1985L0337 — ET — 25.06.2009 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU DIREKTIIV, 27. juuni 1985, teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (85/337/EMÜ) (EÜT L 175, 5.7.1985, p.40)

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

27. juuni 1985,

teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta

(85/337/EMÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: Euroopa ühenduste 1973. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis ( 4 ) ja 1977. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis ( 5 ) ning 1983. aasta tegevusprogrammis, ( 6 ) mille põhimõtted Euroopa Ühenduste Nõukogu ja liikmesriikide valitsuste esindajad on heaks kiitnud, rõhutatakse, et parim keskkonnapoliitika on pigem reostuse või saaste tekkimise takistamine nende tekkekohas kui pingutus nende mõju hilisemaks kõrvaldamiseks; neis programmides kinnitatakse vajadust võtta keskkonnale avaldatavat mõju arvesse kogu tehnilise kavandamise ja otsustamise võimalikult varajases etapis; selleks nähakse neis ette selliste mõjude hindamise korra rakendamine; erinevused liikmesriikide riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju käsitlevates õigusaktides võivad tekitada ebasoodsaid konkurentsitingimusi ja mõjutada seega otseselt ühisturu toimimist; seetõttu tuleks seda valdkonda käsitlevad siseriiklikud õigusaktid ühtlustada asutamislepingu artikli 100 kohaselt; samuti on vaja saavutada üks ühenduse eesmärkidest keskkonnakaitse ja elukvaliteedi alal; kuna asutamislepingus ei ole ette nähtud selleks vajalikke volitusi, tuleks kohaldada asutamislepingu artiklit 235; tuleks kehtestada keskkonnamõju hindamise üldpõhimõtted, et täiendada ja koordineerida suure keskkonnamõjuga riiklikke ja eraprojekte reguleerivaid teostusloa andmise menetlusi; tõenäolise olulise keskkonnamõjuga riiklike ja eraprojektide teostusluba tuleks anda ainult pärast nende projektide tõenäoliste oluliste keskkonnamõju eelnevat hindamist; sellisel hindamisel tuleb lähtuda arendaja esitatud asjakohasest teabest, mida võivad täiendada kõnealuse projektiga võimalikult seotud asutused ja isikud; tuleks ühtlustada need keskkonnamõju hindamise põhimõtted, mis on eeskätt seotud hindamisega hõlmatavate projektide, arendajate põhikohustuste ja hindamise sisuga; teatavat liiki projektidel on oluline keskkonnamõju ja need projektid peaksid üldjuhul olema hõlmatud süstemaatilise hindamisega; muud liiki projektidel ei tarvitse alati olla olulist keskkonnamõju ja neid projekte tuleks hinnata siis, kui nende omadused liikmesriikide arvates seda eeldavad; hinnatavate projektide korral tuleb seoses projekti ja selle mõjudega anda teatav miinimumteave; projekti keskkonnamõju tuleb hinnata selleks, et võtta arvesse soovi kaitsta inimeste tervist, mõjutada parema keskkonna abil elukvaliteeti, tagada liikide mitmekesisus ning säilitada ökosüsteemi kui peamise eluressursi paljunemisvõime; käesolevat direktiivi ei tule kohaldada selliste projektide suhtes, mille üksikasjad võetakse vastu konkreetse siseriikliku õigusaktiga, sest käesoleva direktiivi eesmärgid, kaasa arvatud teabe andmine, saavutatakse seadusandliku tegevuse kaudu; lisaks võib erandjuhtudel olla asjakohane vabastada konkreetne projekt käesoleva direktiiviga sätestatud hindamismenetlusest, kui komisjonile antakse asjakohane teave, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse tõenäoliselt olulise keskkonnamõjuga riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise suhtes.

2. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

projekt — — ehitiste või muude käitiste püstitamine või kavade teostamine, — muu sekkumine looduskeskkonda ja maastikku, kaasa arvatud maavarade kaevandamine;

arendaja — eraprojekti loa taotleja või projekti algatav riigiasutus;

teostusluba — pädeva asutuse või pädevate asutuste otsus, mis annab arendajale õiguse projekti teostamiseks;

▼M2

üldsus — üks või mitu füüsilist või juriidilist isikut ja vastavalt siseriiklikele õigusaktidele või tavadele nende ühendused, organisatsioonid või rühmad;

asjaomane üldsus — üldsus, keda artikli 2 lõikes 2 osutatud keskkonnaalaste otsuste tegemise kord mõjutab või võib mõjutada, või üldsus, kelle huvidega see on seotud; selle määratluse puhul arvestatakse, et selline huvi on keskkonnakaitset edendavatel valitsusvälistel organisatsioonidel, kes vastavad siseriiklike õigusaktidega sätestatud nõuetele.

▼B

3. Pädev asutus või pädevad asutused on need asutused, mille liikmesriigid on määranud vastutavaks käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise eest.

▼M2

4. Liikmesriigid võivad otsustada igal üksikjuhul, kui siseriiklikes õigusaktides on nii sätestatud, mitte kohaldada käesolevat direktiivi riigi julgeoleku huvisid teenivate projektide suhtes, kui nad leiavad, et sellisel kohaldamisel võib olla projektide eesmärkidele kahjulik mõju.

