01979A1113(01) — ET — 17.05.2005 — 001.002

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B Piiriülese Õhusaaste Kauglevi KONVENTSIOON (ELT L 171 27.6.1981, lk 13)

Muudetud:









▼B

Piiriülese Õhusaaste Kauglevi

KONVENTSIOON







KONVENTSIOONI OSALISED, OLLES OTSUSTANUD tõhustada sidemeid ja koostööd keskkonnakaitse valdkonnas, OLLES TEADLIKUD Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni tegevuse tähtsusest nimetatud sidemete ja koostöö tugevdamisel, esmajoones seoses õhu saastamise, sealhulgas õhusaasteainete kaugleviga, TUNNISTADES Euroopa Majanduskomisjoni osa Euroopa julgeoleku- ja koostöökonverentsi lõppakti asjakohaste sätete mitmepoolsel kohaldamisel, OLLES TEADLIKUD Euroopa julgeoleku- ja koostöönõupidamise lõppakti keskkonnakaitsepeatüki sisust, milles kutsutakse üles tegema koostööd, et piirata õhu saastamist, sealhulgas õhusaaste kauglevi, ja selle mõju, ning töötada rahvusvahelise koostöö kaudu välja õhusaasteainete (esialgu vääveldioksiidi ja edaspidi võimaluse korral ka teiste saasteainete) kauglevi seire ja hindamise ulatuslik programm, VÕTTES ARVESSE Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (edaspidi ÜRO) inimeste elukeskkonna konverentsi deklaratsiooni asjakohaseid sätteid, eelkõige 21. põhimõtet, milles väljendatakse ühist veendumust, et ÜRO põhikirja ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete kohaselt on riikidel suveräänne õigus kasutada oma ressursse vastavalt oma keskkonnapoliitikale ning kohustus tagada, et nende jurisdiktsiooni või kontrolli all toimuv tegevus ei kahjustaks teiste riikide keskkonda ega riikide jurisdiktsioonide väliste piirkondade keskkonda, TUNNISTADES, et õhu saastamisel, sealhulgas piiriülese õhusaaste kauglevil, võib olla nii lühi- kui ka pikaajaline kahjulik mõju, OLLES MURES selle pärast, et prognoositav õhusaasteainete heite suurenemine piirkonnas võib sellist kahjulikku mõju süvendada, TUNNISTADES vajadust uurida õhusaaste kauglevi mõju ning lahendada ilmnenud probleemid, KINNITADES oma valmisolekut tõhustada aktiivset rahvusvahelist koostööd, et toetada riikide asjakohase poliitika väljatöötamist ning teabevahetuse, konsultatsioonide, teadusuuringute ja seire abil kooskõlastada riikide meetmed õhu saastamise, sealhulgas piiriülese õhusaaste kauglevi vastu võitlemiseks, ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:







Mõisted

Artikkel 1

Selles konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) õhu saastamine - ainete või energia otsene või kaudne väljuta- mine õhku inimese poolt, mis tekitab kahjulikku mõju, mis võib ohustada inimeste tervist, elusressursse, ökosüsteeme ja ainelist vara ning raskendada või takistada keskkonna puh- keotstarbelist või muud õiguspärast kasutamist; mõistet õhu- saasteained tõlgendatakse sellest tulenevalt;

b) piiriülese õhusaaste kauglevi - õhusaaste, mille allikas asub täielikult või osaliselt ühe riigi jurisdiktsiooni all olevas piirkonnas ning mille kahjulik mõju avaldub teise riigi jurisdiktsiooni all olevas piirkonnas nii kaugel, et saasteallikat või -allikate rühmi ei ole võimalik kindlaks määrata.







Peamised põhimõtted

Artikkel 2

Võttes nõuetekohaselt arvesse asjakohaseid asjaolusid ja probleeme, on konventsiooniosalised otsustanud kaitsta inimest ja teda ümbritsevat keskkonda õhu saastamise eest, püüdes piirata ning võimaluste piires vähendada ja vältida õhu saastamist, sealhulgas piiriülese õhusaaste kauglevi.

