1997L0024 — ET — 07.09.2009 — 007.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Parandatud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 97/24/EÜ,

17. juuni 1997,

kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite teatavate osade ja omaduste kohta







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 100a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) tegutsedes vastavalt asutamislepingu artiklis 189b ( 3 ) sätestatud menetlusele ja lepituskomitee poolt 4. veebruaril 1997. aastal heakskiidetud ühistekstile, ning arvestades et: (1) on vaja võtta meetmeid siseturu tõrgeteta toimimiseks; (2) igas liikmesriigis peavad kahe- või kolmerattalised mootorsõidukid oma käesolevas direktiivis reguleeritavate osade ja omaduste suhtes vastama teatud kohustuslikele tehnilistele nõuetele, mis on eri liikmesriikides erinevad; niisuguste erinevuste tõttu tekivad takistused ühenduse piires toimuvaks kaubavahetuseks; nimetatud siseturu toimimise takistused on võimalik kõrvaldada, kui kõik liikmesriigid kehtestavad oma siseriiklike eeskirjade asemel ühtsed nõuded; (3) kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite osi ja omadusi käsitlevate harmoneeritud nõuete koostamine on vajalik nõukogu 30. juuni 1992 aasta direktiiviga 92/61/EMÜ reguleeritava tüübikinnituse ja osa tüübikinnituse menetluse võimaldamiseks eelmainitud sõidukite ( 4 ) kõigi tüüpide suhtes; (4) kolmandate riikide turule pääsemise võimaldamiseks on vajalik käesoleva direktiivi lisa peatükkide 1 (rehvid), 2 (valgustus- ja valgussignaalseadmed), 4 (tahavaatepeeglid) ja 11 (turvavööd) nõuded muuta võrdväärseks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade nr 30, 54, 64 ja 75, mis käsitlevad rehve, eeskirjade 3, 19, 20, 37, 38, 50, 56, 57, 72 ja 82, mis käsitlevad valgustus- ja valgussignaalseadmeid, eeskirja 81, mis käsitleb tahavaatepeegleid, ja eeskirja 16, mis käsitleb turvavöösid, nõuetega; (5) keskkonnakaitse tagamiseks, eriti õhusaaste ja mürareostuse ärahoidmise tagamiseks on vaja järgida keskkonna seisundi pideva parendamise eesmärki; selleks tuleb kehtestada saasteainete taseme ja mürataseme piirväärtused, tagades nende võimalikult kiire kohaldamise; piirväärtuste edasise alandamise ja katsemenetluse muutmise otsuse võib vastu võtta ainult olemasoleva või võimaliku tehnoloogilise potentsiaali uuringu ja tundmaõppimise ning vastava hinna/majandusefekti suhte analüüsi põhjal, võimaldamaks niisuguste sõidukite tööstuslikku tootmist, mis on võimelised vastama nimetatud rangematele piirväärtustele; Euroopa Parlament ja nõukogu peavad piirväärtuste edasise alandamise otsuse vastu võtma vähemalt kolm aastat enne nimetatud piirväärtuste jõustumist, mis võimaldab tööstusel võtta ettenähtud tähtajaks vajalikke meetmeid oma toodangu vastavusse viimiseks ühenduse uute normidega; Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus põhineb komisjoni poolt õigeaegselt esitatud ettepanekutel; (6) järgides direktiivi 92/61/EMÜ sätteid, ei tohi käesoleva direktiiviga reguleeritavaid sõidukite osi ja vastavate omadustega tooteid liikmesriikide turule viia ega seal müüa enne, kui need vastavad käesoleva direktiivi sätetele; liikmesriigid peavad võtma kõik vajalikud meetmed käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise tagamiseks; (7) liikmesriikidel peaks olema võimalik maksusoodustuste tagamise teel soodustada niisuguste sõidukite turustamist, mis juba eelnevalt vastavad saasteainete heitkoguste ja müraheitmete piiramiseks ühenduse tasemel vastuvõetud nõuetele; (8) sõidukitel ja eraldi seadmestikul nõuab elektromagnetilisest kiirgusest tingitud häiretele vastupanuvõime mõõtmine elektromagnetilist ühilduvust (peatükk 8) käsitlevate sätete järgimiseks kompleksseid ja kulukaid seadmeid; nimetatud seadmete liikmesriikides kasutuselevõtu võimaldamiseks tuleb kehtestada normid, mis lubavad nimetatud mõõtmismeetodite rakendamist edasi lükata kolme aasta võrra käesoleva direktiivi jõustumisest; (9) asjaomase sektori ulatuse ja mõju tõttu on käesoleva direktiiviga sätestatud meetmed vajalikud või isegi vältimatud püstitatud eesmärgi, nimelt ühenduses kasutatavate sõidukite tüübikinnituse saamise, täitmiseks; liikmesriigid üksi ei suuda neid eesmärke nõuetekohaselt saavutada; (10) tehniline areng nõuab käesoleva direktiivi lisades sätestatud tehniliste nõuete kiiret kohandamist; menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks tuleks see töö, välja arvatud saasteainete ja mürataseme piirväärtuste suhtes, ülesandeks anda komisjonile; kõikidel juhtudel, kui Euroopa Parlament ja nõukogu annavad komisjonile volitused rakendada kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite sektoris sätestatud eeskirju, on vaja kehtestada komitees peetavate komisjoni ja liikmesriikide eelnevate konsultatsioonide kord; (11) ohutus- või keskkonnanõuded kehtestavad teatavat tüüpi kahe- või kolmerattaliste sõidukite ümberehitusele piirangud; kui need piirangud ei kujune takistuseks omaniku poolt teostataval teenindusel ja hooldusel, peavad nimetatud piirangud rangelt piirduma ümberehitustega, mis oluliselt muudavad sõiduki tehnilisi andmeid ning saasteainete heitkoguseid ja müraheitmeid; (12) kuni sõidukid vastavad käesoleva direktiivi nõuetele, ei tohi ükski liikmesriik keelduda nende sõidukite registreerimisest või kasutamise lubamisest; käesoleva direktiivi nõuete eesmärgiks ei peaks olema kohustada oma eeskirju muutma liikmesriike, kelle territooriumil ei ole kahe- või kolmerattalistel mootorsõidukitel lubatud vedada haagist, ning arvestades et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Käesolevat direktiivi ja selle lisa kohaldatakse:

— rehvidele,

— valgustus- ja valgussignaalseadmetele,

— väljaulatuvatele osadele,

— tahavaatepeeglitele,

— õhusaaste vähendamise meetmetele,

— kütusepaakidele,

— lubamatu ümberehituse ärahoidmise meetmetele,

— elektromagnetilisele ühilduvusele,

— lubatud müratasemele ja väljalaskesüsteemidele,

— haakeseadmetele ja lisaseadistele,

— turvavöö kinnituspunktidele ja turvavöödele,

— klaasidele, klaasipuhastitele ja -pesuritele ning klaasisoojendusseadmetele,

kõikidel direktiivi 92/61/EMÜ artiklis 1 määratletud sõidukitüüpidel.

Artikkel 2

Komisjon teostab kolme aasta jooksul pärast artikli 8 lõike 1 kolmandas lõigus osutatud kuupäeva üksikasjaliku uurimuse, et selgitada välja, kas sõidukite ümberehituse vastaseid meetmeid, eriti käesoleva direktiivi lisa peatükis 7 kategooriate A ja B all viidatud sõidukitel, võib lugeda püstitatud eesmärkide suhtes sobivateks, ebasobivateks või liiga äärmuslikeks. Nimetatud uurimuse järelduste põhjal teeb komisjon vajadusel ettepaneku täiendavate seadusandlike meetmete rakendamiseks.

Artikkel 3

1. Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüüpide rehvidele, valgustus- ja valgussignaalseadmetele, tahavaatepeeglitele, kütusepaakidele, väljalaskesüsteemidele, turvavöödele ja klaasidele osa tüübikinnituse andmise menetlus ja osadena paigaldatavate rehvide, valgustus- ja valgussignaalseadmete, tahavaatepeeglite, kütusepaakide, väljalaskesüsteemide, turvavööde ja klaaside tüüpidele osa tüübikinnituse andmise menetlus ning niisuguste sõidukite vaba liikumise ning osade vaba turuleviimise tingimused peavad vastama direktiivi 92/61/EMÜ vastavate II ja III peatükkide sätetele.

2. Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübi osa tüübikinnituse andmise menetlust väljaulatuvate osade, õhusaaste vähendamise, ümberehituste vastaste meetmete, elektromagnetilise ühilduvuse, lubatud mürataseme, treilerite haakeseadmete ja külghaagiste, turvavööde kinnituspunktide, klaasipuhastite ja -pesurite ning klaasisoojendusseadmete suhtes ning niisuguste sõidukite vaba liikumise tingimusi reguleeritakse direktiivi 92/61/EMÜ vastavate II ja III peatükkide sätetega.

Artikkel 4

1. Vastavalt direktiivi 92/61/EMÜ artikli 11 sätetele tunnustatakse käesoleva direktiivi lisade peatükkides 1 (rehvid), 2 (valgustus- ja valgussignaalseadmed), 4 (tahavaatepeeglid) ja 11 (turvavööd) sisalduvate nõuete ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni rehve käsitlevate eeskirjade nr 30, ( 5 ) 54, ( 6 ) 64 ( 7 ) ja 75, ( 8 ) valgustus- ja valgussignaalseadmeid käsitlevate eeskirjade nr 3, ( 9 ) 19, ( 10 ) 20, ( 11 ) 37, ( 12 ) 38, ( 13 ) 50, ( 14 ) 56, ( 15 ) 57, ( 16 ) 72 ( 17 ) ja 82 ( 18 ), tahavaatepeegleid käsitleva eeskirja nr 81 ( 19 ) ning turvavöösid käsitleva eeskirja nr 16 ( 20 ) käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal kehtivate versioonide võrdväärsust.

Esimeses lõigus ettenähtud võrdväärsuse kehtestamiseks kohaldatakse peatükkides 1 ja 11 toodud paigaldusnõudeid ka seadmetele, millele on tüübikinnitus antud vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastele eeskirjadele.

2. Liikmesriikides osa tüübikinnitust andvad asutused aktsepteerivad osa tüübikinnitusi, mis on antud vastavalt lõigus 1 viidatud eeskirjade nõuetele, ja osa vastavate tüübikinnituste asemel antavaid osa tüübikinnitusmärke ning osa tüübikinnitusmärke, mis on antud vastavalt käesoleva direktiivi nõuetele.

Artikkel 5

1. 24 kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku, mille ettevalmistamisel on tuginetud uuringutele ning rangemaks muudetud piirväärtuste kohaldamisest tulenevate kulude ja tasuvuse hindamisele, kehtestades järgmise staadiumi, mille jooksul võetakse asjaomaste sõidukite saasteainete heitkoguste ja mürataseme piirväärtuste edasisele rangemaks muutmisele suunatud meetmeid, nagu on vastavalt sätestatud peatüki 5 II lisas, I ja II tabelis ning peatüki 9 I lisas. Oma ettepanekus võtab komisjon arvesse ja hindab mitmesuguste saasteainete heitkoguste ja müraheitmete vähendamise meetmete tasuvust ning kehtestab nende näitajate tasakaalustatud ja mõistliku mõõtmise korra, mis järgib taotletavaid eesmärke.

2. 1. lõigus viidatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, mis võetakse vastu 1. jaanuariks 2001, näeb ette vajaduse võtta peale rangemaks muudetud piirväärtuste arvesse ka muid tegureid. Mainitud otsuses ettenähtud meetmete teostamisest tulenevaid kulusid ja tasuvust uuritakse ja hinnatakse ühiselt, kaasates huvitatud pooled, näiteks tööstuse, kasutajad ja tarbijaid või avalikkust esindavad grupid, kusjuures nimetatud pooli tuleb püstitatud eesmärkide saavutamiseks valida tasakaalustatult ja mõistlikult.

Artikkel 6

1. Liikmesriigid võivad kehtestada maksusoodustusi ainult mootorsõidukitele, mis vastavad käesolevas direktiivis vastavalt 5. peatüki I lisa punktis 2.2.1.1.3 ja II lisa I ja II tabelis ning 9. peatüki I lisas sätestatud õhusaaste heitkoguste ja müraheitmete vähendamise meetmetele.

2. Lõigus 1 viidatud soodustused peavad olema kooskõlas asutamislepinguga ja vastama järgmistele tingimustele:

— maksusoodustused kehtivad kõigile liikmesriigi turule viidavatele uutele sõidukitele, mis juba eelnevalt vastavad lõigus 1 viidatud käesoleva direktiivi nõuetele,

— maksusoodustused kaotavad kehtivuse lõigus 1 viidatud meetmete kohustusliku teostamise jõustumisel,

— maksusoodustustega kaasnevad kõikidele mootorsõiduki tüüpidele väiksemad kulud võrreldes täiendavate summadega, mis kuluvad kehtestatud piirväärtuste saavutamiseks vajalike tehniliste lahenduste väljatöötamiseks ja mootorsõidukitele kohaldamiseks.

3. Lõigus 1 nimetatud maksusoodustuste kehtestamise või muutmise kavadest tuleb komisjonile teatada piisavalt aegsasti, et komisjon saaks esitada oma märkused.

Artikkel 7

Vajalikud muudatused:

— artiklis 4 nimetatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade muudatuste arvessevõtmiseks,

— lisa kohandamiseks tehnika arengule — peale õhusaaste heitkogustele ja müraheitmetele vastavalt 5. peatüki I lisas punktis 2.2.1.1.3 ja II lisa I ja II tabelites ning 9. peatüki I lisas sätestatud piirväärtustele,

võetakse vastu vastavalt menetlusele, mis on kehtestatud nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ artiklile 13, mis käsitleb liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnituse suhtes. ( 21 )

Artikkel 8

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 18. detsembrit 1998. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamatult komisjonile.

Alates esimeses lõigus nimetatud kuupäevast ei või liikmesriigid enam keelata käesoleva direktiivi või selle teatavate peatükkide sätetele vastavate sõidukite esmast kasutuselevõttu.

Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 17. juunist 1999.

Peatükkide 5, 8 ja 9 teatavate sätete jõustumist lükatakse siiski edasi vastavalt mainitud peatükkides ettenähtule.

2. Kui liikmesriigid võtavad lõikes 1 nimetatud meetmed, sisaldavad need viidet käesolevale direktiivile või lisatakse niisugune viide nende ametliku avaldamise korral. Viitamise viisi määravad liikmesriigid.

Artikkel 9

1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 80/780 (EMÜ, 22. juuli 1980, kaherattaliste külghaagisega või -haagiseta mootorsõidukite tahavaatepeegleid ja nende nimetatud sõidukitele paigaldamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta). ( 22 )

2. Osade, millele on tüübikinnitused antud vastavalt lõikes 1 viidatud direktiivi I lisale, kasutamist võib siiski jätkata.

3. Nõukogu 23. novembri 1978 aasta direktiiv 78/1015/EMÜ mootorrataste lubatud mürataset ja väljalaskesüsteemi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta ( 23 ) tunnistatakse kehtetuks artikli 8 esimeses lõigus nimetatud kuupäeval.

4. Kuni artikli 8 lõike 1 esimeses lõigus nimetatud kuupäevani võib direktiivis 78/1015/EMÜ ettenähtud tüübikinnitusi anda direktiivis 92/61/EMÜ nimetatud sõidukite tüübikinnitustena. Kohaldatakse direktiivi 78/1015/EMÜ I lisa punktis 2.1.1 ettenähtud müranivoo piirväärtusi.