▼B

5. Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste projektide suhtes, mille üksikasjad võetakse vastu konkreetse siseriikliku õigusaktiga, sest käesoleva direktiivi eesmärgid, kaasa arvatud teabe andmine, saavutatakse seadusandliku tegevuse kaudu.

Artikkel 2

▼M1

1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, tagamaks, et enne loa andmist nõutakse keskkonda muu hulgas oma laadi, mahu või asukoha tõttu oluliselt mõjutada võivatelt töödelt teostusluba ja hinnatakse nende mõju. Sellised tööd on piiritletud artiklis 4.

▼B

2. Keskkonnamõju hindamise võib lisada liikmesriikide projektide loamenetlusse või kui see ei ole võimalik, muudesse menetlustesse või käesoleva direktiivi eesmärkide täitmiseks kehtestatud menetlustesse.

▼M1

2a. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi ja terviklikku reostusennetust ja -tõrjet käsitleva nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ ( 7 ) nõuete täitmiseks ette näha üheainsa menetluse.

▼M1

3. Ilma et see piiraks artikli 7 kohaldamist, võivad liikmesriigid erandjuhul teha teatava töö puhul täieliku või osalise erandi käesoleva direktiivi sätetest.

▼B

Sel juhul toimivad liikmesriigid järgmiselt:

▼M2

a) kaaluvad, kas kohane oleks mõni muu hindamisviis;

b) teevad asjaomasele üldsusele kättesaadavaks punktis a nimetatud muu hindamisviisi põhjal saadud teabe, vabastamisotsusega seotud teabe ja vabastuse andmise põhused;

▼B

c) teatavad komisjonile enne loa andmist vabastamisotsuse põhjendused vajaduse korral koos oma kodanikele kättesaadavaks tehtud teabega.

Komisjon edastab saadud dokumendid viivitamata teistele liikmesriikidele.

Komisjon annab nõukogule käesoleva lõigu kohaldamisest aru üks kord aastas.

▼M1

Artikkel 3

Keskkonnamõju hindamisel piiritletakse töö otsene ja kaudne mõju järgmiste teguritega ja kirjeldatakse ja hinnatakse seda sobival viisil ning asjaolude ja artiklite 4-11 kohaselt:

— inimesed, loomad ja taimed,

— pinnas, vesi, õhk, ilmastik ja maastik,

— aineline vara ja kultuuripärand,

— esimeses, teises ja kolmandas taandes nimetatud tegurite vastastikune mõju.

Artikkel 4

1. Kui artikli 2 lõikest 3 ei tulene teisiti, hinnatakse I lisas loetletud töid artikli 5-10 kohaselt.

2. Kui artikli 2 lõikest 3 ei tulene teisiti, teevad liikmesriigid II lisas loetletud tööde puhul:

a) üksikjuhtumite uurimise või

b) endi kehtestatud künniste või tingimuste

abil kindlaks, kas tööd hinnatakse artiklite 5-10 kohaselt.

Liikmesriigid võivad teha otsuse kohaldada mõlemaid alapunktides a ja b nimetatud võimalusi.

3. Lõike 2 alusel üksikjuhtumeid uurides või künniseid või tingimusi kehtestades võetakse arvesse asjakohaseid III lisas sätestatud valikutingimusi.

4. Liikmesriigid tagavad, et pädevate asutuste lõike 2 kohane otsus avalikustatakse.

Artikkel 5

1. Tööde puhul, mille keskkonnamõju tuleb artikli 4 alusel hinnata artiklite 5-10 kohaselt, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, tagamaks, et töö kavandaja esitab sobivas vormis IV lisas piiritletud teabe, kui:

a) liikmesriigid leiavad, et see teave on loaandmismenetluse teatavas järgus ning teatava töö või teatavat liiki töö ja tõenäoliselt mõjutatavate keskkonnategurite erijooni silmas pidades asjakohane;

b) liikmesriigid leiavad, et on asjakohane nõuda töö kavandajalt sellise teabe koostamist, võttes muu hulgas arvesse olemasolevaid teadmisi ja hindamisviise.

2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, tagamaks, et kui töö kavandaja seda enne teostusloa taotluse esitamist nõuab, esitab pädev asutus arvamuse selle kohta, millist teavet peab kavandaja lõike 1 kohaselt esitama. Pädev asutus peab enne oma arvamuse esitamist nõu töö kavandaja ja artikli 6 lõikes 1 osutatud ametiasutustega. Asjaolu, et pädev asutus on käesoleva lõike alusel esitanud arvamuse, ei takista teda töö kavandajalt hiljem täiendavat teavet nõudmast.

Liikmesriigid võivad nõuda, et pädevad asutused esitaksid selle arvamuse, olenemata sellest, kas töö kavandaja seda nõuab.

3. Lõike 1 kohaselt töö kavandaja esitatav teave sisaldab vähemalt:

— töö kirjeldust, mis sisaldab teavet töö koha, laadi ja mahu kohta,

— olulise kahjuliku mõju vältimiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral kõrvaldamiseks ettenähtud meetmete kirjeldust,

— andmeid, mida on vaja nende põhimõjude piiritlemiseks ja hindamiseks, mida töö keskkonnale tõenäoliselt avaldab,

— lühikirjeldust muudest peamistest lahendusvõimalustest, mida töö kavandaja on uurinud, ja sellise valiku peamisi põhjusi, võttes arvesse keskkonnamõju,

— eelmistes taanetes nimetatud teabe üldarusaadavat kokkuvõtet.