Artikkel 3

Konventsiooni raames töötavad konventsiooniosalised teabevahetuse, konsultatsioonide, teadusuuringute ja seire abil viivitamata välja saasteainete õhku heitmise vastu võitlemise poliitika ja strateegiad, võttes arvesse riikide ja rahvusvahelisel tasandil juba tehtud jõupingutusi.

Artikkel 4

Konventsiooniosalised teavitavad üksteist oma poliitikast, uurimistegevusest ja tehnilistest meetmetest, mille eesmärk on võimaluste piires võidelda saasteainete heite vastu, millel võib olla kahjulik mõju, ning vaatavad oma poliitika, teadustegevuse ja tehnilised meetmed üle, aidates sellega vähendada õhu saastamist, sealhulgas piiriülese õhusaaste kauglevi.

Artikkel 5

Taotluse korral konsulteerivad kohe omavahel konventsiooniosalised, keda mõjutab või võib mõjutada piiriülese õhusaaste kauglevi, ja konventsiooniosalised, kelle piires või kelle jurisdiktsiooni all toimuva või kavandatava tegevuse tõttu selline õhusaaste tekib või võib tekkida.







Õhukvaliteedi reguleerimine

Artikkel 6

Võitluseks õhu saastamisega, esmajoones uute või rekonstrueeritud ettevõtete õhusaastega, ning arvestades artikleid 2-5, käimasolevaid uuringuid, teabevahetust, seiret ja selle tulemusi ning kohalike ja muude abinõude maksumust ja tõhusust, kohustub iga konventsiooniosaline välja töötama parima poliitika ja strateegiad, mis sisaldavad õhukvaliteedi reguleerimise süsteeme ning tasakaalustatud arenguga kooskõlas olevaid piiramismeetmeid, kasutades sealjuures parimat, majanduslikult otstarbekat keskkonnahoidlikku tehnoloogiat.







Uurimis- ja arendustegevus

Artikkel 7

Oma vajadustest lähtudes algatavad konventsiooniosalised uurimis- ja/või arendustegevuse ning teevad sellealast koostööd järgmistes küsimustes:

a) väävliühendite ja muude põhiliste saasteainete heite vähendamise olemasolev ja kavandatav tehnoloogia, sealhulgas tehniline ja majanduslik otstarbekus, ning keskkonnamõjud;

b) aparatuur ja muud vahendid õhusaasteainete heite seireks ja mõõtmiseks ning kontsentratsiooni seireks ja mõõtmiseks välisõhus;

c) täiustatud mudelid õhusaasteainete piiriülese kauglevi paremaks mõistmiseks;

d) väävliühendite ja muude põhiliste õhusaasteainete mõju määratlemine inimese tervisele ja keskkonnale, sealhulgas põllumajandusele, metsandusele, materjalidele, vee- ja muudele looduslikele ökosüsteemidele ning nähtavusele, et luua teaduslik alus doosi ja mõju vahekorra kindlakstegemiseks keskkonnakaitse eesmärgil;

e) keskkonnakaitse eesmärkide saavutamise, sealhulgas piiriülese õhusaaste kauglevi vähendamise alternatiivmeetmete majanduslik, sotsiaalne ja ökoloogiline hindamine;

f) haridus- ja koolitusprogrammid, milles käsitletakse väävli- ühendite ja muude põhiliste õhusaasteainetega saastamise keskkonnakaitseaspekte.







Teabevahetus

Artikkel 8

Ühistes huvides vahetavad konventsiooniosalised artiklis 10 märgitud täitevorgani kaudu ja kahepoolselt teavet järgmistes küsimustes:

a) andmed kokkulepitud õhusaasteainete (alustades vääveldioksiidist) heite kohta kokkulepitud ajavahemikus kokkulepitud suurusega võrguruudult või andmed kokkulepitud õhusaasteainete (alustades vääveldioksiidist) voogude kohta, mis kokkulepitud ajavahemikus levivad üle riigipiiri kokkulepitud kaugusele;

b) suured muutused riigi poliitikas ja üldises tööstuslikus arengus, mis võiksid oluliselt mõjutada piiriülese õhusaaste kaug- levi, ja nende võimalik mõju;

c) piiriülese õhusaaste kaugleviga seotud õhusaaste vähendamise tehnoloogiad;

