peab võetud meetmeid muutma või need tühistama.

8. Vastuvõtvad liikmesriigid võivad neile käesoleva direktiiviga antud volituste rakendamiseks võtta vajalikke meetmeid oma territooriumil toimepandud rikkumiste vältimiseks või nende eest karistamiseks. Nimetatud meetmete hulka kuulub võimalus takistada krediidiasutustel uute tehingute algatamist antud liikmesriigi territooriumil.

9. Tegevusloa tühistamisest teatatakse vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele, kes võtavad vajalikud meetmed, et takistada asjaomast krediidiasutust algatamast uusi tehinguid kõnealuse riigi territooriumil ja kaitsta hoiustajate huve. ►M5 ————— ◄

10. Liikmesriigid teatavad komisjonile, mitu korda ja missugusel juhul on esinenud artikli 20 lõigete 1-6 kohast keeldumist või on võetud meetmeid vastavalt käesoleva artikli lõikele 4. ►M5 ————— ◄

11. Käesolev artikkel ei takista mingil moel krediidiasutustel, mille peakontorid asuvad teistes liikmesriikides, reklaamida oma teenuseid vastuvõtvas liikmesriigis kõigi võimalike sidevahendite abil vastavalt sellise reklaami vormi ja sisu käsitlevatele üldise heaolu huvides vastuvõetud eeskirjadele.







IV JAOTIS

SUHTED KOLMANDATE RIIKIDEGA

Artikkel 23

Kolmandate riikide ettevõtjate tütarettevõtjatest teatamine ja kõnealuste riikide turgudele pääsemise tingimused

▼M5

1. Liikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele:

a) igast tegevusloa andmisest tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja;

b) kui selline emaettevõtja omandab sellise osaluse ühenduse krediidiasutuses, et sellest saab tema tütarettevõtja. Kui tegevusluba on antud tütarettevõtjale, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kolmanda riigi seaduse alusel tegutsev emaettevõtja, täpsustavad pädevad asutused sellise kontserni struktuuri teatises, mis esitatakse komisjonile vastavalt artiklile 11.

▼B

2. Liikmesriigid informeerivad komisjoni üldistest raskustest, mis nende krediidiasutustel ette tulevad seoses asutamise või pangandustegevusega kolmandas riigis.

3. Komisjon koostab lõigetes 4 ja 5 sätestatud tingimusi arvestades regulaarselt ettekande ühenduse krediidiasutuste kohtlemise kohta kolmandates riikides seoses asutamise ja pangandustegevusega ning kolmandate riikide krediidiasutustes osaluse omandamisega. Komisjon esitab nimetatud ettekanded koos asjakohaste ettepanekutega nõukogule.

4. Kui komisjonile selgub lõikes 3 nimetatud ettekannete või muude andmete põhjal, et kolmas riik ei võimalda ühenduse krediidiasutustele tegelikku turulepääsu samadel alustel, nagu seda võimaldab ühendus kõnealuse kolmanda riigi krediidiasutustele, võib komisjon pöörduda nõukogu poole ettepanekuga saada vajalikud volitused läbirääkimisteks, et saavutada ühenduse krediidiasutustele samalaadsed konkurentsivõimalused. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

5. Kui komisjonile selgub lõikes 3 nimetatud ettekannete või muude andmete põhjal, et kolmandas riigis ei kohelda ühenduse krediidiasutusi riiklikul tasandil nii, et neile oleksid tagatud samad konkureerimisvõimalused, mida võimaldatakse oma riigi krediidiasutustele, ning et tõhusa turulepääsu tingimused ei ole täidetud, võib komisjon olukorra parandamiseks algatada läbirääkimised.

Esimeses lõigus kirjeldatud olukorras võidakse ükskõik millal lisaks läbirääkimiste algatamisele artikli 60 lõikes 2 sätestatud korras otsustada, et liikmesriikide pädevad asutused peavad piirama otsuste tegemist või peatama otsuste tegemise, mis on seotud juba esitatud või edaspidi esitatavate taotlustega tegevusloa saamiseks või osaluse omandamiseks otsest või kaudset kontrolli omavate kõnealuse kolmanda riigi seaduste alusel tegutsevate emaettevõtjate poolt. Niisuguseid meetmeid ei tohi rakendada kauem kui kolme kuu jooksul.