4. Vajaduse korral tagavad liikmesriigid, et asjakohast teavet omavad asutused esitavad selle teabe töö kavandajale, pidades eelkõige silmas artiklit 3.

▼B

Artikkel 6

▼M1

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et asutustele, kes on oma teatavate keskkonnaülesannete tõttu tulevikus tööga tõenäoliselt seotud, antakse võimalus avaldada oma arvamust töö kavandaja esitatud teabe ja teostusloa taotluse kohta. Selleks määravad liikmesriigid asutused, kellega tuleb nõu pidada kas üldiselt või olukorrakohaselt. Artikli 5 kohaselt kogutud teave edastatakse kõnealustele asutustele. Nõupidamise üksikasjaliku korra kehtestavad liikmesriigid.

▼M2

2. Üldsust teavitatakse kas avalike teadaannete abil või muul kohasel viisil, näiteks olemasolu korral elektroonilise ajakirjanduse abil, järgmistest küsimustest artikli 2 lõikes 2 osutatud keskkonnaalaste otsuste tegemise korra varases etapis ja hiljemalt siis, kui teavet saab nõuetekohaselt esitada:

a) teostusloa taotlus;

b) tõsiasi, et projekti keskkonnamõju tuleb hinnata, ja vajadusel tõsiasi, et selle suhtes kohaldatakse artiklit 7;

c) üksikasjad pädevate asutuste kohta, kes vastutavad otsuse tegemise eest, asutuste kohta, kust saab asjakohast teavet, asutuste kohta, kellele võib esitada märkusi ja küsimusi, ning märkuste ja küsimuste edastamise ajakava koha;

d) võimaliku otsuse laad ja olemasolu korral otsuse eelnõu;

e) teadaanne artikli 5 kohaselt kogutud teabe kättesaadavuse kohta;

f) teadaanne selle kohta, millal, kus ja kuidas tehakse asjakohane teave kättesaadavaks;

g) üksikasjad käesoleva artikli lõike 5 kohase üldsuse kaasamise korra kohta.

3. Liikmesriigid tagavad, et üldsusele tehakse mõistlike tähtaegade piires kättesaadavaks järgmine:

a) mis tahes artikli 5 kohaselt kogutud teave;

b) kooskõlas siseriiklike õigusaktidega peamised aruanded ja nõuanded, mis on pädevale asutusele või pädevatele asutustele esitatud ajal, mil asjaomast üldsust teavitati käesoleva artikli lõike 2 kohaselt;

c) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/4/EÜ (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) ( 8 ) sätete kohaselt muu kui käesoleva artikli lõikes 2 nimetatud teave, mis on vajalik otsuse tegemiseks vastavalt artiklile 8 ja mis saab kättesaadavaks alles pärast seda, kui asjaomast üldsust on käesoleva artikli lõike 2 kohaselt teavitatud.

4. Asjaomasele üldsusele antakse õigeaegsed ja tõhusad võimalused võtta osa artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalaste otsuste tegemise korrast ning selleks antakse üldsusele õigus esitada pädevale asutusele või pädevatele asutustele märkusi ja arvamusi, kui selleks on enne teostusloa taotluse kohta otsuse tegemist veel võimalus.

5. Üldsuse teavitamise (näiteks müürilehtede kasutamine teatavas ümbruskonnas, avaldamine kohalikes ajalehtedes) ning asjaomase üldsusega konsulteerimise (näiteks kirjalike esildiste või avalike küsitluste teel) üksikasjaliku korra määravad kindlaks liikmesriigid.

6. Menetluse eri etappideks nähakse ette mõistlikud tähtajad, jättes piisavalt aega üldsuse teavitamiseks ja asjaomase üldsuse ettevalmistuseks ja tõhusaks kaasamiseks keskkonnaalaste otsuste tegemisse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

▼M1

Artikkel 7

▼M2

1. Kui liikmesriik teab, et mõni projekt tõenäoliselt avaldab olulist keskkonnamõju mõnes teises liikmesriigis, või kui tõenäoliselt oluliselt mõjutatav liikmesriik seda taotleb, esitab liikmesriik, kelle territooriumil kavatsetakse projekti teostada, mõjutatavale liikmesriigile võimalikult kiiresti ja hiljemalt oma üldsuse teavitamise ajal muu hulgas:

a) projekti kirjelduse ja kogu olemasoleva teabe selle võimaliku piiriülese mõju kohta;

b) teabe võimaliku otsuse laadi kohta,

ning jätab teisele liikmesriigile piisavalt aega teatada oma soovist osaleda artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalase otsuse tegemise menetluses, kusjuures ta võib esitada ka käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teabe.

2. Kui lõike 1 kohaselt teavet saav liikmesriik teatab oma soovist osaleda artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalase otsuse tegemise menetluses, esitab liikmesriik, kelle territooriumil kavatsetakse projekti teostada, kui ta seda juba teinud ei ole, mõjutatavale liikmesriigile artikli 6 lõike 2 kohaselt nõutava ja artikli 6 lõike 3 punktide a ja b kohaselt kättesaadavaks tehtud teabe.