d) riigi tasandi prognoositavad kulutused väävliühendite ja muude põhiliste õhusaasteainete heite piiramisele;

e) meteoroloogilised ja füüsikalis-keemilised andmed levimise ajal toimuvate protsesside kohta;

f) füüsikalis-keemilised ja bioloogilised andmed piiriülese õhusaaste kauglevi mõju kohta ning kahju ulatuse kohta, ( 1 ) mida nimetatud õhusaaste nende andmete kohaselt tekitab;

g) väävliühendite ja muude põhiliste õhusaasteainete heite piiramise poliitika ja strateegiad riigi, piirkonna ja allpiirkonna tasandil.







Piiriüleste õhusaasteainete kauglevi seire ja hindamise Euroopa koostööprogrammi rakendamine ning edasiarendamine

Artikkel 9

Konventsiooniosalised peavad oluliseks rakendada piiriüleste õhusaasteainete kauglevi seire ja hindamise Euroopa koostööprogrammi (edaspidi EMEP) ning selle programmi edasiarendamiseks rõhutavad:

a) konventsiooniosaliste soovitatavat ühinemist EMEPiga, mis esimesel etapil seisneb vääveldioksiidi ja sellelaadsete ainete seires, ning nimetatud programmi täieliku rakendamise vajadust;

b) vajadust võimaluse korral kasutada võrreldavaid või standardseid seireprotseduure;

c) soovitust, et seireprogramm põhineks riiklike ja rahvusvaheliste programmide raamistikul. Seirejaamu luuakse ja andmeid kogutakse nende riikide jurisdiktsiooni all, kus sellised jaamad asuvad;

d) soovitust töötada välja raamistik keskkonnaseire koostööprogrammile olemasolevate ja tulevaste riiklike, piirkondlike, all- piirkondlike ja muude rahvusvaheliste programmide alusel ning neid arvestades;

e) vajadust vahetada andmeid kokkulepitud õhusaasteainete (alustades vääveldioksiidist) heite kohta kokkulepitud ajavahemikus kokkulepitud suurusega võrguruudult või andmeid kokkulepitud õhusaasteainete (alustades vääveldioksiidist) voogude kohta, mis kokkulepitud ajavahemikus levivad üle riigipiiri kokkulepitud kaugusele. Avalikustatakse voogude kindlakstegemise meetod ja mudel ning heitel võrguruudu kohta põhinev õhusaasteainete levi kindlakstegemise meetod ja mudel ning need meetodeid ja mudeleid vaadatakse täiustamise eesmärgil regulaarselt läbi;

f) valmisolekut jätkata andmete vahetamist kokkulepitud õhu- saasteainete (alustades vääveldioksiidist) koguheite kohta riigis ning ajakohastada neid andmeid regulaarselt;

g) vajadust esitada meteoroloogilisi ja füüsikalis-keemilisi andmeid levimise ajal toimuvate protsesside kohta;

h) vajadust keemiliste ainete seire järele teistes keskkondades, näiteks vees, pinnases ja taimestikus, samuti vajadust samalaadse programmi järele inimeste tervisele ja keskkonnale avaldatava mõju seireks;

i) soovitust laiendada EMEPi riigisisest võrgustikku, et kasutada seda kontrolliks ja seireks.







Täitevorgan

Artikkel 10

1. Konventsiooniosaliste esindajad moodustavad Euroopa Majanduskomisjoni keskkonnakomitee raames konventsiooni täitevorgani ja kohtuvad selles pädevuses vähemalt kord aastas.

2. Täitevorgan:

a) jälgib konventsiooni rakendamist;

b) vajaduse korral moodustab konventsiooni rakendamise ja edasiarendamise küsimuste arutamiseks töörühmi, kes valmistavad sel eesmärgil ette asjakohased uurimistööd ja muu dokumentatsiooni ning esitavad täitevorganile arutamiseks soovitusi;

c) täidab muid konventsioonist tulenevaid ülesandeid.

3. Täitevorgan kasutab EMEPi juhtorganit, et osaleda täiel määral konventsiooni rakendamises, esmajoones andmete kogumises ja teaduskoostöös.