Arvestades läbirääkimiste tulemusi võib nõukogu enne kõnealuse kolmekuulise ajavahemiku lõppu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega otsustada, kas meetmete kohaldamist jätkatakse.

Sellist piiramist ja taotluste rahuldamise peatamist ei kohaldata, kui ühenduses nõuetekohaselt tegevusloa saanud krediidiasutus või selle tütarettevõtja asutab tütarettevõtja või omandab osaluse ühenduse krediidiasutustes.

6. Kui komisjon tuvastab lõigetes 4 ja 5 kirjeldatud olukorra, teatab liikmesriik komisjonile viimase nõudmisel:

a) igast sellise tütarettevõtja tegevusloa taotlusest, mida otseselt või kaudselt kontrollib vähemalt üks kõnesoleva kolmanda riigi seaduste alusel tegutsev emaettevõtja;

b) igast liikmesriikidele vastavalt artiklile 16 teatatud kolmanda riigi ettevõtja kavatsusest omandada ühenduse krediidiasutuses niisugune osalus, mis muudab viimase tema tütarettevõtjaks.

Teatamiskohustust pole vaja enam täita, kui lõikes 4 või 5 osutatud kolmanda riigiga saavutatakse kokkulepe või kui lõike 5 teises ja kolmandas lõigus osutatud meetmete rakendamine lõpetatakse.

7. Käesoleva artikli kohaselt võetavad meetmed on kooskõlas ühenduse kohustustega, mis tulenevad igasugustest krediidiasutuste asutamist ja tegevust reguleerivatest rahvusvahelistest kahe- või mitmepoolsetest lepingutest.

Artikkel 24

Väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalid

1. Liikmesriigid ei kohalda väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalide asutamise ega tegevuse suhtes sätteid, millega kaasneks soodsam kohtlemine kui see, mis saab osaks ühenduses paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalidele.

2. Pädevad asutused teavitavad komisjoni ja ►M5 Euroopa panganduskomiteed ◄ kõigist filiaalide tegevuslubadest, mis antakse väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutustele.

3. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võib ühendus asutamislepingu alusel ühe või mitme riigiga sõlmitud kokkulepetega nõustuda selliste sätete kohaldamisega, mis vastastikkuse põhimõttel võimaldavad väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalidele samasugust kohtlemist kogu ühenduse territooriumil.

Artikkel 25

Konsolideeritud järelevalvet käsitlev koostöö kolmandate riikide pädevate asutustega

1. Komisjon võib liikmesriigi taotlusel või omal algatusel pöörduda nõukogu poole ettepanekuga pidada ühe või mitme kolmanda riigiga läbirääkimisi, et sõlmida kokkulepped, mis käsitlevad vahendeid konsolideeritud järelevalve teostamiseks järgmiste asutuste üle:

— krediidiasutused, mille emaettevõtjate peakontorid paiknevad kolmandas riigis, ja

— kolmandas riigis asuvad krediidiasutused, mille krediidiasutuse või finantsvaldusettevõtjana tegutsevate emaettevõtjate asukoht on ühenduses.

2. Lõikes 1 nimetatud kokkulepetega püütakse eelkõige tagada, et:

— liikmesriikide pädevatele asutustele on kättesaadav vajalik teave, et teostada konsolideeritud finantsseisundil põhinevat järelevalvet ühenduses asuvate krediidiasutuste ja finantsvaldusettevõtjate üle, mille tütarettevõtjad on väljaspool ühendust asuvad krediidi- või finantseerimisasutused või mis omavad sellistes äriühingutes osalust,

— kolmandate riikide pädevatele asutustele on kättesaadav vajalik teave, et teostada järelevalvet emaettevõtjate üle, mille peakontorite asukoht on nende territooriumil ja mille tütarettevõtjad on ühes või mitmes liikmesriigis asuvad krediidi- või finantseerimisasutused või mis omavad sellistes äriühingutes osalust.