▼M1

3. Kuivõrd see on asjakohane, teevad asjaomased liikmesriigid ka järgmist:

a) hoolitsevad selle eest, et lõigetes 1 ja 2 osutatud teave tehtaks mõistliku aja jooksul kättesaadavaks artikli 6 lõikes 1 osutatud ametiasutustele ja tõenäoliselt oluliselt mõjutatava liikmesriigi territooriumil olevale asjaomasele üldsusele; ja

b) tagavad, et nendele asutustele ja asjaomasele üldsusele antakse võimalus enne töö teostusloa andmist esitada mõõduka aja jooksul oma arvamus esitatud teabe kohta selle liikmesriigi pädevale asutusele, kelle territooriumil kavatsetakse tööd teha.

4. Asjaomased liikmesriigid peavad nõu muu hulgas töö võimaliku piiriülese mõju ja sellise mõju vähendamiseks või kõrvaldamiseks ettenähtud meetmete üle ja lepivad kokku mõistliku pikkusega nõupidamistähtajas.

▼M2

5. Käesoleva artikli rakendamise üksikasjaliku korra võivad kindlaks määrata liikmesriigid ning see peab võimaldama asjaomasel üldsusel mõjutatava liikmesriigi territooriumil võtta tõhusalt osa projektiga seotud artikli 2 lõikes 2 nimetatud keskkonnaalaste otsuste tegemise menetlusest.

▼M1

Artikkel 8

Teostusloa menetlemisel tuleb arvesse võtta nõupidamise tulemusi ja artiklite 5-7 kohaselt kogutud teavet.

Artikkel 9

▼M2

1. Kui teostusloa andmise või andmatajätmise otsus on tehtud, teatab pädev asutus või teatavad pädevad asutused sellest üldsusele asjakohases korras ja avalikustavad järgmise teabe:

— otsuse sisu ja kõik sellele lisatud tingimused;

— otsuse aluseks olevad peamised põhjused ja kaalutlused pärast üldsuse väljendatud murede ja arvamustega tutvumist, sealhulgas teave üldsuse kaasamise korra kohta;

— vajaduse korral kirjeldus olulise kahjuliku mõju vältimise, vähendamise ja võimaluse korral kõrvaldamise meetmetest.

2. Pädevad asutused teavitavad kõiki liikmesriike, kellega on artikli 7 kohaselt nõu peetud, ning edastavad neile käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teabe.

Asjaomased liikmesriigid tagavad, et see teave tehtaks nende territooriumi asjaomasele üldsusele nõutaval viisil kättesaadavaks.

▼M1

Artikkel 10

Käesoleva direktiivi sätted ei mõjuta pädevate asutuste kohustust järgida siseriiklike õigusnormide ja kinnistunud õiguslike tavadega ettenähtud piiranguid, mis käsitlevad äri- ja tööstussaladusi, sealhulgas intellektuaalomandit, ja avalike huvide kaitset.

Artikli 7 kohaldamisel rakendatakse teabe edastamise suhtes teisele liikmesriigile ja teabe vastuvõtmise suhtes sellises teises liikmesriigis piiranguid, mis kehtivad liikmesriigis, kus tööd kavandatakse.

▼M2

Artikkel 10a

Liikmesriigid tagavad, et kooskõlas siseriikliku õigussüsteemiga oleks asjaomasel elanikkonnal:

a) kellel on küllaldane huvi, või teisel juhul,

b) kelle õigust on kahjustatud, kui liikmesriigi menetlusseadus seab selle eeltingimuseks,

juurdepääs kaebuste lahendamisele kohtus või mõnes muus sõltumatus ja erapooletus organis, mis on seaduslikult asutatud, et vaidlustada otsuste, seaduste ja puuduste sisulist või protseduurilist seaduslikkust seoses käesoleva direktiivi sätete kohase üldsuse kaasamisega.

Liikmesriigid määravad kindlaks, mis etapis võib otsuseid, seadusi või puudusi vaidlustada.

Liikmesriigid määravad kindlaks, mis moodustab küllaldase huvi ja õiguse kahjustatuse, kooskõlas eesmärgiga anda asjaomasele üldsusele laialdane juurdepääs õiguskaitsele. Sel eesmärgil loetakse käesoleva artikli punkti a tähenduses piisavaks kõikide valitsusväliste organisatsioonide huvi, kui need vastavad artikli 1 lõikes 2 loetletud nõuetele. Samuti võib eeldada, et sellistel organisatsioonidel on õigusi, mida saab kahjustada käesoleva artikli punkti b tähenduses.

Käesoleva artikli sätted ei välista eelnevat läbivaatamise menetluse võimalust haldusasutuse ees ega mõjuta nõuet ammendada läbivaatamismenetlus halduskorras enne asja kohtusse läbivaatamisele saatmist, kui siseriiklike õigusaktide alusel on selline nõue olemas.

Iga selline menetlus on erapooletu, õiglane, õigeaegne ja mitte üle jõu käivalt kulukas.