4. Vajaduse korral kasutab täitevorgan oma ülesannete täitmisel ka teistelt rahvusvahelistelt organisatsioonidelt saadud teavet.







Sekretariaat

Artikkel 11

Euroopa Majanduskomisjoni täitevsekretär osutab täitevorganile järgmisi sekretariaaditeenuseid:

a) kutsub kokku ja valmistab ette täitevorgani koosolekud;

b) edastab konventsiooniosalistele käesoleva konventsiooni kohaselt saadud aruanded ja muu teabe;

c) täidab täitevorgani antud ülesandeid.







Konventsiooni muudatused

Artikkel 12

1. Konventsiooniosaline võib teha ettepanekuid konventsiooni muutmiseks.

2. Muudatusettepanekute tekstid esitatakse kirjalikult Euroopa Majanduskomisjoni täitevsekretärile, kes edastab need kõigile konventsiooniosalistele. Täitevorgan arutab muudatusettepanekuid oma järgmisel iga-aastasel koosolekul, tingimusel et Euroopa Majanduskomisjoni täitevsekretär on ettepanekud konventsiooniosalistele edastanud vähemalt üheksakümmend päeva enne koosolekut.

3. Konventsiooni muudatus võetakse vastu konventsiooniosaliste esindajate konsensuse alusel ning see jõustub muudatuse vastuvõtnud konventsiooniosaliste suhtes üheksakümnendal päeval pärast seda, kui kaks kolmandikku konventsiooniosalistest on andnud hoidjale hoiule oma vastuvõtmiskirja. Ülejäänud konventsiooniosaliste suhtes jõustub muudatus üheksakümnendal päeval pärast seda, kui asjaomane konventsiooniosaline on andnud hoiule oma muudatuse vastuvõtmiskirja.







Vaidluste lahendamine

Artikkel 13

Kui kahe või enama konventsiooniosalise vahel tekib vaidlus konventsiooni tõlgendamise või rakendamise üle, püüavad nad selle lahendada läbirääkimiste teel või muul vaidluspooltele vastuvõetaval viisil.







Allakirjutamine

Artikkel 14

1. Konventsioon on allakirjutamiseks avatud 13. kuni 16. novembrini 1979 ÜRO Genfi kontoris Euroopa Majanduskomisjoni korraldataval keskkonnakaitsealasel tippkohtumisel Euroopa Majanduskomisjoni liikmesriikidele, riikidele, kellel on vastavalt Majandus- ja Sotsiaalnõukogu 28. märtsi 1947. aasta resolutsiooni 36 (IV) lõikele 8 Euroopa Majanduskomisjoni juures konsultatiivne staatus, ning Euroopa Majanduskomisjoni suveräänsetest liikmesriikidest moodustatud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidele, kes on pädevad pidama konventsioonis käsitletavates küsimustes läbirääkimisi ning sõlmima ja rakendama sellealaseid rahvusvahelisi kokkuleppeid.

2. Sellised piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid võivad oma pädevusse kuuluvates küsimustes teostada oma nimel õigusi ja täita kohustusi, mis selle konventsiooniga on määratud nende liikmesriikidele. Sellisel juhul ei ole organisatsiooni liikmesriikidel õigust oma õigusi eraldi teostada.







Ratifitseerimine, vastuvõtmine, kinnitamine ja ühinemine

Artikkel 15

1. Konventsioon tuleb ratifitseerida, vastu võtta või kinnitada.

2. Alates 17. novembrist 1979 võivad konventsiooniga ühineda artikli 14 lõikes 1 märgitud riigid ja organisatsioonid.

3. Ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemiskiri antakse hoiule ÜRO peasekretärile, kes täidab hoidja ülesandeid.







Jõustumine

Artikkel 16

1. Konventsioon jõustub üheksakümnendal päeval pärast kahekümne neljanda ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja hoiuleandmist.

2. Iga konventsiooniosalise suhtes, kes ratifitseerib, võtab vastu või kinnitab konventsiooni või ühineb sellega pärast kahekümne neljanda ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemis- kirja hoiuleandmist, jõustub konventsioon üheksakümnendal päeval pärast selle konventsiooniosalise ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja hoiuleandmist.