▼M5

3. Komisjon tutvub Euroopa panganduskomitee abiga põhjalikult lõikes 1 nimetatud läbirääkimiste tulemustega ja nendest tuleneva olukorraga, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 300 lõike 1 ja lõike 2 kohaldamist.

▼B







V JAOTIS

USALDATAVUSNORMATIIVIDE TÄITMISE JÄRELEVALVE PÕHIMÕTTED JA TEHNILISED VAHENDID







I PEATÜKK

USALDATAVUSNORMATIIVIDE TÄITMISE JÄRELEVALVE PÕHIMÕTTED

Artikkel 26

Päritoluliikmesriigi kontrollipädevus

1. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused vastutavad krediidiasutuse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve eest, sealhulgas artiklite 18 ja 19 kohase tegevuse järelevalve eest, ilma et see piiraks käesoleva direktiivi nende sätete kohaldamist, mille kohaselt vastutus on vastuvõtva liikmesriigi ametiasutustel.

2. Lõige 1 ei takista käesoleva direktiivi kohast konsolideeritud järelevalvet.

Artikkel 27

Vastuvõtva liikmesriigi pädevus

Kuni edaspidise kooskõlastamiseni säilib vastuvõtva liikmesriigi vastutus koostöös päritoluliikmesriigi pädevate asutustega järelevalve eest krediidiasutuste filiaalide likviidsuse üle. Ilma et see piiraks Euroopa Rahasüsteemi tugevdamiseks vajalike meetmete kohaldamist, jäävad vastuvõtvad liikmesriigid täies ulatuses vastutavaks meetmete eest, mis tulenevad nende rahapoliitika elluviimisest. Selliste meetmetega ei tohi kaasneda diskrimineeriv ega piirav kohtlemine selle põhjal, et krediidiasutus on saanud tegevusloa mõnes teises liikmesriigis.

Artikkel 28

Järelevalvealane koostöö

Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused teevad tihedat koostööd järelevalve teostamisel selliste krediidiasutuste töö üle, kes tegutsevad, eelkõige filiaalide asutamise näol, ühes või mitmes liikmesriigis peale selle liikmesriigi, kus paiknevad nende peakontorid. Pädevad asutused jagavad üksteisega kõiki selliste krediidiasutuste juhtimist ja omandilist kuuluvust käsitlevaid andmeid, mis tõenäoliselt hõlbustavad järelevalve teostamist ning tegevuslubade andmiseks vajalike tingimustega tutvumist ning kõiki andmeid, mis tõenäoliselt hõlbustavad selliste asutuste kontrollimist, eelkõige seoses likviidsuse, maksejõulisuse, hoiuste tagamise, riskide kontsentreerumise piiramise, juhtimis- ja raamatupidamiskorra ning sisekontrolli mehhanismidega.

Artikkel 29

Teises liikmesriigis asutatud filiaalide kontroll kohapeal

1. Kui mõnes teises liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutus tegutseb filiaali kaudu, näeb vastuvõttev liikmesriik ette, et päritoluliikmesriigi pädevad asutused võivad pärast vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele teatamist iseseisvalt või nende poolt selleks määratud isikute kaudu kohapeal kontrollida artiklis 28 osutatud andmeid.

2. Filiaalide kontrollimiseks võivad päritoluliikmesriigi pädevad asutused kasutada üht artikli 56 lõikes 7 sätestatud muud menetlust.

3. Käesolev artikkel ei mõjuta vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutuste õigust käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise raames kohapeal kontrollida nende territooriumil asutatud filiaale.

Artikkel 30

Teabevahetus ja ametisaladus

1. Liikmesriigid näevad ette, et kõik isikud, kes töötavad või on töötanud pädevate asutuste heaks, ning pädevate asutuste huvides tegutsevad audiitorid ja eksperdid on kohustatud hoidma ametisaladust. See tähendab, et nad ei tohi avaldada ühelegi isikule ega asutusele neile ametikohustuste täitmisel teatavaks saanud konfidentsiaalset informatsiooni, välja arvatud andmed, mis on esitatud kokkuvõttena või selliselt koostatud, et üksikuid krediidiasutusi pole võimalik identifitseerida; eelöeldu ei puuduta kriminaalõiguse valdkonda kuuluvaid juhtumeid.