Käesoleva artikli sätete tõhususe soodustamiseks tagavad liikmesriigid, et üldsusele tehtaks kättesaadavaks praktiline teave halduslikus või kohtulikus korras läbivaatamismenetluste kasutamise võimaluse kohta.

▼B

Artikkel 11

1. Liikmesriigid ja komisjon vahetavad teavet käesoleva direktiivi kohaldamisel omandatud kogemuste kohta.

▼M1

2. Eelkõige teatavad liikmesriigid komisjonile kõikidest tingimustest ja/või künnistest, mis on kõnealuste tööde valiku suhtes artikli 4 lõike 2 kohaselt kehtestatud.

▼B

3. Viis aastat pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist saadab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande direktiivi kohaldamise ja tõhususe kohta. Aruanne koostatakse eespool nimetatud teabevahetuse alusel.

4. Selle teabevahetuse alusel esitab komisjon nõukogule vajaduse korral lisaettepanekuid, pidades silmas käesoleva direktiivi kohaldamist piisavalt koordineeritud viisil.

Artikkel 12

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed kolme aasta jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest. ( 9 )

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti.

▼M1 —————

▼B

Artikkel 14

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

▼M1









I LISA

ARTIKLI 4 LÕIKE 1 KOHASED TÖÖD

1. Naftatöötlusettevõtted (välja arvatud ettevõtted, kus toornaftast valmistatakse üksnes määrdeid) ja päevas vähemalt 500 tonni sütt või bituumenkilti gaasistavad või vedeldavad rajatised.

2. — Soojuselektrijaamad ja muud põletusrajatised, mille soojatootlikkus on vähemalt 300 megavatti, ja — tuumaelektrijaamad ja muud tuumareaktorid, sealhulgas nende jaamade või reaktorite lammutamine või kasutusest kõrvaldamine ( 10 ) (välja arvatud lõhustuvate ja lähteainete tootmiseks ja muundamiseks mõeldud uurimisrajatised, mille suurim pidev soojusvõimsus ei ületa 1 kilovatti).

3. a. Rajatised kasutatud tuumkütuse töötlemiseks. b. Rajatised: — tuumkütuse tootmiseks või rikastamiseks, — kasutatud tuumkütuse või väga radioaktiivsete jäätmete töötlemiseks, — kasutatud tuumkütuse lõpphoiustamiseks, — üksnes radioaktiivsete jäätmete lõpphoiustamiseks, — üksnes kasutatud tuumkütuse või radioaktiivsete jäätmete ladustamiseks (kavandatud rohkem kui 10 aastaks) mujal kui tekkekohas.

4. — Tehased malmi ja terase esmaseks sulatuseks, — rajatised muude toormetallide kui raud tootmiseks maakidest, rikastatud maakidest või teisestest toormetest metallurgiliste, keemiliste või elektrolüütiliste menetlustega.

5. Rajatised asbesti tootmiseks ning asbesti ja asbesti sisaldavate toodete töötlemiseks ja muundamiseks, kui neis toodetakse: asbesttsemendist valmistooteid üle 20 000 tonni aastas, hõõrdematerjale üle 50 tonni valmistooteid aastas ja muid tooteid, milles kasutatakse üle 200 tonni asbesti aastas.

6. Keemiatehased ehk rajatised ainete tööstuslikuks tootmiseks keemiliste muundamismenetluste abil, kus on mitu üksust, mille toimimine on üksteisega seotud, ja kus toodetakse: i) orgaanilisi põhikemikaale; ii) anorgaanilisi põhikemikaale; iii) fosfor-, lämmastik- või kaaliumväetisi (liht- või ühendväetised); iv) põhilisi taimekaitsevahendeid ja -mürke; v) ravimitoormeid keemilise või bioloogilise menetlusega; vi) lõhkeaineid.

7. a. Pikamaavedudeks vajalike raudteede ja vähemalt 2 100 m peamaandumisrajaga lennuväljade ( 11 ) ehitamine. b. Kiirteede ( 12 ) ehitamine. c. Vähemalt neljarajaliste uute teede ehitamine või kõige rohkem kaherajaliste olemasolevate teede ümberkavandamine ja/või laiendamine vähemalt neljarajaliseks, kui uus tee või ümberkavandatud ja/või laiendatud teelõik on vähemalt 10 km pikk.

8. a. Siseveeteed ja siseveeliikluseks mõeldud sadamad enam kui 1 350 tonnistele laevadele. b. Kaubasadamad, maaga ühendatud laadimis- ja mahalaadimiskaid ja välisadamad (välja arvatud parvlaevakaid) enam kui 1 350 tonnistele laevadele.

9. Rajatised ohtlike jäätmete põletamiseks, keemiliseks töötlemiseks, nagu on määratletud direktiivi 75/442/EMÜ ( 13 ) IIA lisa rubriigis D9, või lõppladustamiseks (s.o jäätmed, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 91/689/EMÜ). ( 14 )

10. Üle 100 tonnise päevavõimsusega rajatised tavajäätmete põletamiseks või keemiliseks töötlemiseks, nagu on määratletud direktiivi 75/442/EMÜ IIA lisa rubriigis D9.

11. Põhjaveevõtu- või kunstlikud põhjaveemoodustussüsteemid, kui võetud või moodustatud vee kogus on vähemalt 10 miljonit kuupmeetrit aastas.