Väljaastumine

Artikkel 17

Pärast viie aasta möödumist päevast, mil konventsioon konventsiooniosalise suhtes jõustus, võib konventsiooniosaline konventsiooni osaliste hulgast alati välja astuda, esitades hoidjale kirjaliku teate. Väljaastumine jõustub üheksakümne päeva möödumisel päevast, mil hoidja on saanud teate.







Autentsed tekstid

Artikkel 18

Konventsiooni originaal, mille inglis-, prantsus- ja venekeelne tekst on võrdselt autentsed, antakse hoiule ÜRO peasekretärile. Piiriülese õhusaaste kauglevi

▼M4

1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni protokoll hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta







LEPINGUOSALISED, ON OTSUSTANUD rakendada piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni, OLLES TEADLIKUD, et lämmastikoksiididel, väävlil, lenduvatel orgaanilistel ühenditel ja redutseeritud lämmastikusisaldusega ühenditel on kahjulik mõju inimeste tervisele ja keskkonnale, OLLES MURES selle pärast, et paljudel ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piirkonnas paiknevatel aladel ikka veel ületatakse inimeste tervise ja taimestiku kaitseks kehtestatud hapestumise kriitilisi saastekoormusi, biogeense lämmastiku kriitilisi saastekoormusi ja osooni kriitilisi saastetasemeid, OLLES SAMUTI MURES, et eraldunud lämmastikoksiidid, väävel ja lenduvad orgaanilised ühendid, aga samuti teisesed saasteained nagu osoon ja ammoniaagi reaktsioonisaadused levivad atmosfääris pikkade vahemaade taha ja nad võivad avaldada kahjulikku piiriülest mõju, TUNNISTADES, et ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piirkonnas paiknevate lepinguosaliste aladelt pärinevad heitkogused suurendavad õhu saastatust poolkera ja kogu maailma ulatuses, ning tõdedes saasteainete kontinentidevahelise levimisi potentsiaali ja selle edasise uurimise vajadust, TUNNISTADES SAMUTI, et Kanada ja Ameerika Ühendriigid peavad kahepoolseid läbirääkimisi lämmastikoksiidide ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise üle, püüdes lahendada osooni piiriüleste mõjude probleemi, TUNNISTADES LISAKS SELLELE, et Kanada kohustub 2000. aasta järgseks perioodiks kavandatud ülekanadalise happevihmadega seotud kava ellu viies jätkama väävli heitkoguste vähendamist aastaks 2010 ja et Ameerika Ühendriigid kohustuvad oma idaosas rakendama lämmastikoksiidide vähendamise programmi ja vähendama heitkoguseid määral, mis on vajalik, et täita siseriiklikke välisõhu kvaliteedi standardeid tahkete osakeste osas, OLLES OTSUSTANUD kohaldada mitmeid erimõjusid omavat ja üheaegselt mitmele saasteainele suunatud lähenemisviisi, et vältida või minimeerida kriitiliste saastekoormuste ja -tasemete ületamist, VÕTTES ARVESSE heitkoguseid teatavatest olemasolevatest, praegust õhusaaste taset põhjustavatest tegevustest ja seadeldistest, ning tegevuste ja seadeldiste arengut tulevikus, MÕISTES, et nende ainete heitkoguste vähendamiseks on olemas tehnilised võtted ja käitlemistavad, OLLES OTSUSTANUD rakendada ettevaatusel põhinevat lähenemisviisi, millele on osutanud Rio de Janeiro keskkonna- ja arengudeklaratsiooni põhimõte 15, et nende ainete heitkoguste teket ennetada, vältida või minimeerida, VEEL KORD KINNITADES, et riikidel on vastavalt ÜRO põhikirjale ja rahvusvahelise õiguse põhimõtetele suveräänne õigus kasutada oma ressursse vastavalt nende endi keskkonna- ja arengupoliitikale ning samuti kohustus tagada, et nende jurisdiktsiooni või kontrolli all toimuv tegevus ei tekitaks kahju teiste riikide või väljaspool nende siseriiklikku jurisdiktsiooni olevate piirkondade keskkonnale; OLLES TEADLIKUD, et õhusaaste vastu võitlemiseks on vaja majanduslikult otstarbekat piirkondlikku