Sellest olenemata võib krediidiasutuse pankroti või sundlikvideerimise korral tsiviil- või kaubandusõigusliku menetluse käigus avalikustada konfidentsiaalset informatsiooni, mis ei puuduta kolmandaid isikuid, kes on seotud kõnealuse krediidiasutuse päästmise katsetega.

2. Lõige 1 ei takista eri liikmesriikide pädevate asutuste vahelist teabevahetust käesoleva direktiivi või muude krediidiasutusi käsitlevate direktiivide alusel. Nimetatud teabe kohta kehtivad lõikes 1 sätestatud ametisaladuse hoidmise tingimused.

3. Liikmesriigid võivad sõlmida kolmandate riikide pädevate asutuste või lõigetes 5 ja 6 määratletud asutuste või organitega teabevahetust sätestavaid koostöölepinguid ainult tingimusel, et edastatava informatsiooni kohta kehtivad vähemalt samaväärsed ametisaladuse hoidmise tagatised, kui on nimetatud käesolevas artiklis. Sellise teabevahetuse eesmärk peab olema nimetatud asutuste või organite järelevalveülesande täitmine.

Kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate asutustega ja vajaduse korral üksnes nende asutustega kokkulepitud eesmärkidel.

4. Pädevad asutused, kes saavad konfidentsiaalset informatsiooni lõigete 1 ja 2 alusel, võivad seda kasutada ainult oma ametikohustuste täitmisel:

— selleks et kontrollida krediidiasutuste asutamise tingimuste täitmist ning kergendada konsolideerimata või konsolideeritud kontrolli krediidiasutuste tegevuse üle, pidades eriti silmas likviidsuse, maksevõime, riskide kontsentreerumise, juhtimis- ja raamatupidamiskorra ning sisekontrolli mehhanismide kontrollimist, või

— selleks et rakendada sanktsioone või

— halduskaebuse korral pädeva asutuse otsuse vastu või

— kohtuasjades, mis on algatatud vastavalt artiklile 33 või vastavalt käesoleva direktiivi või muude krediidiasutusi käsitlevate direktiividega ettenähtud erisätetele.

5. Lõiked 1 ja 4 ei välista informatsioonivahetust liikmesriigi piires, kui ühes ja samas liikmesriigis on kaks või rohkem pädevat asutust, ega liikmesriikide vahel pädevate asutuste ja:

— nende ametiasutuste vahel, kes vastutavad muude finantsasutuste ja kindlustusseltside järelevalve eest, ning nende ametiasutuste vahel, kes vastutavad kapitaliturgude järelevalve eest,

— organite vahel, kes tegelevad krediidiasutuste likvideerimise ja pankroti ning muude selliste menetlustega,

— isikute vahel, kes vastutavad krediidiasutuste ja finantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete seadusjärgse auditeerimise eest,

täites oma järelevalvefunktsiooni ning avaldades hoiuste tagamise süsteeme haldavatele organitele nende ametikohustuste täitmiseks vajalikke andmeid. Saadud andmete kohta kehtivad lõikes 1 sätestatud ametisaladuse hoidmise nõuded.

6. Olenemata lõigetest 1-4 võivad liikmesriigid anda loa teabevahetuseks pädevate asutuste ja:

— ametiasutuste vahel, kes vastutavad nende organite kontrollimise eest, kes on seotud krediidiasutuste likvideerimise ja pankroti ning muude sarnaste menetlustega, või

— ametiasutuste vahel, kes vastutavad nende isikute kontrollimise eest, kellele on ülesandeks tehtud kindlustusseltside, krediidiasutuste, investeerimisühingute ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete seadusjärgne auditeerimine.

Liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus sätestatud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:

— nimetatud andmed on mõeldud esimeses lõigus osutatud järelevalveülesande teostamiseks,

— selliselt saadud andmete kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,

— kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate asutustega ja vajaduse korral üksnes nende asutustega kokkulepitud eesmärkidel.

Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad informatsiooni saada.

7. Olenemata lõigetest 1-4 võivad liikmesriigid finantssüsteemi stabiilsuse ja ühtsuse tugevdamise eesmärgil anda loa teabe vahetamiseks pädevate asutuste ja nende asutuste või organite vahel, kes seaduse järgi vastutavad äriühinguõiguse rikkumiste tuvastamise ja uurimise eest.

Liikmesriigid, kes kasutavad esimeses lõigus sätestatud võimalust, nõuavad vähemalt järgmiste tingimuste täitmist:

— nimetatud andmed on mõeldud esimeses lõigus osutatud ülesande teostamiseks,

— selliselt saadud andmete kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus,

— kui informatsioon pärineb mõnest teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada ainult selgesõnalisel kokkuleppel informatsiooni avaldanud pädevate asutustega ja vajaduse korral üksnes nende asutustega kokkulepitud eesmärkidel.

Kui ühe liikmesriigi pädevad asutused või organid, millele on osutatud esimeses lõigus, täidavad oma tuvastamis- ja uurimisülesandeid selleks ametisse nimetatud eripädevusega isikute kaasabil, kes ei tööta riiklikus sektoris, võib esimeses lõigus ettenähtud informatsiooni vahetamise võimalus laieneda nimetatud isikutele teises lõigus kindlaksmääratud tingimustel.

Teise lõigu kolmanda taande rakendamiseks teatavad esimeses lõigus nimetatud ametiasutused või organid andmed avalikustanud pädevatele asutustele nende isikute nimed ja täpsed kohustused, kellele nimetatud andmed tuleb saata.

Liikmesriigid teevad komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste ja organite nimed, kes vastavalt käesolevale lõikele võivad informatsiooni saada.

Komisjon koostab enne 31. detsembrit 2000 ettekande käesoleva lõike sätete kohaldamise kohta.

8. Käesolev artikkel ei takista pädevat asutust edastamast:

— keskpankadele ja muudele rahandusasutustega samasugustes ülesannetes olevatele organitele,

— vajaduse korral ka teistele maksusüsteemide kontrollimise eest vastutavatele riigiasutustele

nende tööülesannete täitmiseks mõeldud andmeid, samuti ei takista see neid ametiasutusi ega organeid edastamast pädevatele asutustele lõike 4 kohaldamiseks vajalikke andmeid. Selliselt saadud andmete kohta kehtib käesolevas artiklis kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus.

9. Lisaks sellele võivad liikmesriigid olenemata lõigetest 1 ja 4 vastavalt seaduses sätestatud eeskirjadele lubada teatavate andmete edastamist ka teistele keskvalitsuse asutustele, kes vastutavad krediidiasutuste, finantseerimisasutuste, investeerimisteenuste ja kindlustusseltside järelevalvealase seadusandluse eest, ning nende asutuste nimel tegutsevatele inspektoritele.

Sellistel tingimustel võib informatsiooni edastada siiski vaid usaldatavusnormatiivide täitmise kontrollimiseks.

Liikmesriigid peavad siiski sätestama, et lõigete 2 ja 5 alusel ning artikli 29 lõigetes 1 ja 2 nimetatud kohapealse kontrollimise käigus saadud informatsiooni võib käesolevas lõikes osutatud juhtudel avalikustada ainult siis, kui selleks on selgesõnaline nõusolek andmed avalikustanud pädevatelt asutustelt või selle liikmesriigi pädevatelt asutustelt, kus toimus kohapealne kontroll.