Seetõttu kohaldatakse nimetatud sõidukite esmakordsel kasutuselevõtul direktiivi 92/61/EMÜ artikli 15 lõike 4 lõigu c sätteid.

5. Käesoleva direktiivi jõustumisel kaotavad nõukogu 3. mai 1989 aasta direktiivi 89/336/EMÜ elektromagnetilist ühilduvust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta ( 24 ) kehtivad sätted käesoleva direktiivi alusel reguleeritavate sõidukite suhtes kehtivuse.

Artikkel 10

Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 11

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.









1. PEATÜKK

KAHE- VÕI KOLMERATTALISTE MOOTORSÕIDUKITE REHVID JA NENDE PAIGALDAMINE







LISADE LOETELU I LISA Rehvide osa tüübikinnitust reguleerivad rakendussätted 1. liide Kahe- või kolmerattalistel mootorsõidukitel kasutamiseks ettenähtud rehvitüübi teatis 2. liide Kahe- või kolmerattalistel mootorsõidukitel kasutamiseks ettenähtud rehvitüübi osa tüübikinnitustunnistus II LISA Mõisted, märgistused ja nõuded 1. liide Selgitav joonis 2. liide Rehvimärgistuste kujundus 3. liide Koormustegurite ja vastavate lubatud maksimaalsete masside tabel 4. liide Teatavat tüüpi rehvide märgistus ja mõõtmed 5. liide Rehvimõõtmete määramise meetod 6. liide Koormus- ja kiiruskatse menetlus 7. liide Kandevõime muutumine funktsioonina kiirusest 8. liide Rehvide dünaamilise suurenemise määramise meetod III LISA Sõidukitele rehvide paigaldamise suhtes esitatavad nõuded 1. liide Kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile rehvide paigaldamise teatis 2. liide Sõiduki tüübikinnitustunnistus kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile rehvide paigaldamise kohta









I LISA

REHVITÜÜBI OSA TÜÜBIKINNITUST REGULEERIVAD RAKENDUSSÄTTED

1. OSA TÜÜBIKINNITUSE TAOTLUS

1.1. Rehvitüübi osa tüübikinnituse taotlus peab sisaldama täpseid andmeid rehvitüübi kohta, millele tuleb kinnitada osa tüübikinnitusmärk.

1.2. Nimetatud taotluses peavad iga rehvitüübi kohta sisalduma ka järgmised täpsed andmed: 1.2.1. rehvisuuruse tähis vastavalt II lisa punktile 1.16, 1.2.2. mark või kaubanimi, 1.2.3. kasutuskategooria: normaalrehv, spetsiaalrehv, lumerehv või mopeedirehv, 1.2.4. rehvi konstruktsioon (diagonaalrehvid ehk kaldturvisega rehvid, diagonaal-vöörehvid, radiaalrehvid), 1.2.5. kiirusekategooria tähis, 1.2.6. koormustegur, 1.2.7. teave selle kohta, kas rehv on ette nähtud kasutamiseks sisekummiga või ilma sisekummita, 1.2.8. teave selle kohta, kas rehv on „normaalrehv” või „tugevdatud turvisega rehv”, 1.2.9. rehviturvise nimiandmete number mootorrataste teisenditele, 1.2.10. välismõõtmed: rehvi üldlaius ja üldläbimõõt, 1.2.11. teave velgede kohta, millele rehvi võib paigaldada, 1.2.12. teave mõõtevelje ja katsevelje kohta, 1.2.13. katserõhk ja mõõterõhk, 1.2.14. II lisa punktis 1.19 nimetatud koefitsient x, 1.2.15. Rehvivalmistaja poolt lubatud maksimaalne kiirus ja nimetatud maksimaalsel kiirusel kehtiv kandevõime rehvidel, mille suuruse tähis sisaldab tähekoodi „V” ja mis sobivad kasutamiseks kiirusel üle 240 km/h, või rehvidel, mille suuruse tähis sisaldab tähekoodi „Z” ja mis sobivad kasutamiseks kiirusel üle 270 km/h. Maksimaalne lubatud kiirus ja vastav kandevõime tuuakse ära tüübikinnitustunnistuses (käesoleva lisa 2. liide).

1.3. Osa tüübikinnituse taotlusele lisatakse ka kolmes eksemplaris eskiisid või fotod, mis määratlevad mõõteveljele paigaldatud survestatud rehvi turvisemustrit ja kontuuri ning millel on toodud tüübikinnituse saamiseks esitatud rehvitüübi vastavad mõõtmed (vt II lisa punktid 3.1.1 ja 3.1.2). Taotlusele lisatakse samuti volitatud katselabori poolt väljaantud katseprotokoll või pädeva asutuse vastaval otsusel kaks näidist rehvitüübi kohta.

1.4. Rehvivalmistaja võib nõuda, et EÜ osa tüübikinnitust laiendatakse ka teistele modifitseeritud rehvitüüpidele.

1.5. Käesolevat direktiivi ei kohaldata ainult maasturitel kasutamiseks konstrueeritud rehvidele, mis on märgistatud tähisega „NHS” (ettenähtud kasutamiseks väljaspool teid), samuti mitte rehvidele, mida kasutatakse võidusõiduautodel.

2. MÄRGISTUSED

Osa tüübikinnituse saamiseks esitatud rehvitüüpide näidistele kantakse selgelt loetav ja püsiv taotleja tootemark või kaubanimi, jättes piisavalt ruumi osa tüübikinnitusmärgi lisamiseks.

3. OSA TÜÜBIKINNITUSMÄRK

Kõik rehvid, mis vastavad tüübile, millele on antud käesolevale direktiivile vastav osa tüübikinnitus, kannavad kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnitust käsitleva 30. juuni 1992. aasta direktiivi 92/61/EMÜ V lisas kirjeldatud tüübikinnitusmärki.

Tüübikinnitusmärki moodustavat ristkülikut ja märgil kasutatavate numbrite ja tähtede mõõtmeid määratlev väärtus „a” ei tohi olla väiksem kui 2 mm.

4. REHVITÜÜBI MODIFITSEERIMINE

4.1. Rehvi turvisemustri modifitseerimine ei nõua II lisas ettenähtud katsete kordamist.









1. liide









2. liide

Kahe- või kolmerattalistel mootorsõidukitel kasutamiseks ettenähtud rehvitüübi osa tüübikinnitustunnistus









II LISA

MÕISTED, MÄRGISTUSED JA NÕUDED

1. MÕISTED

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1.1. rehvitüüp — rehvid, mis põhimõtteliselt ei erine üksteisest järgmiste andmete poolest: 1.1.1. mark või kaubanimi, 1.1.2. rehvisuuruse tähis, 1.1.3. kasutuskategooria (normaalrehvid: tavaliseks, teedel kasutamiseks ettenähtud rehvidel; spetsiaalrehvid: eriotstarbelistel rehvidel, nagu rehvidel, mida kasutatakse nii teedel kui maastikul sõitmisel; talverehvid või mopeedirehvid), 1.1.4. rehvi konstruktsioon (diagonaalrehvid ehk kaldturvisega (ristturvisega) rehvid, diagonaal-vöörehvid, radiaalrehvid), 1.1.5. kiirusekategooria tähis, 1.1.6. koormustegur, 1.1.7. ristlõikeprofiili mõõde paigaldamisel spetsiaalsele veljele;

1.2. rehvi konstruktsioon — rehvipõhimiku tehnilised omadused. Eristatakse eelkõige järgmisi rehvipõhimiku konfiguratsioone: 1.2.1. diagonaal- või kaldturvisega (ristturvisega) — rehvi konstruktsioon, mille korral turvisekoordid ulatuvad rantideni ja on paigutatud nii, et nad moodustuvad turvise keskjoone suhtes muutuvaid nurki, mis on tunduvalt väiksemad kui 90°, 1.2.2. diagonaalvöö-konfiguratsioon — rehvi konstruktsioon, mille korral põhimik on piiratud vööga, mis koosneb kahest või enamast oluliselt mittevenivast koordimaterjali kihist, mis moodustavad põhimiku nurkade lähedal vahelduvaid nurki, 1.2.3. radiaalkonfiguratsioon — rehvi konstruktsioon, mille korral turvisekoordid ulatuvad rantideni ja on paigutatud turvise keskjoone suhtes selgelt 90° nurga alla, samal ajal kui põhimik on stabiliseeritud praktiliselt mitteveniva ringvööga, 1.2.4. tugevdatud — rehvi konstruktsioon, mille korral põhimik on vastava standardrehvi põhimikust vastupidavam;

1.3. rant — rehvi osa, mille kuju ja konstruktsioon võimaldab sobitada velge ja hoida rehvi sellel veljel ( 25 );

1.4. koordid — kiud, mis moodustavad õhkrehvi turvisekihi kanga (25) ;

1.5. turvisekiht — kummikattega paralleelsete koordide kiht (25) ;

1.6. põhimik — rehvi osa, mis ei ole turvis ega külg ja mis survestatult kannab koormat (25) ;

1.7. turvis — rehvi osa, mis on kokkupuutes maapinnaga (25) ;

1.8. külg — rehvi osa, mis jääb turvise ja selle osa vahele, mis on ette nähtud katta rattaveljega (25) ;

1.9. turvisesoon — ruum turvisemustri kahe kõrvutiasetseva ribi või tükikujulise elemendi vahel (25) ;

1.10. põhisooned — laiad sooned turvise keskmises osas;

1.11. ristlõike laius (S) — survestatud rehvi külgede välispindade vaheline joonmõõde, millest on maha arvatud märgistustest, kaunistustest või kaitselintidest või ribidest tingitud eendid (25) ;

1.12. üldlaius — survestatud rehvi külgede välispindade vaheline joonmõõde, mis arvestab märgistustest, kaunistustest või kaitselintidest või ribidest tingitud eendeid (25) ; üldlaius rehvidel, mille turviselaius on ristlõike laiusest suurem, võrdub turviselaiusega;

1.13. ristlõike kõrgus (H) — vahekaugus, mis võrdub poolega rehvi välisläbimõõdu ja velje nimiläbimõõdu kauguse erinevusest (25) ;

1.14. nimi-ristlõikesuhe (Ra) — sajaga läbi korrutatud arv, mis on saadud, jagades ristlõike nimikõrguse ristlõike nimilaiusega (S1), kui mõlemad on väljendatud samades mõõtühikutes;

1.15. välisläbimõõt (D) — uue, survestatud rehvi üldläbimõõt ( 26 );

1.16. rehvisuuruse tähis — kirjeldus, milles sisaldub järgmine teave: 1.16.1. ristlõike nimilaius (S1) (väljendatuna millimeetrites, välja arvatud teatud rehvitüüpidel, millel kasutatakse käesoleva lisa 4. liite tabelite esimeses veerus sätestatud rehvisuuruse tähist), 1.16.2. nimi-ristlõikesuhe (Ra), välja arvatud teatud rehvitüüpidel, millel kasutatakse käesoleva lisa 4. liite tabelite esimeses veerus toodud rehvisuuruse tähist, 1.16.3. tunnusarv „d”, mis näitab velje nimiläbimõõtu ja vastab sellele läbimõõdule, olles väljendatud kas koodi kujul (100st väiksem arv) või millimeetrites (100st suurem arv). 1.16.3.1. Tähise „d” väärtused väljendatuna koodi kujul on järgmised:



Ühe või kahe numbriga väljendatud kood „d”, mis tähistab velje nimiläbimõõtu Vaste millimeetrites 4 102 5 127 6 152 7 178 8 203 9 229 10 254 11 279 12 305 13 330 14 356 15 381 16 406 17 432 18 457 19 483 20 508 21 533 22 559 23 584

1.17. velje nimiläbimõõt (d) — läbimõõt veljel, millele rehv on ette nähtud paigaldada ( 27 );

1.18. velg — tugi rehvile ja sisekummile või tugi sisekummita rehvile, millele asetatakse rehvi randid (27) ;

1.19. teoreetiline velg — kujuteldav velg, mille laius oleks X korda rehvi ristlõike nimilaiusest suurem. Väärtuse X peab määrama rehvivalmistaja;

1.20. mõõtevelg — velg, millele rehv läbimõõdu mõõtmise eesmärgil kinnitatakse;

1.21. katsevelg — velg, millele rehv tuleb kinnitada katsetamiseks;

1.22. murenemine — kummitükkide lahtitulek rehviturvise küljest;

1.23. koordi lahtitulek — koordide lahtitulek nende kummikattekihist;

1.24. turvisekihi lahtitulek — turvisekihtide lahtitulek üksteise küljest;

1.25. turvise lahtitulek — turvise lahtitulek põhimiku küljest;

1.26. koormustegur — arv, mis on seotud maksimaalse lubatud koormusega, mida rehv suudab kanda kiirusel, mis vastab tema kiirusekategooria tähisele vastavalt valmistaja poolt määratud kasutustingimustele; II lisa 3. liites on toodud tegurite ja vastavate koormuste nimekiri;

1.27. tabel kandevõime muutumise kohta funktsioonina kiirusest — II lisa 7. liites toodud tabel, milles koormustegurite ja nimikiirusel kehtiva kandevõime näitajate kujul on esitatud koormuse muutumine rehvidel, mida kasutatakse nende kiiruskategooria tähises näidatud kiirusest erineval kiirusel;

1.28. kiirusekategooria — 1.28.1. kiirus, mida väljendatakse kiirusekategooria tähisega, nagu kirjeldatud punktis 1.28.2, 1.28.2. kiirusekategooriad vastavad järgmises tabelis sätestatule:



Kiirusekategooria tähis Vastav kiirus (km/h) B 50 F 80 G 90 J 100 K 110 L 120 M 130 N 140 P 150 Q 160 R 170 S 180 T 190 U 200 H 210 V 240 W 270 1.28.3. Rehvidel, mis sobivad kasutamiseks kiirusel üle 240 km/h, on rehvisuuruse tähises täht „V” või rehvikonstruktsiooni tähise ees täht „Z”;

1.29. talverehv — rehv, mille turvise muster ja konstruktsioon on projekteeritud eelkõige eesmärgiga tagada poris ja värskes lumes või lörtsis rehvide parem töötamine võrreldes normaalrehvidega. Talverehvide turvisemuster koosneb tavaliselt soontest ja/või tükikujulistest elementidest, mis on paigutatud hõredamalt kui normaalrehvidel;

1.30. „MST” (multiservice tyre ehk universaalrehv) — universaalne rehv ehk niisugune rehv, mis sobib nii teedel kui maastikul sõitmiseks;

1.31. maksimaalne koormus — maksimaalne mass, mida rehv suudab kanda: 1.31.1. kiirusel, mis jääb alla 130 km/h või on sellega võrdne, ei tohi maksimaalne koormus ületada rehvi asjaomase koormusteguriga seonduva väärtuse protsentuaalset osakaalu, mis on toodud tabelis „Kandevõime muutumine funktsioonina kiirusest” (vt punkti 1.27) vastavalt rehvi kiirusekategooria tähisele ja maksimaalsele kiirusele sõidukil, millele rehv on paigaldatud; 1.31.2. kiirusel üle 130 km/h, kuid maksimaalselt 210 km/h, ei tohi maksimaalne koormus ületada rehvi koormusteguriga seostatud massi väärtust; 1.31.3. kiirusele üle 210 km/h, kuid maksimaalselt 270 km/h, konstrueeritud rehvidel ei tohi maksimaalne koormus ületada rehvi asjaomase koormusteguriga seonduva väärtuse protsentuaalset osakaalu, mis on alljärgnevas tabelis sätestatud vastavalt rehvi kiirusekategooria tähisele ja maksimaalsele kiirusele sõidukil, millele rehv paigaldatakse.