lähenemisviisi, mis võtaks arvesse mõjude ja vähendamiskulude erinevusi eri riikides, MÄRKIDES era- ja valitsusväliste sektorite olulist panust nimetatud ainete mõju ja heitkoguste olemasolevate vähendamisvõtete tundmaõppimisel, samuti nende sektorite rolli atmosfääri eralduvate heitkoguste vähendamisele kaasaaitamisel, PIDADES MEELES, et väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamiseks võetud meetmed ei tohiks kujutada endast meelevaldse või põhjendamatu diskrimineerimise vahendit või rahvusvahelise konkurentsi ja kaubanduse varjatud piirangut, VÕTTES ARVESSE parimaid olemasolevaid teadus- ja tehnikaalaseid teadmisi ja andmeid kõnealuste ainete heitkoguste ja atmosfääris toimuvate protsesside ning nende ainete mõju inimeste tervisele ja keskkonnale, samuti teadmisi heitkoguste vähendamiskulude kohta, ning tunnistades vajadust jätkata teadus- ja tehnikaalast koostööd, et edendada nende küsimuste mõistmist, MÄRKIDES, et 31. oktoobril 1988 Sofias vastuvõetud protokollis lämmastikoksiidide heitkoguse või nende piiriüleste voogude vähendamise kohta ja 18. novembril 1991 Genfis vastuvõetud protokollis lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste või nende piiriüleste voogude vähendamise kohta on juba ette nähtud lämmastikoksiidide ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamine ning et mõlema nimetatud protokolli tehnilised lisad juba sisaldavad tehnilisi juhendeid, kuidas neid heitkoguseid vähendada, MÄRKIDES KA, et 14. juulil 1994 Oslos vastuvõetud protokollis väävli heitkoguste edasise vähendamise kohta on juba ette nähtud väävli heitkoguste vähendamine eesmärgiga väävli kriitilise sadenemise ületamisi vähendades vähendada happe sadenemist, kusjuures nimetatud kriitilised sadenemised on tuletatud happesuse kriitilistest saastekoormustest, lähtudes oksüdeeritud väävliühendite osas summaarsesse happe sadenemisse 1990. aastal, MÄRKIDES LISAKS SELLELE, et käesolev protokoll on konventsiooni esimene kokkulepe, mis käsitleb konkreetselt redutseeritud lämmastikuühendeid, PIDADES MEELES; et nende ainete heitkoguste vähendamine võib tuua täiendavat kasu teiste saasteainete vähendamisel, sealhulgas eelkõige piirata piiriüleselt levivaid teiseste tahkete osakestega aerosoole, mis koos õhu kaudu edasikanduvate tahkete osakestega avaldavad mõju inimeste tervisele, PIDADES MEELES KA vajadust käesoleva protokolli eesmärkide saavutamiseks niipalju kui võimalik vältida selliste meetmete võtmist, mis süvendavad muid tervise ja keskkonnaga seotud probleeme, MÄRKIDES, et lämmastikoksiidide ja ammoniaagi heitkoguste vähendamiseks võetavate meetmete puhul tuleks arvesse võtta kogu biogeokeemilist lämmastikuringet ja silmas pidada, et need meetmed ei suurendaks reaktsioonivõimelise lämmastiku, sealhulgas lämmastikoksiidi heitkoguseid, mis võivad süvendada muid lämmastikuga seotud probleeme, MÕISTES, et inimtegevuse tõttu õhku eraldunud metaan ja süsinikmonooksiid aitavad lämmastikoksiidide lenduvate orgaaniliste ühendite juuresolekul kaasa troposfääriosooni tekkimisele, ning MÕISTES KA kohustusi, mille lepinguosalised on endale võtnud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel, ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:







Artikkel 1

Mõisted

Käesoleva protokolli kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. konventsioon – piiriülese õhusaaste kauglevi konventsioon, mis võeti vastu 13. novembril 1979. aastal Genfis;

2. EMEP – õhusaasteainete kauglevi seire ja hindamise Euroopa koostööprogramm;

3. täitevorgan – konventsiooni artikli 10 lõike 1 kohaselt asutatud täitevorgan;

4. komisjon – Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjon;