12. a. Rajatised veevarude ülekandmiseks vesikondade vahel, kui ülekandmise eesmärk on vältida võimalikku veepuudust ja ülekantava vee kogus on üle 100 miljoni kuupmeetri aastas. b. Kõikidel muudel juhtudel rajatised veevarude ülekandmiseks vesikondade vahel, kui vesikonna vooluhulk, kust vett võetakse, on mitme aasta keskmisena üle 2 miljardi kuupmeetri aastas ja ülekantava vee kogus on vooluhulgast üle 5 %. Kummalgi juhul ei loeta siia joogivee edastamist toru kaudu.

13. Heitveetöötlusrajatised, mille võimsus on üle 150 000 inimekvivalendi, nagu on määratletud direktiivi 91/271/EMÜ ( 15 ) artikli 2 punktis 6.

14. Nafta ja maagaasi tootmine kaubanduslikul otstarbel, kui nafta tootmismaht on üle 500 tonni päevas ja maagaasi tootmismaht üle 500 000 m3 päevas.

15. Tammid ja muud rajatised vee kinnihoidmiseks või alaliseks säilitamiseks, kui kinnihoitav või säilitatav uus või täiendav veekogus on üle 10 miljoni kuupmeetri.

▼M3

16. Torujuhtmed läbimõõduga üle 800 mm ja pikkusega üle 40 km: — gaasi, nafta või kemikaalide edastamiseks ning — geoloogilise säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi voolu edastamiseks, kaasa arvatud nendega seotud pumbajaamad.

▼M1

17. Kanalad ja sigalad, kus on üle: a) 85 000 nuumkanakoha või 60 000 munakanakoha; b) 3 000 nuumseakoha (üle 30 kg); või c) 900 emisekoha.

18. Tööstusrajatised: a) paberimassi tootmiseks puidust või samalaadsetest kiudainetest; b) paberi ja papi tootmiseks, mille tootmisvõimsus on üle 200 tonni päevas.

19. Pealmaakaevandused pindalaga üle 25 hektari või turbakaevandused pindalaga üle 150 hektari.

20. Elektri-õhuliinide ehitamine, mille pinge on vähemalt 220 kV ja pikkus üle 15 km.

21. Vähemalt 200 000 tonnise mahuga rajatised nafta, naftakeemia- või keemiatoodete ladustamiseks.

▼M2

22. Käesolevas lisas loetletud projektide mis tahes muudatus või laiendamine, kui niisugune muudatus või laiendamine ise ei ületa käesolevas lisas sätestatud võimalikke künniseid.

▼M3

23. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/31/EÜ (milles käsitletakse süsinikdioksiidi ( 16 ) geoloogilist säilitamist) kohased säilitamiskohad.

24. Rajatised käesoleva lisa kohaldamisalasse kuuluvatest rajatistest lähtuva süsinikdioksiidi voolu kogumiseks geoloogilise säilitamise eesmärgil vastavalt direktiivile 2009/31/EÜ või kui süsinikdioksiidi kogumise aastane kogumaht on vähemalt 1,5 megatonni.

▼M1









II LISA

ARTIKLI 4 LÕIKE 2 KOHASED TÖÖD

1. Põllumajandus, metsakasvatus ja akvakultuur

a. Maakorraldustööd.

b. Tööd harimata maa või poollooduslike alade intensiivpõllunduseks.

c. Põllumajanduslikud veetööd, sealhulgas niisutus- ja kuivendustööd.

d. Esmakordne metsastamine ja raadamine maakasutusviisi muutmiseks.

e. Rajatised intensiivkarjakasvatuseks (I lisaga hõlmamata tööd).

f. Intensiivkalakasvatus.

g. Merepõhja muutmine maaks.

2. Kaevandamine

a. Pealmaakaevandamine ja turbatootmine (I lisaga hõlmamata tööd).

b. Allmaakaevandamine.

c. Maavarade kaevandamine mere- või jõepõhjast.

d. Süvapuurimine, eelkõige: — puurimine maasoojuse kasutamiseks, — puurimine tuumajäätmete ladustamiseks, — puurimine veevarude kasutamiseks, välja arvatud puurimine pinnase püsivuse uurimiseks.

e. Maapealsed tööstusrajatised söe, nafta, maagaasi ja maakide ning bituumenkildi tootmiseks.

3. Energiatööstus

a. Tööstusrajatised elektri, auru ja sooja vee tootmiseks (I lisaga hõlmamata tööd).

b. Tööstusrajatised gaasi, auru ja sooja vee edastamiseks; elektri edastamine õhuliinide kaudu (I lisaga hõlmamata tööd).

c. Maagaasi maapealne ladustamine.

d. Põlevate gaaside maa-alune ladustamine.

e. Fossiilkütuste maapealne ladustamine.

f. Söe ja pruunsöe tööstuslik kangideks pressimine.

g. Rajatised radioaktiivsete jäätmete töötlemiseks ja ladustamiseks (kui need on I lisaga hõlmamata).

h. Hüdroelektrijaamad.

i. Tuuleelektrijaamad.