Maksimaalne kiirus (km/h) (1) Maksimaalne koormus (%) Kiirusekategooria tähis „V” Kiirusekategooria Süsteem „W” (3) 210 100 100 220 95 100 230 90 100 240 85 100 250 (80) (2) 95 260 (75) (2) 85 270 (70) (2) 75 (1) Vahepealsete kiiruste korral on lubatud maksimaalse koormuse interpoleerimine. (2) Kohaldatav ainult rehvidele, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähte „V”, kui ei ületata rehvivalmistaja poolt lubatud maksimaalset kiirust (vt I lisa punkti 1.2.15). (3) Kohaldatav ka rehvidele, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähekoodi „Z”. 1.31.4. Kiirusel üle 270 km/h ei tohi koormus ületada rehvivalmistaja poolt vastavalt rehvi maksimaalsele kiirusele ettenähtud massi. Vahepealsetel kiirustel, mis jäävad 270 km/h ja rehvivalmistaja poolt lubatud maksimaalse kiiruse vahele, rakendatakse koormuse lineaarset interpoleerimist;

1.32. mopeedirehv — rehv, mis on konstrueeritud paigaldamiseks mopeedidele;

1.33. mootorrattarehv — rehv, mis on konstrueeritud paigaldamiseks eelkõige mootorratastele;

1.34. veeremisümbermõõt (Cr) — teoreetiline vahekaugus, mille sõidukirehvi keskpunkt (telg) läbib liikumisel ühe täispöörde ajal ja mida arvutatakse järgmise valemiga: Cr = f × D, kus: D on rehvi välisläbimõõt vastavalt rehvisuuruse tähisele, mis on sätestatud käesoleva lisa punktis 3.1.2 f = 3,02 rehvidel, mille veljeläbimõõdu kood on suurem kui 13 või on sellega võrdne 3,03 radiaalrehvidel, mille veljeläbimõõdu kood ei ületa 12 2,99 diagonaal ehk kaldturvisega (ristturvisega) või diagonaal-vöörehvidel, mille veljeläbimõõdu kood ei ületa 12.

2. MÄRGISTUSED

2.1. Rehvidele on vähemalt nende ühele küljele kantud järgmised märgistused: 2.1.1. mark või kaubanimi; 2.1.2. rehvisuuruse tähis vastavalt II lisa punktile 1.16; 2.1.3. rehvikonstruktsiooni tähis järgmiselt: 2.1.3.1. diagonaalrehvidel ehk kaldturvisega (ristturvisega) rehvidel kas ei ole märgistust või märgistuses eelneb veljeläbimõõdu koodile täht „D”; 2.1.3.2. diagonaal-vöörehvidel eelneb veljeläbimõõdu koodile täht „B” või mittekohustuslikult sõnad „BIAS-BELTED”; 2.1.3.3. radiaalrehvidel eelneb veljeläbimõõdu koodile täht „R” või mittekohustuslikult sõna „RADIAL”; 2.1.4. rehvi kiirusekategooria, mis väljendatakse punktis 1.28.2 kirjeldatud tähisega; 2.1.5. koormustegur, nagu määratud punktis 1.26; 2.1.6. sõna „TUBELESS”, kui rehv on ette nähtud kasutamiseks ilma sisekummita; 2.1.7. tähis „REINFORCED” või „REINF” tugevdatud rehvide korral; 2.1.8. valmistuskuupäev, mis koosneb kolmest numbrist, millest esimesed kaks näitavad nädalat ja kolmas aastat. Niisugune teave tuleb kanda ainult rehvi ühele küljele; 2.1.9. talverehvidel tähis „M + S” või „M.S” või „M & S”; 2.1.10. universaalrehvidel tähis „MST”; 2.1.11. mõiste „MOPED”, „CICLOMOTORE” või „CYCLOMOTEUR”, kui rehv on ette nähtud mopeedidele; 2.1.12. kiirusele üle 240 km/h ettenähtud rehvidel peab rehvisuuruse tähis rehvikonstruktsiooni tähise ees (vt punkti 2.1.3) sisaldama vastavat tähekoodi „V” või „Z” (vt punkti 1.31.3); 2.1.13. kiirusele üle 240 km/h (või vastavalt 270 km/h) ettenähtud rehvide märgistus peab sulgudes sisaldama kiirusele 210 km/h (või vastavalt 240 km/h) vastavat koormusteguri märgistust (vt punkti 2.1.5) ja võrdleva kiirusekategooria tähist (vt punkti 2.1.4) järgmiselt: — sümbolit „V” rehvidel, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähekoodi „V”. — sümbolit „W” rehvidel, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähekoodi „W”.

2.2. 2. liites on esitatud rehvimärgistuse kujunduse näide.

2.3. Punktis 2.1 viidatud märgistused ja I lisa 3. punktis ettenähtud osa tüübikinnitusmärk pressitakse rehvidesse või kantakse rehvipinnale. Märgistus peab olema selgelt loetav.

3. REHVIDELE KEHTESTATUD NÕUDED

3.1. Rehvimõõtmed

3.1.1. Ristlõike laius 3.1.1.1. ristlõike laiust arvutatakse järgmise valemiga: S = S1 + K (A - A1), kus S = ristlõike laius millimeetrites mõõdetuna mõõteveljel S1 = ristlõike nimilaius (millimeetrites) vastavalt rehvi küljel olevale rehvisuuruse tähisele, A = mõõtevelje laius millimeetrites vastavalt valmistaja pool tehnilises kirjelduses esitatule A1 = teoreetiline veljelaius millimeetrites Suuruse A1 väärtuseks võetakse rehvivalmistaja poolt ettenähtud teguriga X läbikorrutatud väärtus S1 ja suuruse K väärtuseks 0,4. 3.1.1.2. Kui rehvisuuruse tähis on siiski toodud II lisa 4. liites olevate tabelite esimeses veerus, on ristlõike laius (S1) ja teoreetiline veljelaius (A1) toodud nimetatud tabelites rehvisuuruse tähistuse vastas.

3.1.2. Rehvi välisläbimõõt 3.1.2.1. Rehvi välisläbimõõt arvutatakse järgmise valemiga: D = d + 2H, kus D = välisläbimõõt millimeetrites d = velje nimiläbimõõt millimeetrites H = rehvi nimikõrgus H = S1 × 0,01 Ra, kus S1 = ristlõike nimilaius Ra = nimi-ristlõikesuhe nii, nagu on sätestatud rehvi külje kirjelduses vastavalt punktile 2.1.3. 3.1.2.2. Rehvitüüpidel, mille rehvisuuruse tähis on toodud käesoleva lisa 4. liites olevate tabelite esimeses veerus, võetakse välisläbimõõt vastavalt nimetatud tabelites rehvikirjelduse vastas toodud väärtusele.

3.1.3. Rehvide mõõtmise meetod Rehvide mõõtmisel tuleb järgida käesoleva lisa 5. liidet.

3.1.4. Ristlõike laiusele esitatavad nõuded 3.1.4.1. Rehvi üldlaius võib olla väiksem kui punkti 3.1.1 kohaselt määratud ristlõike laius S. 3.1.4.2. Rehvi üldlaius võib olla suurem käesoleva lisa 4. liites toodud väärtusest või juhul, kui rehvisuuruse tähist ei ole mainitud 4. liites esitatud, võib olla määratud järgmiste protsentuaalsete näitajate alusel: 3.1.4.2.1. tavaliseks, teedel sõitmiseks ettenähtud mopeedirehvidel ja mootorrataste talverehvidel: + 10 %, kui veljeläbimõõdu kood on 13 või suurem + 8 %, kui veljeläbimõõdu kood ei ole suurem kui 12; 3.1.4.2.2. universaalrehvidel, mis on teatud piirangutega lubatud teedel kasutuseks ja omavad märgistust MST, lisatakse 25 %.

3.1.5. Rehvi välisläbimõõtu iseloomustavad andmed 3.1.5.1. Rehvi välisläbimõõt ei tohi ületada käesoleva lisa 4. liites ettenähtud läbimõõdu minimaalseid ja maksimaalseid väärtusi. 3.1.5.2. Kui käesoleva lisa 4. liites ei ole rehvisuuruse tähist määratud, ei tohi rehvi välisläbimõõt ületada läbimõõdu minimaalseid ja maksimaalseid väärtusi, mis on saadud järgmiste valemitega: Dmin = d + (2H × a) Dmax = d + (2H × b), kus: „H” ja „d” on määratletud punktis 3.1.2.1 ning „a” ja „b” on vastavalt määratletud punktides 3.1.5.2.1 ja 3.1.5.2.2: 3.1.5.2.1.



mopeedirehvil, tavalisel teerehvil ja talverehvidel a veljeläbimõõt 13 ja suurem 0,97 veljeläbimõõt ei ületa 12 0,93 universaalrehvil 1,00 3.1.5.2.2. mopeedirehvil ja tavaliseks, teedel sõitmiseks ettenähtud mootorrattarehvil



b veljeläbimõõt 13 ja suurem 1,07 veljeläbimõõt ei ületa 12 1,10 universaalrehvil 1,12

3.2. Koormus- ja kiiruskatse

3.2.1. Rehvi koormus- ja kiiruskatse tuleb teostada II lisa 6. liites kirjeldatud meetodil 3.2.1.1. Kui taotlus käsitleb rehve, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähte „V” ja mis on ette nähtud kiirusele üle 240 km/h, või rehve, mille suuruse tähis sisaldab tähte „Z”, ja mis on ette nähtud kiirusele üle 270 km/h (vt I lisa punkti 1.2.15), teostatakse eespool kirjeldatud rehvi koormus- ja kiiruskatse ühel rehvil nendes koormuse ja kiiruse tingimustes, mis on rehvile märgitud sulgudes (vt punkti 2.1.13). Teisel sama tüüpi rehvil tuleb teostada teine koormus- ja kiiruskatse rehvivalmistaja poolt määratud maksimaalse koormuse ja kiiruse tingimustel, kui niisugused tingimused on kehtestatud.

3.2.2. Pärast õnnestunud koormus- ja kiiruskatset ei tohi rehvil üldse esineda turvise või koordide lahtitulekut ega murenemist või koordide murdumist.

3.2.3. Vähemalt kuus tundi pärast koormus- ja kiiruskatset mõõdetud rehvi välisläbimõõt ei tohi enne katset mõõdetud välisläbimõõdust erineda rohkem kui ± 3,5 %.

3.2.4. Koormus- ja kiiruskatse lõpul mõõdetud rehvi üldlaius ei tohi ületada punktis 3.1.4.2 määratud väärtust.

3.3. Rehvide dünaamiline suurenemine

II lisa 8. liite punktis 1.1 nimetatud rehvidele, mis on läbinud punktis 3.2.1 nõutud koormus- ja kiiruskatse, tuleb nimetatud liites määratud meetodil teostada dünaamilise suurenemise katse.

3.4. Kui rehvivalmistaja toodab rehve seeriana, ei ole seeria igale rehvitüübile koormus- ja kiiruskatset ja dünaamilise suurenemise katset vaja teostada. Kõige ebasoodsamat tulemust andev rehv valitakse osa tüübikinnituse eest vastutava asutuse äranägemisel.

3.5. Rehvi turvisemustri muutmine ei tingi käesoleva lisa punktides 3.2 ja 3.3 ettenähtud katse kordamist.

3.6. Tüübikinnituse laiendamist kiirusele üle 240 km/h konstrueeritud rehvidele, mis on rehvisuuruse tähises tähistatud tähega „V” (või kiirusele üle 270 km/h konstrueeritud rehvidele, mis on rehvisuuruse tähises tähistatud tähega „Z”), millele taotletakse tunnistust teistsugustele maksimaalsele kiirusele ja/või koormusele, lubatakse juhul, kui katse eest vastutav tehniline uurimisasutus esitab uue katseprotokolli, mis käsitleb uut maksimaalset kiirust ja koormust. Niisugused uue koormus- ja kiirusvõime andmed tuleb esitada I lisa 2. liites.









1. liide

Selgitav joonis

(vt käesoleva lisa punkti 1)









2. liide

Rehvimärgistuste kujundus

Näide tüübikinnitusega rehvitüüpide kohustuslikust märgistusest







b 100/80 B 18 53 S TUBELESS M + S 013

Niisugune märgistus tähistab rehvi:

— mille ristlõike nimilaius on 100,

— mille nimi-ristlõikesuhe on 80,

— mis on konstruktsioonilt diagonaal-vöörehvid (B),

— mille veljeläbimõõt on 457 mm, millele vastab kood 18,

— mille kandevõime on 206 kg, mis vastab koormustegurile 53 (vt 3. liite nimekirja),

— mis on klassifitseeritud kiirusekategooriana S (maksimaalne kiirus 180 km/h),

— mida võib paigaldada ilma sisekummita (tubeless),

— mis on talverehv (M + S),

— mis on valmistatud 1993. aasta 1. (01) nädalal (3).

Rehvitähistust moodustavate märgistuste asukoht ja andmete järjekord märgistuses on järgmine:

a) rehvisuuruse tähis, mis sisaldab ristlõike nimilaiust, nimi-ristlõikesuhet, konstruktsiooni tähist (vajaduse korral) ja velje nimiläbimõõtu, peab vastama eespool esitatud näitele, st omama kuju 100/80 B 18;

b) koormustegur ja kiirusekategooria tähis tuleb paigutada rehvisuuruse tähise lähedale. Need märgistused võivad rehvisuuruse tähisele eelneda või järgneda või paikneda selle kohal või all;

c) tähised „TUBELESS” ja „REINFORCED” või „REINF” ja „M + S” või „M.S” või „M & S” ja „MST” ja/või „MOPED”, „CICLOMOTORE” või „CYCLOMOTEUR” võib paigutada rehvisuuruse tähistusest kaugemale;

d) kiirusele üle 240 km/h ettenähtud rehvidele märgitakse vajadusel rehvikonstruktsiooni märgistuse ette (näiteks 140/60ZR18) tähed „V” või „Z”. Võrdlev koormustegur ja kiirusekategooria tähis tuleb vajadusel märkida sulgudesse (vt II lisa punkti 2.1.13).