5. lepinguosalised – käesoleva protokolli osalised, kui tekstist ei tulene teisiti;

6. EMEPi geograafiline rakendusala – 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi protokolli (õhusaasteainete kauglevi seire ja hindamise Euroopa koostööprogrammi (EMEP) pikaajalise rahastamise kohta, vastu võetud 28. septembril 1984. aastal Genfis) artikli 1 lõikes 4 määratletud ala;

7. heitkogus – aine eraldumine punkt- või hajureostusallikast atmosfääri;

8. lämmastikoksiidid – lämmastikoksiid ja lämmastikdioksiid, väljendatuna lämmastikdioksiidina (NO2);

9. redutseeritud lämmastikusisaldusega ühendid – ammoniaak ja selle reaktsioonisaadused;

10. väävel – kõik väävliühendid, väljendatud vääveldioksiidina (SO2);

11. lenduvad orgaanilised ühendid (LOÜ) – kui ei ole täpsustatud teisiti, kõik inimtekkelised orgaanilised ühendid, välja arvatud metaan, mis võivad päikesevalguse toimel lämmastikoksiididega reageerides tekitada fotokeemilisi oksüdante;

12. kriitiline saastekoormus – kvantitatiivne hinnang kokkupuute kohta ühe või mitme saasteainega, millel allpool seda taset vastavalt praegustele teadmistele puudub allpool seda märkimisväärne kahjulik toime keskkonna tundlikele osadele;

13. kriitiline saastetase – saasteainete kontsentratsioon atmosfääris, millest kõrgem tase võib vastavalt praegustele teadmistele olla otseselt kahjulik vastuvõtjatele, nagu on inimesed, taimed, ökosüsteemid või ained;

14. saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkond – (SHRP) - III lisas määratud ala artikli 3 lõikes 9 sätestatud tingimustel;

15. paikne allikas – mis tahes püsiv ehitis, konstruktsioon, rajatis, käitis või seade, mis paiskab välja või võib välja paisata väävlit, lämmastikoksiide, lenduvaid orgaanilisi ühendeid või ammoniaaki otseselt või kaudselt atmosfääri;

16. uus paikne allikas – mis tahes paikne allikas, mille ehitamist või olulist muutmist alustatakse pärast ühe aasta möödumisel käesoleva protokolli jõustumisest. Pädeva siseriikliku asutuse ülesanne on otsustada, kas muudatus on oluline või mitte, võttes arvesse selliseid tegureid nagu muudatusest tulenev kasu keskkonnale.

Artikkel 2

Eesmärk

Käesoleva protokolli eesmärk on kontrollida ja vähendada väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguseid, mille on põhjustanud inimtegevus ja mis tõenäoliselt mõjuvad kahjulikult inimeste tervisele, looduslikele ökosüsteemidele, materjalidele ja kultuuridele hapestumise, eutrofeerumise või troposfääriosooni tõttu, mis levivad õhutranspordi kasutamisel piiriüleselt, ja tagada niipalju kui võimalik, et pikemas perspektiivis ja järkjärgulise lähenemisviisi kohaselt teaduse edusamme arvesse võttes atmosfääri sadenemised ja kontsentratsioonid ei ületataks:

a) EMEPi geograafilisel rakendusalal asuvate lepinguosaliste ja Kanada osas happesuse kriitilisi saastekoormusi, mida on kirjeldatud I lisas;

b) EMEPi geograafilisel rakendusalal olevate lepinguosaliste osas biogeense lämmastiku kriitilisi saastekoormusi, mida on kirjeldatud I lisas;

c) osooni puhul: i) EMEPi geograafilisel rakendusalal olevate lepinguosaliste osas osooni kriitilisi saastetasemeid, mis on toodud I lisas; ii) Kanada osas ülekanadalist normi osooni kohta; iii) Ameerika Ühendriikide osas osooni käsitlevat riiklikku välisõhu kvaliteedinormi.

Artikkel 3

Põhikohustused

1. Iga lepinguosaline, kelle jaoks on määratud heitkoguse ülemmäär II lisa mis tahes tabelis, vähendab iga-aastaseid heitkoguseid ja hoiab neid vähendatud tasemel kõnealuse ülemmäära ja kõnealuses lisas täpsustatud ajakavade kohaselt. Iga lepinguosaline kontrollib vähemalt saastavate ühendite iga-aastaseid heitkoguseid II lisas toodud kohustuste kohaselt.