▼M3

j. rajatised käesoleva direktiivi I lisa kohaldamisalasse mittekuuluvatest rajatistest lähtuva süsinikdioksiidi voolu kogumiseks geoloogilise säilitamise eesmärgil vastavalt direktiivile 2009/31/EÜ.

▼M1

4. Metallide tootmine ja töötlemine

a. Rajatised malmi või terase tootmiseks (esmane või teisene sulatamine), sealhulgas pidevvaluks.

b. Rajatised raudmetallide töötlemiseks: i) kuumvaltsimiseks; ii) vasaratega sepistamiseks; iii) sulametallist kaitsekatete paigaldamiseks.

c. Raudmetallide valukojad.

d. Rajatised, kus sulatatakse, sealhulgas sulandatakse mitteraudmetalle, välja arvatud väärismetallid, kuid kaasa arvatud teisesed tooted (puhastamine, valamine jne).

e. Rajatised metallide ja plastide pindtöötluseks elektrolüütilise või keemilise menetlusega.

f. Mootorsõidukite tootmine ja kokkupanemine ning sõidukimootorite tootmine.

g. Laevatehased.

h. Rajatised õhusõidukite ehitamiseks ja parandamiseks.

i. Raudteetarvikute tootmine.

j. Kokkusurumine lõhkeainete abil.

k. Rajatised metallimaakide särdamiseks ja paagutamiseks.

5. Mineraalitööstus

a. Koksiahjud (söe utmine).

b. Tsemenditehased.

c. Rajatised asbesti tootmiseks ja asbesttoodete valmistamiseks (I lisaga hõlmamata tööd).

d. Rajatised klaasi, sealhulgas klaaskiudude valmistamiseks.

e. Rajatised mineraalainete sulatamiseks, sealhulgas mineraalkiudude valmistamiseks.

f. Keraamiliste toodete, eelkõige katusekivide, telliste, tulekindlate telliste, kahhelkivide, kiviesemete või portselani valmistamine põletamise teel.

6. Keemiatööstus (I lisaga hõlmamata tööd)

a. Vahesaaduste töötlemine ja kemikaalide tootmine.

b. Taimekaitsevahendite ja ravimite, värvide ja lakkide, elastomeeride ja peroksiidide tootmine.

c. Rajatised nafta, naftakeemia- ja keemiatoodete ladustamiseks.

7. Toiduainetööstus

a. Taime- ja loomaõlide ja -rasvade tootmine.

b. Loomsete ja taimsete toodete pakendamine ja hoidistamine.

c. Piimatoodete tootmine.

d. Õlle- ja linnasetootmine.

e. Maiustuste ja siirupi tootmine.

f. Tapamajad.

g. Rajatised tärklise tööstuslikuks valmistamiseks.

h. Kalajahu- ja kalaõlivabrikud.

i. Suhkruvabrikud.

8. Tekstiili-, naha-, puidu- ja paberitööstus

a. Tööstusrajatised paberi ja papi tootmiseks (I lisaga hõlmamata tööd).

b. Tehased kiudude või tekstiili eeltöötluseks (nagu pesemine, pleegitamine ja leelislahusega töötlemine) või värvimiseks.

c. Tehased nahkade parkimiseks.

d. Rajatised tselluloosi töötlemiseks ja tootmiseks.

9. Kummitööstus

Elastomeertoodete valmistamine ja töötlemine.

10. Infrastruktuuritööd

a. Tööstuspiirkondade arendustööd.

b. Linnaarendustööd, sealhulgas kaubanduskeskuste ja parklate ehitamine.

c. Raudteede ning ühendvedudeks vajalike ümberlaadimisrajatiste ja -jaamade ehitamine (I lisaga hõlmamata tööd).

d. Lennuväljade ehitamine (I lisaga hõlmamata tööd).

e. Teede, sadamate ja sadamarajatiste, sealhulgas kalasadamate ehitamine (I lisaga hõlmamata tööd).

f. I lisaga hõlmamata siseveeteede ehitamine, kanalite ja tulvatõrjerajatiste ehitamine.

g. Tammid ja muud vee kinnihoidmiseks või pikaajaliseks säilitamiseks mõeldud rajatised (I lisaga hõlmamata tööd).

h. Trammiteed, kõrgendatud ja maa-alused raudteed, rippteed ja samalaadsed eriteed, mida kasutatakse üksnes või peaasjalikult reisijate veoks.

▼M3

i. Nafta- ja gaasitorujuhtmetega seotud rajatised ning geoloogilise säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi voolu edastamiseks mõeldud torujuhtmed (I lisaga hõlmamata tööd).

▼M1

j. Pikkade akveduktide ehitamine.

k. Rannikurajatised ärauhtumise vältimiseks ja rannikut muutvad tööd nagu kaldavallide, muulide ja sadamatammide ja muude merekaitserajatiste ehitamine, välja arvatud selliste rajatiste hooldamine ja ümberehitamine.

l. I lisaga hõlmamata põhjaveevõtu- või kunstlikud põhjaveemoodustussüsteemid.

m. I lisaga hõlmamata rajatised veevarude ülekandmiseks vesikondade vahel.