3. liide

Koormustegurite ja vastavate lubatud maksimaalsete masside tabel

A = koormustegur

B = vastav maksimaalne mass (kg)







A B 0 45 1 46,2 2 47,5 3 48,7 4 50 5 51,5 6 53 7 54,5 8 56 9 58 10 60 11 61,5 12 63 13 65 14 67 15 69 16 71 17 73 18 75 19 77,5 20 80 21 82,5 22 85 23 87,5 24 90 25 92,5 26 95 27 97,5 28 100 29 103 30 106 31 109 32 112 33 115 34 118 35 121 36 125 37 128 38 132 39 136 40 140 41 145 42 150 43 155 44 160 45 165 46 170 47 175 48 180 49 185 50 190 51 195 52 200 53 206 54 212 55 218 56 224 57 230 58 236 59 243 60 250 61 257 62 265 63 272 64 280 65 290 66 300 67 307 68 315 69 325 70 335 71 345 72 355 73 365 74 375 75 387 76 400 77 412 78 425 79 437 80 450 81 462 82 475 83 487 84 500 85 515 86 530 87 545 88 560 89 580 90 600 91 615 92 630 93 650 94 670 95 690 96 710 97 730 98 750 99 775 100 800 101 825 102 850 103 875 104 900 105 925 106 950 107 975 108 1 000 109 1 030 110 1 060 111 1 090 112 1 120 113 1 150 114 1 180 115 1 215 116 1 250 117 1 285 118 1 320 119 1 360 120 1 400









4. liide

Teatavat tüüpi rehvide märgistus ja mõõtmed

(Vt II lisa punkte 3.1.1.2, 3.1.2.2, 3.1.4.2 ja 3.1.5.1)







TABEL 1 A Mopeedirehvid Tähistused ja veljeläbimõõdud kuni suuruseni 12 Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax 2—12 1,35 413 417 426 55 59 21/4—12 1,50 425 431 441 62 67 21/2— 8 1,75 339 345 356 70 76 21/2— 9 1,75 365 371 382 70 76 23/4— 9 1,75 375 381 393 73 79 3—10 2,10 412 418 431 84 91 3—12 2,10 463 469 482 84 91







TABEL 1 B Mootorrattarehvid Tähistused ja veljeläbimõõdud kuni suuruseni 12 Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax 2,50— 8 1,50 328 338 352 65 70 2,50— 9 354 364 378 2,50—10 379 389 403 2,50—12 430 440 451 2,75— 8 1,75 338 348 363 71 77 2,75— 9 364 374 383 2,75—10 389 399 408 2,75—12 440 450 462 3,00— 4 2,10 241 251 264 80 86 3,00— 5 266 276 291 3,00— 6 291 301 314 3,00— 7 317 327 342 3,00— 8 352 362 378 3,00— 9 378 388 401 3,00—10 403 413 422 3,00—12 454 464 473 3,25— 8 2,50 362 372 386 88 95 3,25— 9 388 398 412 3,25—10 414 424 441 3,25—12 465 475 492 3,50— 4 2,50 264 274 291 92 99 3,50— 5 289 299 316 3,50— 6 314 324 341 3,50— 7 340 350 367 3,50— 8 376 386 397 3,50— 9 402 412 430 3,50—10 427 437 448 3,50—12 478 488 506 4,00— 5 2,50 314 326 346 105 113 4,00— 6 339 351 368 4,00— 7 365 377 394 4,00— 8 401 415 427 4,00—10 452 466 478 4,00—12 505 517 538 4,50— 6 3,00 364 376 398 120 130 4,50— 7 390 402 424 4,50— 8 430 442 464 4,50— 9 456 468 490 4,50—10 481 493 515 4,50—12 532 544 568 5,00— 8 3,50 453 465 481 134 145 5,00—10 504 516 532 5,00—12 555 567 583 6,00— 6 4,00 424 436 464 154 166 6,00— 7 450 462 490 6,00— 8 494 506 534 6,00— 9 520 532 562







TABEL 2 Mootorratta- ja mopeedirehvid Normaalprofiil Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (1) (2) 13/4—19 1,20 582 589 597 605 50 54 58 2—14 1,35 461 468 477 484 55 58 63 2—15 486 493 501 509 2—16 511 518 526 534 2—17 537 544 552 560 2—18 562 569 577 585 2—19 588 595 603 611 2—20 613 620 628 636 2—21 638 645 653 661 2—22 663 670 680 686 21/4—14 1,50 474 482 492 500 62 66 71 21/4—15 499 507 517 525 21/4—16 524 532 540 550 21/4—17 550 558 566 576 21/4—18 575 583 591 601 21/4—19 601 609 617 627 21/4—20 626 634 642 652 21/4—21 651 659 667 677 21/4—22 677 685 695 703 21/2—14 1,60 489 498 508 520 68 72 78 21/2—15 514 523 533 545 21/2—16 539 548 558 570 21/2—17 565 574 584 596 21/2—18 590 599 609 621 21/2—19 616 625 635 647 21/2—20 641 650 660 672 21/2—21 666 675 685 697 21/2—22 692 701 711 723 23/4—14 1,85 499 508 518 530 75 80 86 23/4—15 524 533 545 555 23/4—16 549 558 568 580 23/4—17 575 584 594 606 23/4—18 600 609 621 631 23/4—19 626 635 645 657 23/4—20 651 660 670 682 23/4—21 676 685 695 707 23/4—22 702 711 721 733 3—16 1,85 560 570 582 594 81 86 93 3—17 586 596 608 620 3—18 611 621 633 645 3—19 637 647 659 671 31/4—16 2,15 575 586 598 614 89 94 102 31/4—17 601 612 624 640 31/4—18 626 637 651 665 31/4—19 652 663 675 691 (1) Rehvid normaaltingimustes kasutamiseks (2) Universaal- ja talverehvid







TABEL 3 Mootorrattarehvid Normaalprofiil Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (3) (4) (5) 2,00—14 1,20 460 466 478 52 57 60 65 2,00—15 485 491 503 2,00—16 510 516 528 2,00—17 536 542 554 2,00—18 561 567 579 2,00—19 587 593 605 2,25—14 1,60 474 480 492 496 61 67 70 75 2,25—15 499 505 517 521 2,25—16 524 530 542 546 2,25—17 550 556 568 572 2,25—18 575 581 593 597 2,25—19 601 607 619 623 2,50—14 1,60 486 492 506 508 65 72 75 79 2,50—15 511 517 531 533 2,50—16 536 542 556 558 2,50—17 562 568 582 584 2,50—18 587 593 607 609 2,50—19 613 619 633 635 2,50—21 663 669 683 685 2,75—14 1,85 505 512 524 530 75 83 86 91 2,75—15 530 537 549 555 2,75—16 555 562 574 580 2,75—17 581 588 600 606 2,75—18 606 613 625 631 2,75—19 632 639 651 657 2,75—21 682 689 701 707 3,00—14 1,85 519 526 540 546 80 88 92 97 3,00—15 546 551 565 571 3,00—16 569 576 590 596 3,00—17 595 602 616 622 3,00—18 618 627 641 647 3,00—19 644 653 667 673 3,00—21 694 703 717 723 3,00—23 747 754 768 774 3,25—14 2,15 531 538 552 560 89 98 102 108 3,25—15 556 563 577 585 3,25—16 581 588 602 610 3,25—17 607 614 628 636 3,25—18 630 639 653 661 3,25—19 656 665 679 687 3,25—21 708 715 729 737 3,50—14 2,15 539 548 564 572 93 102 107 113 3,50—15 564 573 589 597 3,50—16 591 598 614 622 3,50—17 617 624 640 648 3,50—18 640 649 665 673 3,50—19 666 675 691 699 3,50—21 716 725 741 749 3,75—16 2,15 601 610 626 634 99 109 114 121 3,75—17 627 636 652 660 3,75—18 652 661 677 685 3,75—19 678 687 703 711 4,00—16 2,50 611 620 638 646 108 119 124 130 4,00—17 637 646 664 672 4,00—18 662 671 689 697 4,00—19 688 697 715 723 4,25—16 2,50 623 632 650 660 112 123 129 137 4,25—17 649 658 676 686 4,25—18 674 683 701 711 4,25—19 700 709 727 737 4,50—16 2,75 631 640 658 665 123 135 141 142 4,50—17 657 666 684 694 4,50—18 684 691 709 719 4,50—19 707 717 734 745 5,00—16 3,00 657 666 686 698 129 142 148 157 5,00—17 683 692 710 724 5,00—18 708 717 735 749 5,00—19 734 743 761 775 (1) Rehvid normaaltingimustes teedel kasutamiseks. (2) Spetsiaalrehvid ja talverehvid. (3) Rehvid normaaltingimustes teedel kasutamiseks kuni kiiruseklassini P (kaasa arvatud). (4) Rehvid teedel normaaltingimustes teedel kasutamiseks, kiiruseklass kõrgem kui P, ja talverehvid. (5) Spetsiaalrehvid.







TABEL 4 Mootorrattarehvid Normaalprofiil Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (3) (4) (5) 3,60—18 2,15 605 615 628 633 93 102 108 113 3,60—19 631 641 653 658 4,10—18 2,50 629 641 654 663 108 119 124 130 4,10—19 655 667 679 688 5,10—16 3,00 615 625 643 651 129 142 150 157 5,10—17 641 651 670 677 5,10—18 666 676 694 702 4.25/85—18 2,50 649 659 673 683 112 123 129 137 4,60—16 2,75 594 604 619 628 117 129 136 142 4,60—17 619 630 642 654 4,60—18 644 654 670 678 (1) Rehvid normaaltingimustes teedel kasutamiseks. (2) Spetsiaalrehvid ja talverehvid. (3) Rehvid normaaltingimustes teedel kasutamiseks kuni kiiruseklassini P (kaasa arvatud). (4) Rehvid normaaltingimustes teedel kasutamiseks, kiiruseklass kõrgem kui P, ja talverehvid. (5) Spetsiaalrehvid.







TABEL 5 Mootorrataste teisendite rehvid Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) (mm) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax 3,00— 8C 2,10 359 369 379 80 86 3,00—10C 410 420 430 3,00—12C 459 471 479 3,50— 8C 2,50 376 386 401 92 99 3,50—10C 427 437 452 3,50—12C 478 488 513 4,00— 8C 3,00 405 415 427 108 117 4,00—10C 456 466 478 4,00—12C 507 517 529 4,50— 8C 3,50 429 439 453 125 135 4,50—10C 480 490 504 4,50—12C 531 541 555 5,00— 8C 3,50 455 465 481 134 145 5,00—10C 506 516 532 5,00—12C 555 567 581







TABEL 6 Mootorrataste madalrõhurehvid Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) (mm) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax 5,4— 6 4,00 373 379 395 135 146 5,4—10 474 481 497 5,4—12 525 532 547 5,4—14 576 582 598 5,4—16 626 633 649 6,7—10 5,00 532 541 561 170 184 6,7—12 583 592 612 6,7—14 633 642 662







TABEL 7 Mootorrattarehvid USA rehvide tähistused ja mõõtmed Rehvisuuruse tähis Teoreetilise velje laius (kood) (A1) Üldläbimõõt (mm) Ristlõike nimilaius (S1) (mm) Maksimaalne üldlaius (mm) Dmin D Dmax MH90—21 1.85 682 686 700 80 89 MJ90—18 2.15 620 625 640 89 99 MJ90—19 2.15 645 650 665 ML90—18 2.15 629 634 650 93 103 ML90—19 2.15 654 659 675 MM90—19 2.15 663 669 685 95 106 MN90—18 2.15 656 662 681 104 116 MP90—18 2.15 667 673 692 108 120 MR90—18 2.15 680 687 708 114 127 MS90—17 2.50 660 667 688 121 134 MT90—16 3.00 642 650 672 130 144 MT90—17 3.00 668 675 697 MU90—15M/C 3.50 634 642 665 142 158 MU90—16 3.50 659 667 690 MV90—15M/C 3.50 643 651 675 150 172 MP85—18 2.15 654 660 679 108 120 MR85—16 2.15 617 623 643 114 127 MS85—18 2.50 675 682 702 121 134 MT85—18 3.00 681 688 709 130 144 MV85—15M/C 3.50 627 635 658 150 172









5. liide

Rehvimõõtmete määramise meetod

1. Rehv paigaldatakse mõõteveljele ja survestatakse rehvivalmistaja poolt määratud rõhuni ( 28 ).

2. Veljele paigaldatud rehvi hoitakse vähemalt 24 tundi laboritemperatuuril.

3. Rõhk reguleeritakse uuesti punktis 1 nimetatud väärtusele.

4. Üldlaiust mõõdetakse nihkkaliibriga kuues, võrdsete vahekaugustega punktis, ribide või lintide paksus kaasa arvatud. Nii saadud maksimaalne mõõde võetakse üldlaiuseks.

5. Välisläbimõõt määratakse järgmiselt: mõõdetakse maksimaalne ümbermõõt ja saadud arv jagatakse πga (3,1416).









6. liide

Koormus-/kiiruskatse menetlus

1. REHVIDE ETTEVALMISTAMINE

1.1. Uus rehv paigaldatakse rehvivalmistaja poolt ettenähtud veljele.

1.2. Rehv survestatakse järgmises tabelis näidatud rõhuni:



REHVIRÕHUD KATSETAMISEL Rehviliik Kiirusekategooria Rõhk bar kPa MOPEEDIREHVID standardsed B 2,25 225 tugevdatud B 3,00 300 MOOTORRATTAREHVID standardsed F, G, J, K 2,50 250 L, M, N, P 2,50 250 Q, R, S 3,00 300 T, U, H, V (1) 3,50 350 tugevdatud F, G, J, K, L, M, N, P 3,30 330 Q, R, S, T, U, H 3,90 390 MOOTORRATASTE TEISENDITE REHVID 4PR F, G, J, K, L, M 3,70 370 6PR 4,50 450 8PR 5,20 520 (1) Kiirusel üle 240 km/h kasutatavatel rehvidel on katserõhk 3,20 bar (320 kPa). Teistsugused rehviliigid tuleb survestada rehvivalmistaja poolt ettenähtud rõhuni.

1.3. Kui see on põhjendatud, võib rehvivalmistaja nõuda, et survestamisel kasutataks punktis 1.2 toodud rehvirõhkudest erinevaid rõhke. Niisugusel juhul survestatakse rehv nimetatud rõhuni (vt I lisa punkti 1.12.13).

1.4. Ratta ja rehvi koostu hoitakse vähemalt kolm tundi katseruumi temperatuuril.

1.5. Rehvirõhk reguleeritakse punktis 1.2 või 1.3 nimetatud rõhule.

2. KATSE JÄRJEKORD

2.1. Rehvi ja ratta koost kinnitatakse katsevõllile ja surutakse siledapinnalise hooratta vastu, mille läbimõõt on 1,7 m ± 1 % või 2,0 m ± 1 %.

2.2. Katsevõlli koormatakse koormusega, mis moodustab 65 % järgmisest koormusest: 2.2.1. koormusest, mis vastab kiiruseklassi tähisega kuni „H” („H” kaasa arvatud) varustatud rehvide koormustegurile, 2.2.2. koormusest, mis vastab kiiruseklassi tähisega „V” varustatud rehvide maksimaalsele kiirusele 240 km/h (vt käesoleva lisa punkti 1.31.2), 2.2.3. koormusest, mis vastab kiiruseklassi tähisega „W” varustatud rehvide maksimaalsele kiirusele 270 km/h (vt käesoleva lisa punkti 1.31.3), 2.2.4. koormusest, mis vastab kiirusel üle 240 km/h (või vajadusel 270 km/h) rehvivalmistaja poolt kasutamiseks ettenähtud maksimaalsele kiirusele (vt punkti 3.2.1.1), 2.2.5. mopeedirehvidel (kiirusekategooria tähisega B) moodustab katserõhk 65 % katsetrumlil, mille läbimõõt on 1,7 m, ja 67 % katsetrumlil, mille läbimõõt on 2,0 m.

2.3. Katsetamise ajal ei tohi rehvirõhku korrigeerida ja katsekoormust tuleb hoida konstantsena.

2.4. Katse ajal tuleb temperatuuri katseruumis hoida vahemikus 20-30 °C, valmistaja nõusolekul võib kasutada kõrgemat temperatuuri.