10. Käesolev artikkel ei takista pädevatel asutustel edastamast lõigetes 1-4 osutatud andmeid arvelduskojale või mõnele teisele oma liikmesriigi turu tarbeks siseriikliku õiguse alusel asutatud arveldus- ja tasaarveldusteenuseid osutavale organile, eeldades, et nimetatud andmete edastamine on vajalik selleks, et tagada nende organite nõuetekohane funktsioneerimine, kui turul osalejad ei täida kohustusi või võivad neid mitte täita. Selliselt saadud andmete kohta kehtib lõikes 1 kehtestatud ametisaladuse hoidmise kohustus. Liikmesriigid tagavad siiski, et lõike 2 kohaselt saadud andmeid ei avalikustata käesolevas lõikes nimetatud asjaoludel ilma andmed avalikustanud pädevate asutuste selgesõnalise nõusolekuta.

Artikkel 31

Aastaaruannete ja konsolideeritud aastaaruannete seadusjärgse kontrollimise eest vastutavate isikute kohustused

1. Liikmesriigid sätestavad vähemalt, et

a) kõik isikud, kellele on antud luba direktiivi 84/253/EMÜ ( 16 ) tähenduses, ning kes täidavad krediidiasutuses nõukogu direktiivi 78/660/EMÜ ( 17 ) artiklis 51, nõukogu direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 37 või direktiivi 85/611/EMÜ ( 18 ) artiklis 31 kirjeldatud või muid seadusjärgseid tööülesandeid, on kohustatud viivitamata teavitama pädevaid ametiasutusi kõigist ülesannete täitmise jooksul teatavaks saanud kõnealust krediidiasutust puudutavatest asjaoludest või otsustest, mis võivad: — anda tunnistust tegevusloa andmise tingimuste või spetsiaalselt krediidiasutuste tegevust sätestavate õigus- ja haldusnormide olulisest rikkumisest või — kahjustada krediidiasutuse tegevuse jätkamist või — viia raamatupidamisaruannete kinnitamata jätmiseni või tuua kaasa lisatingimusi;

b) samuti on nimetatud isik kohustatud ette kandma kõikidest punktis a kirjeldatud tööülesannete täitmise käigus temale teatavaks saanud asjaoludest ja otsustest äriühingus, millel on kontrollisuhetest tulenevalt märkimisväärsed sidemed sellise krediidiasutusega, kus ta oma eespool nimetatud tööülesandeid täidab.

2. Kui isikud, kes on saanud direktiivi 84/253/EMÜ kohase loa, edastavad pädevatele asutustele mis tahes lõikes 1 osutatud asjaolude või otsuste kohta informatsiooni heauskselt, ei käsitleta seda lepinguga või õigus- ja haldusnormidega informatsiooni avaldamisele kehtestatud piirangute rikkumisena ning nimetatud isikud ei kanna selle eest mingit vastutust.

Artikkel 32

Pädevate asutuste volitused kohaldada sanktsioone

Ilma et see mõjutakstegevuslubade tühistamise korda ja kriminaalõiguse sätete kohaldamist, sätestavad liikmesriigid, et nende vastavad pädevad asutused võivad krediidiasutuste järelevalvet või tegevust käsitlevaid õigus- ja haldusnorme rikkuvate krediidiasutuste või isikute suhtes, kes tegelikult kontrollivad nimetatud krediidiasutuste tegevust, määrata või rakendada sanktsioone või meetmeid, mille abil kavatsetakse lõpetada tuvastatud rikkumine või kõrvaldada selle põhjused.

Artikkel 33

Õigus pöörduda kohtu poole

Liikmesriigid tagavad, et vastavalt käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud õigus- ja haldusnormidele krediidiasutuste suhtes langetatud otsuste puhul võib kasutada õigust pöörduda kohtu poole. Sama kehtib juhul, kui tegevusloa taotluse kohta, mis sisaldab kõiki kehtivate õigusaktide alusel nõutavaid andmeid, ei ole kuue kuu jooksul taotluse esitamisest alates vastu võetud otsust.

▼M1

Artikkel 33a

Direktiivi 2000/46/EÜ artiklit 3 kohaldatakse krediidiasutuste suhtes.