11. Muud tööd

a. Alalised mootorsõidukite võidusõidu- ja katserajad.

b. Jäätmekõrvaldusrajatised (I lisaga hõlmamata tööd).

c. Heitveetöötlusrajatised (I lisaga hõlmamata tööd).

d. Setteladestuskohad.

e. Metallijäätmete, sealhulgas kasutamiskõlbmatute sõidukite ladustamine.

f. Mootorite, turbiinide ja reaktorite katsetuspingid.

g. Rajatised tehismineraalkiudude tootmiseks.

h. Rajatised lõhkeainete taastamiseks või hävitamiseks.

i. Rajatised loomakorjuste käitlemiseks.

12. Turism ja vaba aeg

a. Suusarajad, -tõstukid, köisteed ja nendega seotud rajatised.

b. Jahisadamad.

c. Linnast väljas asuvad puhkekülad ja vabaajavõimalustega hotellikompleksid ning nendega seotud rajatised.

d. Alalised telkimisplatsid ja sõidukelamulaagrid.

e. Lõbustuspargid.

13. — Juba loa saanud või valminud või käimasolevate I või II lisas loetletud tööde muutmine või laiendamine, kui see võib keskkonda oluliselt kahjustada ►M2 (I lisaga hõlmamata muudatus või laiendus) ◄ , — I lisas loetletud tööd, mida tehakse üksnes või peaasjalikult uute menetluste või toodete arendamiseks või katsetamiseks ja mis ei kesta üle kahe aasta.









III LISA

ARTIKLI 4 LÕIKES 3 OSUTATUD VALIKUTINGIMUSED

1. Tööde laad

Tööde laadi hindamisel tuleb eelkõige silmas pidada:

— töö mahtu,

— koosmõju muude töödega,

— loodusvarade kasutamist,

— jäätmeteket,

— saastavust ja häiringuid,

— õnnetusohtu, pidades eelkõige silmas kasutatavaid aineid või menetlusi.

2. Tööde asukoht

Nende geograafiliste alade keskkonnatundlikkuse hindamisel, mida tööd tõenäoliselt mõjutavad, tuleb eelkõige silmas pidada:

— praegust maakasutust,

— ala loodusvarade suhtelist küllust, omadusi ja taastumisvõimet,

— looduskeskkonna vastuvõtuvõimet, pöörates erilist tähelepanu järgmistele aladele: — a) märgalad; b) rannikuvööndid; c) mägi- ja metsapiirkonnad; d) looduskaitsealad ja -pargid; e) liikmesriikide õigusnormide alusel liigitatud või kaitstavad alad; direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt liikmesriikide määratud erikaitsealad; f) alad, kus ühenduse õigusaktidega kehtestatud keskkonnakvaliteedi standardeid on juba ületatud; g) tiheda asustusega alad; h) ajaloo-, kultuuri- või muinasväärtusega maastikud.

3. Võimaliku mõju laad

Tööde võimalikku olulist mõju tuleb hinnata punktides 1 ja 2 sätestatud tingimuste põhjal, pidades eelkõige silmas:

— mõju ulatust (geograafiline ala ja mõjutatavate elanike arv),

— piiriülest mõju,

— mõju tugevust ja mitmekülgsust,

— mõju tõenäosust,

— mõju kestust, sagedust ja pöörduvust.









IV LISA

ARTIKLI 5 LÕIKES 1 OSUTATUD TEAVE

1. Töö kirjeldus, mis sisaldab eelkõige: — kogu töö füüsiliste omaduste ning ehitamise ja kasutamisega seotud maakasutusvajaduste kirjeldust, — tootmismenetluste põhiomaduste, näiteks kasutatavate ainete laadi ja koguse kirjeldust, — väljapakutud töö tulemuste kasutamisel eeldatavasti tekkivaid jääke ja heitmeid (vee-, õhu- ja pinnasereostus, müra, vibratsioon, valgus, soojus, kiirgus jne) käsitlevat hinnangut liikide ja koguste kaupa.

2. Lühikirjeldus muudest peamisest lahendusvõimalustest, mida töö kavandaja on uurinud, ja sellise valiku peamised põhjused, võttes arvesse keskkonnamõju.

3. Kirjeldus, mis käsitleb keskkonna neid tegureid, mida väljapakutud töö tõenäoliselt oluliselt mõjutab, sealhulgas eelkõige elanikkonda, loomastikku, taimestikku, pinnast, vett, õhku, ilmastikku, ainelist vara, sealhulgas ehituskunsti- ja muinaspärandit, maastikku, ja eespool nimetatud tegurite omavahelist mõju.

4. Kirjeldus ( 17 ) väljapakutud töö tõenäolisest olulisest keskkonnamõjust, mis tuleneb: — tööst endast, — loodusvarade kasutamisest, — saasteainete heitmetest, häiringute tekitamisest ja jäätmete kõrvaldamisest ja töö kavandaja koostatud kirjeldus keskkonnamõju eelhindamiseks kasutatud võtetest.

5. Oluliste keskkonnakahjustuste vältimiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral kõrvaldamiseks ettenähtud meetmete kirjeldus.

6. Üldarusaadav kokkuvõte eespool olevates punktides sätestatud teabest.

7. Kirjeldus võimalikest raskustest (tehnilised puudused või oskusteabe puudumine), mis töö kavandajal tekkisid nõutava teabe koostamisel.