2.5. Katse teostatakse katkestusteta, järgides järgmisi kriteeriume: 2.5.1. aeg, mis kulub nullkiirusest katse alguskiiruseni: 20 minutit; 2.5.2. katse alguskiirus: rehvitüübile ettenähtud maksimaalsele kiirusele vastav kiirus, millest on lahutatud 30 km/h, kui katse teostatakse 2 m läbimõõduga trumlil, või 40 km/h, kui katse teostatakse 1,7 m läbimõõduga trumlil; 2.5.2.1. maksimaalne kiirus, mida kasutatakse teisel katsel kiirusele üle 240 km/h ettenähtud rehvidel, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähte „V” (või kiirusele üle 270 km/h ettenähtud rehvidel, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähte „Z”), on rehvivalmistaja poolt määratud maksimaalne kiirus (vt I lisa punkti 1.2.15); 2.5.3. kiirusastmestiku samm: 10 km/h; 2.5.4. katse kestus igal kiirusel: 10 minutit; 2.5.5. katse kogukestus: üks tund; 2.5.6. maksimaalne katsekiirus: rehvitüübile ettenähtud maksimaalsele kiirusele vastav kiirus, kui katse teostatakse 2 m läbimõõduga trumlil, ja sellele rehvitüübile ettenähtud maksimaalne kiirus, millest on lahutatud 10 km/h, kui katse teostatakse 1,7 m läbimõõduga trumlil; 2.5.7. mopeedirehvidel (kiirusekategooria tähisega B) on katsekiirus 50 km/h, kiirendamiseks kiiruselt 0 km/h kiiruseni 50 km/h kulub 10 minutit, seejärel hoitakse konstantset kiirust 30 minutit, mis annab katse kogukestuseks 40 minutit.

2.6. Kui teine katse teostatakse siiski maksimaalsete tööparameetrite hindamiseks rehvidel, mis sobivad kasutamiseks kiirusel üle 240 km/h, on katsemenetlus järgmine: 2.6.1. kakskümmend minutit kiirendamiseks nullkiiruselt katse algkiiruseni, 2.6.2. kakskümmend minutit katse algkiirusel, 2.6.3. kümme minutit maksimaalse katsekiiruse saavutamiseni, 2.6.4. viis minutit maksimaalsel katsekiirusel.

3. VÕRDVÄÄRSED KATSEMEETODID

Kui kasutatakse punktis 2 kirjeldatud meetodist erinevat meetodit, tuleb selle võrdväärsust tõestada.









7. liide

Kandevõime muutumine funktsioonina kiirusest







Kiirus (km/h) Kandevõime muutumine (%) Mopeedirehvid veljeläbimõõdu kood ≤ 12 veljeläbimõõdu kood ≥ 13 kiirusekategooria tähis kiirusekategooria tähis B J K L J K L M N P ja kõrgem 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 50 0 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 60 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 70 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 80 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 14 90 + 5 + 5 +7,5 + 5 + 5 +7,5 +7,5 +7,5 + 12 100 0 0 + 5 0 0 + 5 + 5 + 5 + 10 110 - 7 0 +2,5 0 +2,5 +2,5 +2,5 + 8 120 - 15 - 6 0 0 0 0 + 6 130 - 25 - 12 - 5 0 0 + 4 140 0 0









8. liide

Rehvide dünaamilise suurenemise määramise meetod

1. KOHALDAMISALA JA ULATUS

1.1. Käesolevat katsemeetodit kohaldatakse käesoleva liite punktis 3.4.1 nimetatud mootorrattarehvide tüüpidele.

1.2. Katsemeetodi eesmärgiks on kindlaks määrata rehvidel tsentrifugaaljõu toimel maksimaalsel lubatud kiirusel esinevat maksimaalset suurenemist.

2. KATSEMENETLUSE KIRJELDUS

2.1. Katsevõlli ja velge kontrollitakse ja veendutakse, et ratta radiaalne ekstsentrilisus on alla ± 0,5 mm ja külgsiire alla ± 0,5 mm, mõõdetuna velje perimeetri välimisest pöiast.

2.2. Rehvi äärejoone mõõtmise seade Mis tahes seade (projektsioonirastriga kaamera, prožektorid jms), mis võimaldab täpselt kujutada rehviristlõike välisserva äärejooni või määrata mähisjoont, ja mis on turvise maksimaalse deformatsiooni hetkel rehvi keskjoone suhtes täisnurga all. Nimetatud seade muudab igasugused deformatsioonid minimaalseks ja tagab (teadaoleva) konstantse suhte (K) registreeritava äärejoone ja rehvi tegelike mõõtmete vahel. Nimetatud seade võimaldab määrata rehvi äärejoont rattatelje suhtes.

3. KATSE TEOSTAMINE

3.1. Katse ajal tuleb katseruumi temperatuuri hoida vahemikus 20-30 °C või kasutada rehvivalmistaja nõusolekul kõrgemat temperatuuri.

3.2. Katsetatavad rehvid peavad olema läbinud 6. liitele vastava koormus- ja kiiruskatse, ilma et oleks ilmnenud mingeid defekte.

3.3. Katsetatav rehv tuleb kinnitada rattale, mille velg vastab kohaldatavale standardile.

3.4. Rehvirõhk (katserõhk) reguleeritakse punktis 3.4.1 nimetatud väärtustele vastavaks. 3.4.1. Diagonaalrehvid ehk kaldturvisega (ristturvisega) rehvid ja diagonaal-vöörehvid.



Kiirusekategooria tähis Rehviliik Katserõhk bar kPa P/Q/R/S standardne 2,50 250 T ja kõrgem standardne 2,90 290

3.5. Ratta ja rehvi koostu hoitakse vähemalt kolm tundi katseruumi temperatuuril.

3.6. Pärast nimetatud hoiuperioodi möödumist reguleeritakse rehvirõhk punktile 3.4.1 vastavale väärtusele.

3.7. Ratta ja rehvi koost paigaldatakse katsevõllile ja veendutakse selle vabas pöörlemises. Rehvi võib pöörata katsevõlli käitav mootor või muul juhul katsetrumlile avalduv rõhk.

3.8. Kogu koostu kiirendatakse katkestusteta nii, et viie minutiga saavutatakse rehvi maksimaalne kiirus.

3.9. Rehvi äärejoone kujundamise seadme paigaldamisel tuleb hoolitseda selle eest, et see on katsetatava rehvi turvise pöörlemissuuna suhtes täisnurga all.

3.10. Tuleb kontrollida, kas turviseserva ringkiirus võrdub rehvi maksimaalse kiirusega ± 2 %. Seadet hoitakse konstantsel kiirusel vähemalt viis minutit ja seejärel joonistatakse maksimaalse deformatsiooni kohale rehvi ristlõike äärejooned või kontrollitakse, ega rehv ei ulatu üle mähisjoone.

4. TULEMUSTE HINDAMINE

4.1. Rehvi ja ratta koostu mähisjoon peab vastama järgnevalt toodud näitele. Vastavalt käesoleva lisa punktidele 3.1.4 ja 3.1.5 määratakse mähisjoone piirväärtused järgmiselt:



Rehvi kiirusekategooria Hdyn (mm) Kasutuskategooria: normaalrehvid Kasutuskategooria: talverehvid ja spetsiaalrehvid P/Q/R/S H × 1,10 H × 1,15 T/U/H H × 1,13 H × 1,18 Üle 210 km/h H × 1,16 — 4.1.1. Vajadusel tuleb korrigeerida mähisjoone põhimõõtmeid, võttes arvesse konstantset suhet K (vt eespool punkti 2.2).

4.2. Rehvi äärejoone kõrvalekalle maksimaalsel kiirusel ei tohi ületada mähisjoont rehvi telje suhtes.

4.3. Rehvidele ei teostata mingeid muid katseid.

5. VÕRDVÄÄRSED KATSEMEETODID

Kui kasutatakse punktis 2 kirjeldatud meetodist erinevat meetodit, tuleb selle võrdväärsust tõestada.









III LISA

SÕIDUKITELE REHVIDE PAIGALDAMISE KOHTA ESITATAVAD NÕUDED

1. ÜLDOSA

1.1. Kõigile sõidukitele paigaldatavatele rehvidele, kaasa arvatud tagavararehvidele, peab käesoleva direktiivi alusel olema antud tüübikinnitus, kui 2. punktis ei ole sätestatud teisiti.

1.2. Rehvide paigaldamine 1.2.1. Kõik sõidukitele paigaldatavad rehvid peavad olema II lisa punktis 1.1.5 nimetatud omaduste suhtes võrdsed. 1.2.2. Kõik teatud teljele paigaldatavad rehvid peavad olema sama tüüpi (vt II lisa punkt 1.1). 1.2.3. Sõidukivalmistaja määratleb rehvide märgistuse vastavalt käesoleva peatüki nõuetele. See rehv või rehvid, millise/millised rehvivalmistaja on valmistanud II lisa punktides 3.1.4, 3.1.5 ja 3.3 määratud tolerantside piires, liigub/liiguvad vabalt sellele/nendele ettenähtud asendis. Ruum, milles rehv pöörleb, peab vedrustusele, roolisüsteemile ja hammasülekande kattele sõidukivalmistaja poolt ettenähtud piirangute piires kasutatavate maksimaalsete lubatud rehvisuuruste puhul võimaldama rehvi takistamatut liikumist.

1.3. Kandevõime 1.3.1. Iga sõidukile paigaldatud rehvi maksimaalne koormus määratuna II lisa punktis 1.31, ja arvestades II lisa 7. liites esitatud nõudeid, peab vähemalt võrduma: — maksimaalse lubatud teljekoormusega, kui teljel on ainult üks rehv, — poolega maksimaalsest lubatud teljekoormusest, kui teljel on kaks rehvi ükshaaval paigaldatuna, — 0,54 maksimaalsest lubatud teljekoormusest, kui teljel on kaks rehvi paaris paigaldatuna, — 0,27 maksimaalsest lubatud teljekoormusest, kui teljel on kaks rehvikomplekti paaris paigaldatuna, vastavalt sõidukivalmistaja poolt teatatud maksimaalsele teljekoormusele.

1.4. Kiiruseklass 1.4.1. Igal rehvil, millega sõiduk on tavaliselt varustatud, peab olema sõiduki lubatud maksimaalsele konstruktiivsele kiirusele (nagu teatatud sõidukivalmistaja poolt, sh lubatud tolerants, mis on seeriatoodangu nõuetele vastavuse kontrollimisel lubatud) vastav kiirusekategooria tähis (vt II lisa punkti 1.28) või kohaldatav koormuse/kiiruse kombinatsioon (Vt II lisa punkti 1.27). 1.4.2. Eespool määratletut ei kohaldata harilikult tavaliste rehvidega kuid aeg-ajalt talve- või universaalrehvidega varustatud sõidukitele. Niisugusel juhul peab talve- või universaalrehvide kiirusekategooria tähis siiski vastama kas sõiduki maksimaalsest konstruktiivsest (sõidukivalmistaja poolt ettenähtud) kiirusest suuremale kiirusele või vähemalt kiirusele 130 km/h (või mõlemale tingimusele). Kui sõiduki maksimaalne konstruktiivne kiirus (sõidukivalmistaja poolt ettenähtud kiirus) on siiski talve- või universaalrehvide kiirusekategooria tähisele vastavast kiirusest suurem, tuleb sõidukisse, juhile hästi nähtavasse kohta, paigaldada maksimaalse kiiruse hoiatusmärk, millele on märgitud talverehvide maksimaalne kiirusvõime.

2. ERIJUHUD

2.1. Rehve, millele on vastavalt direktiivile 92/93/EMÜ antud osa tüübikinnitus, võib paigaldada ka külgvankriga mootorratastele, kolmerattalistele mopeedidele, kolme- ja neljarattalistele mootorsõidukitele.

2.2. Mootorrattarehve võib paigaldada ka mopeedidele.

2.3. Sõidukitele, millele on eriliste kasutustingimuste tõttu paigaldatud mootorrattarehvidest, sõiduauto rehvidest või tööauto rehvidest erinevad rehvid (näiteks põllumajanduses ja tööstuses kasutatavate sõidukite rehvid, maastikuautode rehvid), ei kohaldata II lisa nõudeid juhul, kui tüübikinnitust andev asutus tunnistab, et paigaldatud rehvid on sõiduki kasutustingimustele sobivad.

2.4. Väikese võimsusega mopeedidele paigaldatavad rehvid, määratletuna direktiivi 92/61/EMÜ I lisas kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, võivad erineda nendest tüüpidest, mida käesoleva peatüki sätted reguleerivad erilistest kasutustingimustest tulenevalt, juhul, kui sõiduki tüübikinnituse eest vastutavale ametiasutusele esitatakse tõend selle kohta, et paigaldatud rehvid on sõiduki kasutustingimusteks sobivad.









1. liide









2. liide

Kahe- või kolmerattalise mootorsõiduki tüübile rehvide paigaldamise tüübikinnitustõend

►(1) M5









2. PEATÜKK

KAHE- VÕI KOLMERATTALISTE MOOTORSÕIDUKITE VALGUSTUS- JA VALGUSSIGNAALSEADMED







LISADE LOETELU I LISA Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite valgustus- ja valgussignaalseadmete tüüpide osa tüübikinnitusele kohaldatavad üldnõuded 1. liide Tulede valguse värvused — kolmevärvikoordinaadid 2. liide Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited II LISA Kahe- või kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldatavate eesmiste gabariiditulede, tagumiste gabariiditulede, stopptulede, suunatulede, tagumise numbrimärgi valgusti, eesmiste udulaternate, tagumiste udulaternate, tagurdustulede ja helkurite osa tüübikinnitusele esitatavad nõuded 1. liide Ruumilise valgusjaotuse horisontaalsed (H) ja vertikaalsed (V) minimaalsed nurgad 2. liide Fotomeetrilised mõõtmised 3. liide Tagumise numbrimärgi valgusti fotomeetrilised mõõtmised 4. liide Teatis 5. liide Osa tüübikinnitustunnistus III LISA Kahe- või kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldatud ja lähi- või kaugtule valgusvihku andvate ning hõõglampidega või halogeen-hõõglampidega varustatud seadmete (esilaternate) osa tüübikinnitusele esitatavad nõuded III-A LISA Mopeedide esilaternad 1. liide S3- ja S4-klassi lampidega varustatud esilaternate fotomeetrilised katsed 2. liide HS2-klassi halogeenlampidega varustatud esilaternate fotomeetrilised katsed 3. liide Mopeedidel kasutamiseks ettenähtud esilaternatüübi teatis 4. liide Mopeedidel kasutamiseks ettenähtud esilaternatüübi osa tüübikinnitustunnistus III-B LISA Mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite hõõglampidega varustatud ja sümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andvad esilaternad 1. liide Fotomeetrilised katsed 2. liide Töötavate esilaternate fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse katse 3. liide Plasthajutitega valgustitele esitatavad nõuded ja valgustikoostu hajuti- või materjalinäidiste katsetamine 4. liide Mootorratastele ja kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldamiseks ettenähtud, hõõglampidega varustatud ja sümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andva esilaterna tüübi teatis 5. liide Mootorratastele ja kolmerattalistele mootorsõidukitele ettenähtud, hõõglampidega varustatud ja sümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andva esilaterna tüübi osa tüübikinnitustunnistus III-C LISA Mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite halogeen-hõõglampidega (HS1-lampidega) või R2-klassi hõõglampidega varustatud ja asümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andvad esilaternad 1. liide Mõõteekraan 2. liide Töötavate esilaternate fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse katse 3. liide Plasthajutitega valgustitele esitatavad nõuded ja valgustikoostu hajuti- või materjalinäidiste katsetamine 4. liide Mootorratastele ja kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldamiseks ettenähtud, halogeen-hõõglampidega (HS1-lampidega) või R2-klassi hõõglampidega varustatud ja asümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andva esilaterna tüübi teatis 5. liide Mootorratastele ja kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldamiseks ettenähtud, halogeen-hõõglampidega (HS1-lampidega) või R2-klassi hõõglampidega varustatud ja asümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andva esilaterna tüübi osa tüübikinnitustunnistus III-D LISA Mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite HS1-lampidest erinevate halogeen-hõõglampidega varustatud ja asümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andvad esilaternad 1. liide Mõõteekraan 2. liide Töötavate esilaternate fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse katse 3. liide Plasthajutitega valgustitele esitatavad nõuded ja valgustikoostu hajuti- või materjalinäidiste katsetamine 4. liide Mootorratastele ja kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldamiseks ettenähtud, halogeen-hõõglampidega varustatud ja asümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andva esilaterna tüübi teatis 5. liide Mootorratastele ja kolmerattalistele mootorsõidukitele paigaldamiseks ettenähtud, halogeen-hõõglampidega varustatud ja asümmeetrilist lähi- ja kaugtule valgusvihku andva esilaterna tüübi osa tüübikinnitustunnistus IV LISA Mopeedide, mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnitust omavates tuledes kasutamiseks ettenähtud hõõglambid Liited 1-22 (Vt IV lisa) 23. liide Tüübikinnitusmärgi kujunduse näide 24. liide Lambi hõõgniitide valguskese ja vormid