▼B







II PEATÜKK

USALDATAVUSNORMATIIVIDE TÄITMISE JÄRELEVALVE TEHNILISED VAHENDID







1. jagu

Omavahendid

Artikkel 34

Üldpõhimõtted

1. Kui liikmesriik näeb õigus- või haldusnormidega ühenduse õiguse rakendamiseks ette tegutseva krediidiasutuse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet käsitleva sätte, milles kasutatakse terminit “omavahendid” või viidatakse sellele mõistele, siis ühitatakse see termin või mõiste lõigetes 2, 3 ja 4 ning artiklites 35-38 esitatud määratlusega.

2. Arvestades artiklis 38 kehtestatud piiranguid, koosnevad krediidiasutuse konsolideerimata omavahendid järgmistest kirjetest:

1) kapital direktiivi 86/635/EMÜ artiklis 22 määratletud tähenduses, kuivõrd see on sissemakstud, ning aažio, välja arvatud kumulatiivsed eelisaktsiad;

2) reservid direktiivi 86/635/EMÜ artiklis 23 määratletud tähenduses ning eelmiste aastate jaotamata kasum või kahjum. Liikmesriigid võivad lubada aruandeperioodi vahekasumi kajastamist enne ametliku otsuse langetamist ainult juhul, kui raamatupidamisaruannete auditeerimise eest vastutavad isikud on kõnealust kasumit kontrollinud ja kui pädevad asutused on veendunud, et kõnealuse summa suurust on hinnatud vastavalt direktiivis 86/635/EMÜ sätestatud põhimõtetele ja neist on maha arvestatud kõik võimalikud maksud ja dividendid;

3) üldine pangandusreserv direktiivi 86/635/EMÜ artiklis 38 määratletud tähenduses;

4) ümberhindamisreserv direktiivi 78/660/EMÜ artiklis 33 määratletud tähenduses;

5) väärtuse korrigeerimised direktiivi 86/635/EMÜ artikli 37 lõikes 2 määratletud tähenduses;

6) muud kirjed artiklis 35 määratletud tähenduses;

7) ühistuna asutatud krediidiasutuste liikmete kohustused ning teatavate artikli 36 lõikes 1 osutatud, fondidena tegutsevate krediidiasutuste laenusaajate solidaarkohustused;

8) tähtajalised kumulatiivsed eelisaktsiad ja artikli 36 lõikes 3 osutatud allutatud laenukapital.

Artikli 38 kohaselt arvatakse maha järgmised kirjed:

9) krediidiasutusele kuuluvad arvestusliku väärtusega oma aktsiad;

10) immateriaalne põhivara direktiivi 86/635/EMÜ artikli 4 lõikes 9 (“Aktiva”) määratletud tähenduses;

11) jooksva aruandeaasta kahjum;

▼M2

12) osalused teistes krediidi- ja finantsasutustes, mis moodustavad üle 10 % nende kapitalist;

13) artiklis 35 ja artikli 36 lõikes 3 osutatud allutatud nõuded ja instrumendid, mis krediidiasutusel on krediidi- ja finantsasutustes, mille kapitalist tema osalus moodustab enam kui 10 %;

14) osalused teistes krediidi- ja finantseerimisasutustes, mis moodustavad kuni 10 % nende kapitalist, allutatud nõuded ja artiklis 35 ja artikli 36 lõikes 3 osutatud instrumendid, mida krediidiasutus valdab käesoleva lõigu punktides 12 ja 13 nimetamata krediidi- ja finantsasutustes, kui sellise osaluse, allutatud nõuete ja instrumentide kogusumma on suurem kui 10 % kõnealuse krediidiasutuse omavahenditest enne, kui sellest arvatakse maha käesoleva lõigu punktides 12–16 nimetatud kirjed;

15) artikli 1 lõikes 9 osutatud osalused, mis krediidiasutusel on järgmistes ettevõtetes: — direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 6, direktiivi 79/267/EMÜ artiklis 6 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/78/EÜ ( 19 ) artikli 1 punktis b osutatud kindlustusseltsides, — direktiivi 98/78/EÜ artikli 1 punktis c osutatud edasikindlustusseltsides, — direktiivi 98/78/EÜ artikli 1 alapunktis i osutatud kindlustusvaldusettevõtjates;

16) kõik järgmised kirjed, mis krediidiasu