I LISA

KAHE- VÕI KOLMERATTALISTE MOOTORSÕIDUKITE VALGUSTUS- JA VALGUSSIGNAALSEADMETE TÜÜPIDE OSA TÜÜBIKINNITUSELE KOHALDATAVAD ÜLDNÕUDED

1. Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid: seadmetüüp — seadmed, millel ei ole järgmiste tähtsate omaduste suhtes erinevusi: 1.1. mark või kaubanimi; 1.2. optilise süsteemi omadused; 1.3. niisuguste osade lisamine või kõrvaldamine, mis võivad seadme töötamise ajal esineva valguse peegeldumise, murdumise või neeldumise ja/või moonutuste tõttu optilisi tulemusi muuta; 1.4. seadmete ettenähtud kasutamine kas parem- või vasakpoolses liikluses või mõlema liiklussuunavariandi korral; 1.5. laternahajutite ja võimaliku kattekihi materjalid.

2. SEADMETÜÜBI OSA TÜÜBIKINNITUSTAOTLUS 2.1. Kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnitust käsitleva 30. juuni 1992 aasta nõukogu direktiivi 92/61/EMÜ artikli 3 kohaselt peab seadmetüübi osa tüübikinnitustaotlus täiendavalt sisaldama järgmist teavet: 2.1.1. seadme kasutusotstarve (-otstarbed); 2.1.2. esilaterna korral: kas see on konstrueeritud kasutamiseks parem- või vasakpoolses liikluses või mõlema liiklussuunavariandi korral; 2.1.3. suunatule korral: selle klass. 2.2. Iga seadmetüübi puhul, millele osa tüübikinnitust taotletakse, tuleb taotlusele lisada: 2.2.1. kolmes eksemplaris joonised, mis on piisavalt detailsed, võimaldamaks määratleda seadme tüüpi ja geomeetrilisi tingimusi, mille alusel seade sõidukile paigaldatakse, samuti vaatesuunda, mida tuleb katsete ajal lugeda võrdlusteljeks (horisontaalnurk H = 0, vertikaalnurk V = 0) ja punkti, mida nende katsete ajal tuleb käsitleda võrdluskeskmena; esilaterna korral peab joonistel olema kujutatud vertikaal(aksiaal-)lõige ja eestvaade, millest vajadusel selguvad laternahajuti lainestuse detailid; lisaks peavad joonistel olema kujutatud kohustusliku osa tüübikinnitusmärgi ja muude nimetatud märgi ristkülikusse kantavate vajalike tähiste ettenähtud asukohad; 2.2.2. lühike tehniline kirjeldus, mis sisaldab eelkõige üksikasju hõõglampide ettenähtud klassi või klasside kohta, välja arvatud hõõglampidel, mille valgusallikas on väljavahetatav. 2.3. Taotlejad peavad samuti lisama kaks näidiseksemplari seadmest, millele osa tüübikinnitust taotletakse. 2.4. Esilaternate ( 29 ) ja eesmiste udulaternate hajutite valmistamiseks kasutatava plastmaterjali katsetamiseks tuleb lisada: 2.4.1. kolmteist laternahajutit: 2.4.1.1. kõnealustest laternahajutitest kuus võib asendada kuue vähemalt 60 mm x 80 mm suuruse katsetatava materjali näidisega, mille välispind on lame või kumer ning mille keskel on vähemalt 15 mm x 15 mm suurune praktiliselt lame ala (kõverusraadiusega mitte alla 300 mm); 2.4.1.2. iga niisugune laternahajuti või materjalinäidis peab olema saadud seeriatoodangu valmistamisel kasutatava meetodi kohaselt; 2.4.2. peegeldi, millele saab laternahajutid valmistaja juhendi kohaselt kinnitada. 2.5. Laternahajutite ja võimaliku kattekihi juba katsetatud materjalidele peab olema lisatud katseprotokoll, milles kirjeldatakse nende materjalide ja kattekihtide omadusi. 2.6. Enne tüübikinnituse andmist peab pädev asutus kontrollima toodangu vastavuse tõhusat jälgimist tagavate meetmete olemasolu.

3. SEADMETE MÄRGISTAMISELE JA MÄRGISTUSTELE ESITATAVAD TÄIENDAVAD NÕUDED 3.1. Seadmetel peavad olema järgmised selgelt loetavad ja püsivad märgistused: 3.1.1. mark või kaubanimi; 3.1.2. teave hõõglambi (-lampide) ettenähtud klassi või klasside kohta (see ei kehti mittevahetatavate valgusallikatega lampide kohta); 3.1.3. mittevahetatavate valgusallikatega lampide puhul tuleb esitada andmed nimipinge ja -võimsuse kohta; 3.1.4. osa tüübikinnitusmärk vastavalt direktiivi 92/61/EMÜ artikli 8 sätetele. Esilaternate puhul tuleb tüübikinnitusmärgid kinnitada laternahajutitele või valgusti põhikorpusele (peegeldi loetakse põhikorpuseks). Kui laternahajuti on põhikorpusega püsivalt ühendatud, piisab märgist laternahajutil. Märgi asukoht selgub joonistelt, millele viidati punktis 2.2.1. Näited on toodud käesoleva lisa 2. liites.

4. SEADME OSA TÜÜBIKINNITUS 4.1. Kui vähemalt kaks seadet moodustavad sama seadme osa, võib osa tüübikinnituse anda ainult juhul, kui igaüks nimetatud seadmetest vastab käesolevas peatükis esitatud nõuetele.

5. TOOTMISE NÕUETEKOHASUSE JÄRELEVALVEMENETLUSELE ESITATAVAD MINIMAALSED NÕUDED 5.1. Üldsätted 5.1.1. Vastavusnõuded loetakse mehaaniliselt ja geomeetriliselt rahuldatuiks, kui erinevused ei ületa käesoleva direktiivi nõuetele vastavaid vältimatuid tootmishälbeid. 5.1.2. Fotomeetriliste tööparameetrite suhtes ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatavate seadmete nõuetele vastavust juhul, kui mitte ühegi juhuslikult katsetatud seadme fotomeetrilised tööparameetrid ja standardsete hõõglampidega varustatud signaaltulede, esilaternate või eesmiste udulaternate mitte ükski mõõdetud väärtus ei kaldu ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas direktiivis sätestatud minimaalsetest väärtustest. 5.1.3. Kui signaaltulede, esilaternate või eesmiste udulaternate puhul ei vasta eespool kirjeldatud katse tulemused nõuetele, tuleb seadmete katsetamist korrata, kasutades teist standardset hõõglampi. 5.1.4. Ilmsete defektidega seadmeid ei võeta arvesse. 5.1.5. Kui tegemist on signaaltulede, esilaternate või eesmiste udulaternatega, milles kasutatakse A-standardile vastava värvustemperatuuriga hõõglampe, tuleb järgida kolmevärvikoordinaate. 5.2. Nõuetele vastavuse valmistajapoolsele kontrollimisele esitatavad minimaalsed nõuded Tüübikinnitusmärgi haldaja peab sobiva ajavahemiku järel teostama igale seadmetüübile vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teostada vastavalt käesoleva direktiivi sätetele. Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta täiendavad näidised ja katsetada neid. Valmistaja peab võtma meetmeid asjaomase toote nõuetele vastavuse tagamiseks. 5.2.1. Katsete laad Käesoleva direktiivi kohased nõuetele vastavuse katsed käsitlevad mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite esilaternate fotomeetrilisi ja kolorimeetrilisi omadusi ning esilaternate valgusvihu valgustatud ja valgustamata ala piiri vertikaalasendi soojusest põhjustatud muutumise kontrollimist. 5.2.2. Katsetel kasutatavad meetodid 5.2.2.1. Katsed teostatakse üldiselt vastavalt käesolevas direktiivis kirjeldatud meetoditele. 5.2.2.2. Valmistaja poolt teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Valmistajal on vastutus tõestada, et kohaldatud meetodid on käesolevas direktiivis sätestatud meetoditega võrdväärsed. 5.2.2.3. Punktide 5.2.2.1 ja 5.2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse poolt teostatud mõõtmistulemustele. 5.2.2.4. Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja proovivõtul, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas direktiivis sätestatud meetodeid. 5.2.3. Proovivõtu laad Seadmete näidised valitakse ühtlase toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlane partii tähendab valmistaja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi seadmete rühma. Hindamine katab tavaliselt üksikute tehaste seeriatoodangut. Valmistaja võib siiski koguda sama seadmetüübi kohta andmeid erinevatest tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel. 5.2.4. Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised ja kolorimeetrilised omadused Näidiseks olevale seadmele teostatakse fotomeetrilised mõõtmised asjaomastes lisades ettenähtud punktides, kui ei ole sätestatud teisiti. Tuleb järgida kolmevärvikoordinaate. 5.2.5. Nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid Valmistaja vastutab katsetulemuste statistilise uurimise eest ja koos pädeva asutusega oma toodete nõuetele vastavust reguleerivate kriteeriumide määratlemise eest nii, et on täidetud direktiivi 92/61/EMÜ VI lisas sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded. Toodete nõuetele vastavuse määratlemise kriteeriumid peavad olema niisugused, et 6. punktis määratletud üksikproovi (esimese proovivõtu) läbimise minimaalne tõenäosus on 95 % kindlusega 0,95.

6. KONTROLLIJA POOLT TEOSTATAVALE PROOVIVÕTULE ESITATAVAD MINIMAALSED NÕUDED 6.1. Üldsätted 6.1.1. Vastavusnõuded loetakse mehaaniliselt ja geomeetriliselt rahuldatuiks juhul, kui erinevused ei ületa käesoleva direktiivi nõuetele vastavaid vältimatuid tootmishälbeid. 6.1.2. Fotomeetriliste tööparameetrite suhtes ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatavate seadmete nõuetele vastavust juhul, kui mitte ühegi juhuslikult katsetatud seadme fotomeetrilised tööparameetrid ja standardsete hõõglampidega varustatud signaaltulede, esilaternate või eesmiste udulaternate mitte ükski mõõdetud väärtus ei kaldu ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas direktiivis sätestatud minimaalsetest väärtustest. 6.1.3. Kui tegemist on signaaltulede, esilaternate või eesmiste udulaternatega, milles kasutatakse A-standardile vastava värvustemperatuuriga hõõglampe, tuleb järgida kolmevärvikoordinaate. 6.2. Esimene proovivõtt Esimesel proovivõtul valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli seadet. Esimese kahe seadme näidis märgistatakse tähega A ja teise kahe seadme näidis tähega B. 6.2.1. Juhud, kui nõuetele vastavust ei vaidlustata. 6.2.1.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlusele ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud seadmete nõuetele vastavust, kui seadme mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on: 6.2.1.1.1. näidis A



A1: ühel seadmel 0 %, ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %; A2: mõlemal seadmel rohkem kui 0 %, kuid mitte rohkem kui 20 %, edasi näidisele B 6.2.1.1.2. näidis B



B1: mõlemal seadmel 0 %. 6.2.2. Nõuetele vastavus vaidlustatakse. 6.2.2.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud seadmete nõuetele vastavus vaidlustada ja valmistajalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded on: 6.2.2.1.1. näidis A



A3: ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %, ühel seadmel rohkem kui 20 %, kuid mitte rohkem kui 30 %. 6.2.2.1.2. näidis B



B2: A2 korral ühel seadmel rohkem kui 0 %, kuid mitte rohkem kui 20 %, ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %; B3: A2 korral ühel seadmel 0 %, ühel seadmel rohkem kui 20 %, kuid mitte rohkem kui 30 %. 6.2.3. Tühistatud tüübikinnitus Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja direktiivi 92/61/EMÜ artiklit 10 kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlust järgides on seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded: 6.2.3.1. näidis A



A4: ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %, ühel seadmel rohkem kui 30 %; A5: mõlemal seadmel rohkem kui 20 %. 6.2.3.2. näidis B



B4: A2 korral ühel seadmel rohkem kui 0 %, kuid mitte rohkem kui 20 %, ühel seadmel rohkem kui 20 %; B5: A2 korral mõlemal seadmel rohkem kui 20 %; B6: A2 korral ühel seadmel 0 %, ühel seadmel rohkem kui 30 %. 6.3. Korduv proovivõtt Juhtumitel A3, B2 ja B3 on mitte hiljem kui kaks kuud pärast teatamist vajalik uus proovivõtt, mis hõlmab kolmandat näidist C kahest seadmest ja neljandat näidist D kahest spetsiaalsest hoiatustulest, mis valitakse pärast toodangu ühtlustamist valmistatud ja laos oleva kauba hulgast. 6.3.1. Nõuetele vastavust ei vaidlustata. 6.3.1.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlusele ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud seadmete nõuetele vastavust juhul, kui seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded on: 6.3.1.1.1. näidis C



C1: ühel seadmel 0 %, ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %; C2: mõlemal seadmel rohkem kui 0 %, kuid mitte rohkem kui 20 %, edasi näidisele D 6.3.1.1.2. näidis D



D1: C2 korral mõlemal seadmel 0 %. 6.3.2. Nõuetele vastavus vaidlustatakse. 6.3.2.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud seadmete nõuetele vastavus vaidlustada ja valmistajalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded on: 6.3.2.1.1. näidis D



D2: C2 korral ühel seadmel rohkem kui 0 %, kuid mitte rohkem kui 20 %, ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %. 6.3.3. Tühistatud tüübikinnitus Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja direktiivi 92/61/EMÜ artiklit 10 kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlust järgides on seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded: 6.3.3.1. näidis C



C3: ühel seadmel mitte rohkem kui 20 %, ühel seadmel rohkem kui 20 %; C4: mõlemal seadmel rohkem kui 20 %. 6.3.3.2. näidis D



D3: C2 korral ühel seadmel võrdne või rohkem kui 0 %, ühel seadmel rohkem kui 20 %. Joonis 1









1. liide

Tulede valguse värvused

Kolmevärvikoordinaadid







PUNANE: piirväärtus kollase suunas: y ≤ 0,335 piirväärtus punakaslilla suunas: z ≤ 0,008 VALGE: piirväärtus sinise suunas: x ≥ 0,310 piirväärtus kollase suunas: x ≤ 0,500 piirväärtus rohelise suunas: y ≤ 0,150 + 0,640 × piirväärtus rohelise suunas: y ≤ 0,440 piirväärtus punakaslilla suunas: y ≥ 0,050 + 0,750 × piirväärtus punase suunas: y ≥ 0,382 MEREVAIGUKOLLANE: piirväärtus kollase suunas: y ≤ 0,429 piirväärtus punase suunas: y ≥ 0,398 piirväärtus valge suunas: z ≤ 0,007

Eespool nimetatud piirväärtuste kontrollimiseks võib kasutada valgusallikat värvustemperatuuriga 2 856 K (Rahvusvahelise valgustuskomisjoni (CIE) valgusallikat A koos sobivate filtritega).

Helkurite korral valgustatakse seadet CIE standardile vastava valgusallikaga A nii, et kõrvalekaldenurk on 1/3° ja valgustusnurk V = H = 0° või, kui see annab värvuseta pinnapeegelduse, st nurga V = ± 5°, H = 0°, peavad peegeldava valgusvoo kolmevärvikoordinaadid olema eespool nimetatud piirväärtuste piires.









2. liide

Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited

Joonis 1

Seade, millel on eespool kujutatud tüübikinnitusmärk, on klassi 11 kuuluv suunatuli, millele Madalmaades (e4) on antud numbrit 00243 kandev tüübikinnitus. Tüübikinnituse numbri kaks esimest kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt käesoleva direktiivi II lisa esialgse versiooni nõuetele.

Suunatule korral näitab nool, et valgusjaotus on horisontaaltasapinnas asümmeetriline ja kui seadet vaadata valguse suunale vastupidisest suunast, on fotomeetrilised väärtused nõuetele vastavad kuni nurgani 80° paremale. Näites on kujutatud suunatuld, mis on sõidukil paigaldatud paremale poole.

Grupeeritud, kombineeritud või konstruktiivselt kokkuehitatud valgustite lihtsustatud märgistamine, kui vähemalt kaks valgustit moodustavad ühe ja sama koostu osa .

Joonis 1a

(Vertikaal- ja horisontaaljooned kujutavad skemaatiliselt valgussignaalseadme kuju. Need jooned ei ole tüübikinnitusmärgi osaks.)

Märkus:

Need kolm tüübikinnitusmärgi näidet (näited A, B ja C) kujutavad kolme võimalikku valgustus- ja valgussignaalseadme märgistamisviisi, milles kaks või mitu valgustit moodustavad ühe ja sama grupeeritud, kombineeritud või konstruktiivselt kokkuehitatud valgustitest koosneva koostu osa.

Näidetest on näha, et seadmele on Madalmaades (e4) antud numbrit 3333 kandev tüübikinnitusmärk ja et seade koosneb järgmistest osadest:

— klassi 1 kuuluv helkur, millele direktiivi 76/757/EMÜ esialgse versiooni alusel on antud tüübikinnitus,

— punane tagumine gabariidituli (R), millele käesoleva direktiivi II lisa esialgse versiooni alusel on antud tüübikinnitus,

— tagumine udutulelatern (F), millele on direktiivi 77/538/EMÜ esialgse versiooni alusel antud tüübikinnitus,

— tagurdustuli (AR), millele on direktiivi 77/539/EMÜ esialgse versiooni alusel antud tüübikinnitus,

— stopptuli (S), millele on käesoleva direktiivi II lisa esialgse versiooni alusel antud tüübikinnitus.

EÜ osa tüübikinnitusmärgi näidis







Joonis 1b Joonis 1c Joonis 1d

Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga helkur kuulub klassi 1 ja sellele on Madalmaades (e4) direktiivi 76/757/EMÜ alusel antud numbrit 216 kandev tüübikinnitus; käesoleva direktiivi II lisa punktis 9.1 helkuritele esitatavaid nõudeid kohaldatakse juhul, kui a ≥ 4 mm.

Joonis 2

Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilaternale on Madalmaades (e4) käesoleva direktiivi III-A lisa esialgse versiooni alusel antud numbrit 00243 kandev osa tüübikinnitus. Tüübikinnituse numbri kaks esimest kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt käesoleva direktiivi esialgse versiooni nõuetele.

Joonis 3

Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva direktiivi III-B lisa esialgse versiooni nõuetele ja on ette nähtud kasutamiseks ainult parempoolses liikluses.







Joonis 4 Joonis 5 Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva direktiivi III-B lisa esialgse versiooni nõuetele ja on ette nähtud kasutamiseks: ainult vasakpoolses liikluses. nii parem- kui vasakpoolses liikluses, reguleerides asjaomasel viisil optilist süsteemi või valgusti asendit sõidukil.

Joonis 6

Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilatern on varustatud plastist laternahajutiga ja vastab käesoleva direktiivi III-C lisa esialgse versiooni nõuetele.

Esilatern on konstrueeritud nii, et lähituleniiti on võimalik sisse lülitada üheaegselt kaugtulega ja/või mõne teise konstruktiivselt kokkuehitatud valgustusfunktsiooniga.







Joonis 7 Joonis 8 Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva direktiivi III-D lisa esialgse versiooni nõuetele. Ainult lähitulel ja vasakpoolse liikluse korral. Ainult kaugtulel.







Joonis 9 Joonis 10 Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilaternal on plastist laternahajuti, mis vastab käesoleva direktiivi III-D lisa esialgses versioonis ainult lähituledele esitatavatele nõuetele ning mis on ette nähtud: nii parem- kui vasakpoolsele liiklusele ainult parempoolsele liiklusele.

Grupeeritud, kombineeritud või konstruktiivselt kokkuehitatud tulede lihtsustatud märgistamine

Joonis 11

(Vertikaal- ja horisontaaljooned kujutavad skemaatiliselt valgussignaalseadme kuju. Need jooned ei ole tüübikinnitusmärgi osaks.)

Märkus:

Eespool esitatud neli näidet käsitlevad valgustusseadmeid, millel on EÜ osa tüübikinnitusmärk antud järgmistele seadmetele:

— eesmine gabariidituli (A), millele on käesoleva direktiivi II lisa esialgse versiooni alusel antud tüübikinnitus,

— esilatern (HCR), millel on nii parem- kui ka vasakpoolses liikluses kasutamiseks ettenähtud lähituli ja kaugtuli, mille maksimaalne valgustugevus on vahemikus 86,250 ja 101,250 cd (tähistab number 30), mis on varustatud plasthajutiga ning millele on käesoleva direktiivi III-D lisa viimase versiooni alusel antud numbrit 30 kandev tüübikinnitus,

— eesmine udutulelatern B, mis on varustatud plasthajutiga ja millele on direktiivi 76/762/EMÜ esialgse versiooni alusel antud tüübikinnitus,

— eesmine suunatuli, mis kuulub klassi 11 ja millele on käesoleva direktiivi II lisa esialgse versiooni alusel antud tüübikinnitus.







Joonis 12 Joonis 13 Ülalkujutatud EÜ osa tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab direktiivi 76/761/EMÜ nõuetele: ainult lähitulel ja vasakpoolse liikluse korral ainult kaugtulel.







Joonis 14 Joonis 15 Märgistus plasthajutiga esilaternal, mis vastab direktiivi 76/761/EMÜ nõuetele käesoleva direktiivi esialgse versiooni III-D lisa 3. liite suhtes. Nii lähi- kui kaugtulel ja ainult parempoolse liikluse korral. Ainult lähitulel ja vasakpoolse liikluse korral. Lähituleniit ei tohi sisse lülituda samaaegselt kaugtuleniidi ja/või mis tahes muu esilaternaga, millega see on konstruktiivselt kokku ehitatud.









II LISA

KAHE- VÕI KOLMERATTALISTELE MOOTORSÕIDUKITELE PAIGALDATUD EESMISTE GABARIIDITULEDE, TAGUMISTE GABARIIDITULEDE, STOPPTULEDE, SUUNATULEDE, TAGUMISE NUMBRIMÄRGIVALGUSTI, EESMISTE UDULATERNATE, TAGUMISTE UDULATERNATE, TAGURDUSTULEDE JA HELKURITE OSA TÜÜBIKINNITUSELE ESITATAVAD NÕUDED

1. MÕISTED

Kohaldatakse kahe- ja kolmerattalistele mootorsõidukitele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamist käsitleva 29. oktoobri 1993. aasta nõukogu direktiivi 93/92/EMÜ I lisas toodud mõisteid.

1.1. Hajuti — valgusti (seadme) välimine osa, mis laseb valgust läbi valgusava pinna;

1.2. kattekiht — mis tahes toode või tooted, mis paigaldatakse ühes või mitmes kihis hajuti välispinnale;

1.3. erinevat tüüpi seadmed — seadmed, mis erinevad üksteisest niisuguste oluliste näitajate poolest, nagu: 1.3.1. mark või kaubanimi, 1.3.2. optilise süsteemi omadused, 1.3.3. niisuguste osade lisamine või kõrvaldamine, mis võivad seadmete töötamise ajal esineva peegeldumise, murdumise, neeldumise ja/või moonutuste tõttu muuta optilist toimet, 1.3.4. hõõglambi tüüp, 1.3.5. hajutite ja võimaliku kattekihi materjalid.

2. SUUNATULEDE OSA TÜÜBIKINNITUSMÄRGILE TÄIENDAVALT ESITATAV TEAVE

2.1. Suunatuledel tuleb üldjuhul osa tüübikinnitusmärgi ristküliku lähedale ja osa tüübikinnitusnumbri vastu kinnitada number, mis näitab, kas on tegemist eesmise suunatulega (klass 11) või tagumise suunatulega (klass 12).

2.2. Suunatuledel, millel vastavalt punktile 4.7.1 ei saavutata ühel poolel nõutavat minimaalset valgustugevust kuni nurgani H = 80°, tuleb osa tüübikinnitusmärgi ristküliku alla kinnitada horisontaalne nool, mille teravik osutab suunda, milles punktile 4.7.1 vastav minimaalne valgustugevus saavutatakse vähemalt kuni nurgani H = 80°.

3. ÜLDNÕUDED

Seadmed tuleb projekteerida ja ehitada nii, et need tavalistes kasutustingimustes ja vaatamata neile mõjuda võivale vibratsioonile jätkavad häireteta töötamist ja säilitavad oma käesolevas lisas määratletud omadused.

4. TULEDE VALGUSTUGEVUS

Mitte kummalgi kahest seadmest ei tohi seadme poolt antava valguse valgustugevus võrdlustelje piires olla alljärgnevas tabelis toodud valgustugevuse kahest minimaalsest väärtusest väiksem ega maksimaalsest valgustugevusest suurem. Esitatud maksimaalseid väärtusi ei tohi mitte üheski suunas ületada.







min. (cd) maks. (cd) 4.1. Tagumised gabariidituled 4 12 4.2. Eesmised gabariidituled 4 60 4.3. Stopptuled 40 100 4.4. Suunatuled 4.4.1. eesmine suunatuli (klass 11) (vt 1. liidet) 90 700 (1) 4.4.2. tagumine suunatuli (klass 12) (vt 1. liidet) 50 200 (1) Kehtib ainult kahe punkte V = 0°/H = ± 5° läbiva vertikaaljoone ja kahe punkte V = ± 10°/H = 0° läbiva horisontaaljoone vahele jäävale pinnale. Kõikides teistes suundades kehtib valgustugevus 400 cd.

4.5. Väljaspool võrdlustelge peab tulede poolt antava valguse valgustugevus 1. liite joonistele vastavate nurgapiirkondade piires igas suunas, mis vastavad 2. liite valgusjaotuse tabelis sellele suunale toodud punktidele, võrduma vähemalt punktides 4.1-4.4 toodud minimaalsete väärtuste ja nimetatud tabelis vastavale suunale määratud protsentuaalsete näitajate korrutisega.

4.6. Erandina punktist 4.1 lubatakse maksimaalset valgustugevust 60 cd tagumistele gabariidituledele, mis on konstruktiivselt kokku ehitatud stopptuledega, selle tasapinna all, mis moodustab horisontaaltasapinnast allapoole nurga 5°.

4.7. Lisaks kehtivad järgmised nõuded. 4.7.1. Kõikides 1. liites määratletud piirkondades peab tulede poolt antava valguse valgustugevus olema gabariidituledel vähemalt 0,05 cd ning stopptuledel ja suunatuledel vähemalt 0,3 cd. 4.7.2. Kui gabariidituli on grupeeritud või stopptulega konstruktiivselt kokku ehitatud, peab kahe samaaegselt sisselülitatud tule mõõdetud tegeliku valgustugevuse suhe üksinda põleva tagumise gabariiditule valgustugevusse olema vähemalt 5:1 liites 2 määratud üheteistkümnes mõõtepunktis, mis paiknevad valgusjaotuse tabelis esitatud, punkti 0° V/± 10° H kaudu kulgevate vertikaalsete sirgjoontega ja punkti ± 5° V/0° H kaudu kulgevate horisontaalsete sirgjoontega piiratud piirkonnas. 4.7.3. Tuleb järgida 2. liite punktis 2.2 valgustugevuse kohaliku kõrvalekaldumise kohta esitatud nõudeid.

4.8. Valgustugevuse mõõtmise ajal peab lamp olema pidevalt sisse lülitatud. Vilkuvate tulede korral tuleb vältida seadme ülekuumenemist.

4.9. Täpsemad andmed kasutatavate meetodite kohta on toodud 2. liites, millele viidatakse punktis 4.5.

4.10. Tagumise numbrimärgi valgusti peab vastama 3. liites esitatud nõuetele.

4.11. Mitme valgusallikaga tulede fotomeetrilisi tööparameetreid kontrollitakse 2. liite sätete alusel.

5. KATSETINGIMUSED

5.1. Kõik katsed tuleb teostada standardse värvitu lambiga, mis kuulub seadmele ettenähtud lampide klassi ja mida reguleeritakse andma asjaomaselt lambilt nõutavat etalonvalgusvoogu. Mittevahetatavate valgusallikatega tuledel tuleb kõik katsed siiski teostada pingel 6,75 V või 13,5 V.

5.2. Seadme valgustandva pinna vertikaalsed ja horisontaalsed servad määratakse ja mõõdetakse seadme võrdluskeskme suhtes.

6. TULEDE VALGUSE VÄRVUSED

Stopptuled ja tagumised gabariidituled peavad andma punast valgust, eesmised gabariidituled valget valgust ja suunatuled kollakaspruuni valgust.

Tulede valguse värvus, mida mõõdetakse valmistaja poolt määratud lambiklassi kuuluva hõõglambi abil, peab olema I lisa 1. liites nõutud kolmevärvikoordinaatide piirväärtuste piires juhul, kui seda hõõglampi kasutatakse IV lisas ettenähtud katsepingel.

Mittevahetatavate valgusallikatega lampide kolorimeetrilisi omadusi tuleb siiski kontrollida lampides olevate valgusallikatega pingel 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

7. EESMISED JA TAGUMISED UDULATERNAD

Kohaldatakse eesmisi udulaternaid käsitleva direktiivi 76/762/EMÜ ja tagumisi udulaternaid käsitleva direktiivi 77/538/EMÜ nõudeid.

8. TAGURDUSTULED

Kohaldatakse tagurdustulesid käsitleva direktiivi 77/539/EMÜ nõudeid.

9. HELKURID

9.1. Pedaalide helkurid

9.1.1. Helkurite kuju peab olema niisugune, et need mahuvad ristkülikusse, mille külgede pikkuste suhe ei ole suurem kui 8.

9.1.2. Pedaalide helkurid peavad direktiivi 76/757/EMÜ VIII lisa nõuete kohaselt olema kollakaspruunid.

9.1.3. Kõigi nelja pedaali helkuri töötav peegelduspind peab olema vähemalt 8 cm2.

9.2. Muud helkurid

Kohaldatakse helkureid käsitleva direktiivi 76/757/EMÜ nõudeid.









1. liide

Ruumilise valgusjaotuse horisontaalsed (H) ja vertikaalsed (V) minimaalsed nurgad









2. liide

Fotomeetrilised mõõtmised

1. MÕÕTMISMEETODID

1.1. Häirivaid peegeldusi tuleb fotomeetriliste mõõtmiste ajal sobivate kaitsetega vältida.

1.2. Kui mõõtmiste tulemused seatakse kahtluse alla, tuleb mõõtmised teostada nii, et: 1.2.1. mõõtekaugus on pöördvõrdeline vahekauguse ruuduga; 1.2.2. mõõteseade on niisugune, et fotomeetri nurgaava paikneb valgusti võrdluskeskmest vaadatuna kümne nurgaminuti ja ühe nurgakraadi vahel; 1.2.3. valgustugevuse nõue loetakse antud vaatlussuuna suhtes rahuldatuks, kui nõue on täidetud suunas, mis ei erine vaatlussuunast rohkem kui veerandkraadi võrra.

2. STANDARDSE VALGUSJAOTUSE TABEL

2.1. Suund H = 0° ja V = 0° vastab võrdlusteljele (mis paikneb sõiduki suhtes horisontaalselt ja sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelselt ning osutab ettenähtud vaatevälja suunas). See läbib võrdluskeset. Tabelis esitatud väärtused annavad erinevatele mõõtmissuundadele minimaalse valgustugevuse protsentides igalt valgustilt võrdlusteljel nõutavast minimaalsest valgustugevusest (suundades H = 0° ja V = 0°).

2.2. 2. punktis toodud joonisel ruudustikuna kujutatud valgusjaotuse piirkonnas peab valgusjaotus olema valdavalt ühtlane nii, et valgustugevus saavutab ruudustiku joontega piiratud piirkonna osa igas suunas vähemalt protsentuaalselt esitatud minimaalse väärtuse (või madalaima võimaliku väärtuse) ruudustiku asjaomast suunda ümbritsevatel joontel.

3. MITME VALGUSALLIKAGA TULEDE FOTOMEETRILINE MÕÕTMINE

Tuleb kontrollida fotomeetrilisi tööparameetreid:

3.1. Mittevahetatavatel (statsionaarsetel) hõõglampidel ja teistel valgusallikatel: valmistaja poolt ettenähtud pingel; tehniline uurimisasutus võib nõuda valmistajalt niisugustele hõõglampidele spetsiaalset vooluallikat.

3.2. Vahetatavatel hõõglampidel: seeriaviisiliselt toodetavatel hõõglampidel, mis töötavad pingel 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, peavad valgustugevuse väärtused olema käesolevas lisas määratud maksimaalse ja minimaalse piirväärtuse vahel, liites valgustugevusele juurde valitud hõõglambitüübile IV lisas seeriaviisiliselt toodetavate hõõglampide kohta toodud valgusvoo ettenähtud lubatud kõrvalekalde; alternatiivselt võib standardset hõõglampi kasutada kordamööda igas üksikus asendis, rakendades etalonvalgusvoogu, kusjuures erinevate asendite üksikud mõõtmistulemused summeeritakse.









3. liide

Tagumise numbrimärgi valgusti fotomeetrilised mõõtmised

1. VALGUSTATAV PIIRKOND

Seadmed võivad kuuluda klassi I või klassi II. Klassi I kuuluvad seadmed tuleb projekteerida nii, et need valgustavad vähemalt 130 × 240 mm suurust piirkonda, ja klassi II kuuluvad seadmed nii, et need valgustavad vähemalt 200 × 280 mm suurust piirkonda.

2. VALGUSTI VALGUSE VÄRVUS

Seadmes kasutatud lambi valguse värvus peab olema valge, kuid piisavalt neutraalne, et mitte põhjustada numbrimärgi värvuse märgatavat muutumist.

3. VALGUSE LANGEMINE

Valgustusseadme valmistaja peab kehtestama seadme paigaldamise tingimused numbrimärgi ettenähtud kinnituskoha suhtes. Seade peab olema paigaldatud kohta, kus valguse langemisnurk pinnale ei ületa valgustatud piirkonna mitte üheski kohas 82°, kui nimetatud nurka mõõdetakse seadme valgust andva pinna numbrimärgi pinnast kõige kaugemal asetseva punkti suhtes. Kui optilisi elemente on rohkem kui üks, kehtib nimetatud nõue ainult numbrimärgi selle osa kohta, mida on ette nähtud vastava elemendiga valgustada.

Seade peab olema konstrueeritud nii, et mitte ükski valguskiir ei ole suunatud otse taha, välja arvatud punaste valguskiirte puhul, kui seade on kombineeritud või kokku ehitatud tagatulega.

4. MÕÕTMISMEETOD

Heledustasemeid mõõdetakse puhtal valgel kuivatuspaberi lehel, mille hajupeegeldumistegur on minimaalselt 70 protsenti, mis on numbrimärgi suurune ja asetatakse numbrimärgi tavalisele paigalduskohale, kuid numbrimärgi hoidikust 2 mm ettepoole.

Heledustaset mõõdetakse paberipinna suhtes täisnurkade all, alljärgnevas 5. punktis toodud joonisel kujutatud punktides, kui iga punkt esindab ümmargust piirkonda läbimõõduga 25 mm.

5. FOTOMEETRILISED OMADUSED

Heledus B peab kõigis alljärgnevalt määratletud mõõtepunktides olema vähemalt 2 cd/m2.







Joonis 1Mõõtepunktid klassile 1 Joonis 2Mõõtepunktid klassile 2

Heledusgradient väärtuste B1 ja B2 vahel, mida on mõõdetud eespool nimetatud punktide hulgast valitud mis tahes kahes punktis 1 ja 2, ei tohi ületada 2 × B0/cm, kui B0on erinevates mõõtepunktides registreeritud minimaalne heledus:









4. liide

Teatis järgmiste seadmete tüüpide kohta









5. liide









III LISA

KAHE- VÕI KOLMERATTALISTELE MOOTORSÕIDUKITELE PAIGALDATUD JA LÄHI- VÕI KAUGTULE VALGUSVIHKU ANDVATE NING HÕÕGLAMPIDE VÕI HALOGEEN-HÕÕGLAMPIDEGA VARUSTATUD SEADMETE (ESILATERNATE) OSA TÜÜBIKINNITUSELE ESITATAVAD NÕUDED

1. MÕISTED

Kohaldatakse direktiivi 93/92/EMÜ I lisas toodud mõisteid.

1.1. Hajuti — esilaterna (seadme) välimine osa, mis laseb valgust läbi valgusava pinna;

1.2. kattekiht — toode või tooted, mis paigaldatakse ühes või mitmes kihis hajuti välispinnale;

1.3. erinevat tüüpi esilaternad — esilaternad, mis erinevad üksteisest niisuguste oluliste näitajate poolest, nagu: 1.3.1. mark või kaubanimi; 1.3.2. optilise süsteemi omadused; 1.3.3. niisuguste osade lisamine või kõrvaldamine, mis võivad seadmete töötamise ajal esineva peegeldumise, murdumise, neeldumise ja/või moonutuste tõttu muuta optilist toimet. Niisuguste filtrite lisamine või kõrvaldamine, mis on ette nähtud valgusvihu värvuse muutmiseks ja mis ei mõjuta valgusjaotust, ei tingi siiski tüübi muutmist; 1.3.4. sobivus kasutamiseks nii parem- kui ka vasakpoolses liikluses või mõlema liiklussuunavariandi korral; 1.3.5. tekitatava valgusvihu laad (lähituli, kaugtuli või mõlemad); 1.3.6. pesa, millesse sobib (sobivad) asjaomasesse klassi kuuluv hõõglamp (kuuluvad hõõglambid); 1.3.7. hajutite ja võimaliku kattekihi materjalid.

2. ESILATERNAD

Eristatakse järgmisi esilaternaid:

2.1. Mopeedide esilaternad

(vt III-A lisa)







2.1.1. ühe hõõgniidiga lambiga 15 W (klass S3) 2.1.2. kahe hõõgniidiga lambiga 15/15 W (klass S4) 2.1.3. ühe hõõgniidiga halogeenlambiga 15 W (klass HS2)

2.2. Mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite esilaternad

(vt lisasid III-B ja III-C)







2.2.1. kahe hõõgniidiga lambiga 25/25 W (klass S1) 2.2.2. kahe hõõgniidiga lambiga 35/35 W (klass S2) 2.2.3. kahe hõõgniidiga halogeenlambiga 35/35 W (klass HS1) 2.2.4. kahe hõõgniidiga lambiga 40/45 W (klass R2)

2.3. Mootorrataste ja kolmerattaliste mootorsõidukite esilaternad

(vt III-D lisa — halogeen-hõõglampidega esilaternad, mis ei kuulu klassi HS1)







2.3.1. ühe hõõglambiga 55 W (klass H1) 2.3.2. ühe hõõglambiga 55 W (klass H2) 2.3.3. ühe hõõglambiga 55 W (klass H3) 2.3.4. ühe hõõglambiga 60 W (klass HB3) 2.3.5. ühe hõõglambiga 51 W (klass HB4) 2.3.6. ühe hõõglambiga 55 W (klass H7) 2.3.7. kahe hõõgniidiga lambiga 55/60 W (klass H4)









III-A LISA

MOPEEDIDE ESILATERNAD

1. ÜLDNÕUDED

1.1. Esilaternad tuleb projekteerida ja valmistada nii, et need tavalistes kasutustingimustes ja vaatamata neile mõjuda võivale vibratsioonile jätkavad häireteta töötamist ja säilitavad oma käesolevas lisas määratletud omadused.

1.2. Hõõglambi kinnitamiseks ettenähtud detailid tuleb projekteerida nii, et lampi on võimalik õigesse asendisse paigaldada ka pimedas.

2. ERINÕUDED

2.1. Hajuti õige asend optilise süsteemi suhtes peab olema selgesti tähistatud ja kasutamise ajal esineva pöörlemise vastu kindlustatud.

2.2. Esilaterna poolt tekitatava valgustatuse kontrollimiseks tuleb kasutada 1. ja 2. liites kirjeldatud mõõteekraani ja standardset valgustit, milles on sileda klaaskolviga ja värvitu hõõglamp, mis kuulub ühte punktis 2.1 ja III lisas määratletud klassidest. Standardsed valgustid tuleb reguleerida asjaomasele etalonvalgusvoole vastavalt väärtustele, mis on nendele esilaternatele asjaomases tehnilises dokumendis ette nähtud (vt IV lisa).

2.3. Lähitule valgusvihk peab andma niivõrd terava valgustatud ja valgustamata ala piiri, et selle alusel on praktiliselt võimalik tule täpne reguleerimine. Valgustatud ja valgustamata ala piir peab olema selgelt horisontaalne ja kulgema võimalikult sirgelt horisontaalse pikkusega vähemalt ± 900 mm mm, mida on mõõdetud 10 meetri kaugusel (halogeenlambi korral): pikkusega vähemalt ± 2 250 mm, mida on mõõdetud 25 m kaugusel; (vt 2. liidet). 1. liite kohaselt reguleeritud esilaternad peavad vastama nimetatud liites esilaternatele kehtestatud tingimustele.

2.4. Valguse jagunemine ei tohi külgsuunas varieeruda nii, et see vähendab head nähtavust.

2.5. Punktis 2.2 ettenähtud ekraani valgustatust tuleb mõõta fotomeetriga, mille tegelik tajupind on 65 mm küljepikkusega ruudu piires.

3. LISANÕUDED, MIS ESITATAKSE PÄDEVATE AMETIASUTUSTE POOLT VASTAVALT I LISA PUNKTILE 5.2.4 TEOSTATAVATELE TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KÕIGILE VÕIMALIKELE KONTROLLIMISTELE.

Kõik esilaternate fotomeetriliste omaduste mõõdetud väärtused, mis on saadud vastavalt nõuetele vastavuse katsetamisele esitatavatele üldistele nõuetele, peavad piirduma punktidega HV — LH — RH — L 600 — R 600 (vt 1. liites olevat joonist).









1. liide

S3- ja S4-klassi hõõglampidega varustatud esilaternate fotomeetrilised katsed

1. Mõõtmiseks paigutatakse mõõteekraan 10 meetri kaugusele esilaterna ette, lambi kaugtuleniiti punktiga HV ühendava joone suhtes täisnurga all (vt alljärgnevat joonist); joon H-H peab olema horisontaalne.

2. LÄHITULELE ESITATAVAD NÕUDED 2.1. Esilatern tuleb külgsuunas joondada nii, et selle valgusvihk on joone V-V suhtes võimalikult sümmeetriline. 2.2. Esilatern tuleb vertikaalsuunas reguleerida nii, et selle valgusvihu valgustatud ja valgustamata ala piir on joonest H-H 100 mm allpool. 2.3. Kui esilatern on reguleeritud vastavalt punktidele 2.1 ja 2.2, on valgustatuse väärtused järgmised: 2.3.1. Joonel H-H ja sellest kõrgemal: maksimaalselt 2 luksi; 2.3.2. Joonel, mis paikneb 300 mm joonest H-H allpool ja 900 mm laiuselt mõlemal pool vertikaaljoont V-V: minimaalselt 8 luksi; 2.3.3. Joonel, mis paikneb 600 mm joonest H-H allpool ja 900 mm laiuselt mõlemal pool vertikaaljoont V-V: minimaalselt 4 luksi.

3. KAUGTULELE ESITATAVAD NÕUDED (kui kaugtuli on kasutusel) 3.1. Kui esilaternad on vastavalt punktidele 2.1 ja 2.2 reguleeritud, peavad esilaternad kaugtulena kasutamisel täitma järgmisi nõudeid: 3.1.1. joonte H-H ja V-V lõikepunkt (HV) peab asetsema samavalgustustihedusjoone piirides, mis vastab 80 %le maksimaalsest valgustatusest, 3.1.2. kaugtulega tagatav maksimaalne valgustatus (Emax) peab olema minimaalselt 50 luksi, 3.1.3. alates punktist HV peab kaugtulega tagatud valgustatus olema vasakule ja paremale 0,90 m kaugusele minimaalselt Emax/4.

(mõõtmed millimeetrites 10 m kaugusel) Joonis









2. liide

HS2-klassi halogeenlampidega varustatud esilaternate fotome