2. Iga lepinguosaline kohaldab IV, V ja VI lisas täpsustatud piirväärtusi iga uue paikse allika suhtes, mis kuulub kõnealustes lisades nimetatud paiksete allikate kategooriasse, hiljemalt VII lisas toodud tähtajaks. Alternatiivina võib lepinguosaline kohaldada erinevaid heitkoguse vähendamise strateegiaid, mille abil saavutatakse vastavad heitkoguste üldtasemed kõikide allika kategooriate jaoks.

3. Iga lepinguosaline kohaldab, niivõrd kui see on tehniliselt ja majanduslikult teostatav ning võttes arvesse kulusid ja tulusid, IV, V ja VI lisas nimetatud piirväärtusi iga olemasoleva paikse allika suhtes, mis kuulub kõnealustes lisades nimetatud paiksete allikate kategooriasse, hiljemalt VII lisas toodud tähtajaks. Alternatiivina võib iga lepinguosaline kohaldada erinevaid heitkoguste vähendamise strateegiaid, mille abil saavutatakse sellised vastavad heit- koguste üldtasemed kõikide allikate kategooriate jaoks või väljaspool EMEPi geograafilist ulatust olevate lepinguosaliste jaoks, mis on vajalikud siseriiklike või piirkondlike hapestumise vähendamist käsitlevate eesmärkide saavutamiseks ja siseriiklikele õhukvaliteedi standarditele vastamiseks.

4. Lepinguosalised hindavad IV, V ja VIII lisa muutmise eesmärgil uute ja kasutuselolevate katelde ja protsessi kütteseadmete, mille nimisoojusvõimsus on üle 50 MWth, ning uute raskeveokite piirväärtusi täitevorgani istungil hiljemalt kahe aasta jooksul pärast käesoleva protokolli jõustumist.

5. Iga lepinguosaline kohaldab VIII lisas nimetatud kütuste ja uute liikuvate allikate piirväärtusi hiljemalt VII lisas toodud tähtajaks.

6. Iga lepinguosaline kohaldab parimat võimalikku tehnikat liikuvate allikate ja iga uue või kasutuseloleva paikse allika suhtes, võttes arvesse täitevorgani 17. istungil vastu võetud juhendmaterjale I-IV (otsus 1999/1) ja nende muudatusi.

7. Iga lepinguosaline võtab asjaomased meetmed, mis põhinevad muu hulgas teaduslikel ja majanduslike kriteeriumidel ja millega vähendatakse lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguseid, mis on seotud VI või VIII lisas nimetatud toodete kasutamisega. Lepinguosalised kaaluvad hiljemalt täitevorgani 2. istungiks pärast käesoleva protokolli jõustumist lenduvate orgaaniliste ühendite piirväärtusi sellistes toodetes, mis ei sisaldu VI või VIII lisas, ning tähtaegu nende piirväärtuste kohaldamiseks.

8. Iga lepinguosaline lõike 10 kohaselt:

a) kohaldab vähemalt IX lisas toodud ammoniaagi kontrolli- meetmeid;

b) kohaldab vajaduse korral ammoniaagi heitkoguste tõkestamiseks ja vähendamiseks parimat võimalikku tehnikat, mis on nimetatud täitevorgani 17. istungil vastu võetud V juhisdokumendis (otsus 1999/1) ja selle muudatustes.

9. Lõiget 10 kohaldatakse iga sellise lepinguosalise suhtes:

a) kelle maa kogupindala on suurem kui 2 miljonit ruutkilomeetrit;

b) kelle väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja/või lenduvate orgaaniliste ühendite iga-aastased heitkogused, mis aitavad kaasa hapestumisele, eutrofeerumisele või troposfääri osooni tekkimisele ühe või mitme muu lepinguosalise jurisdiktsiooni alla kuuluval alal, on peamiselt pärit oma jurisdiktsiooni alla kuuluvalt alalt, mis on loetletud III lisas SHRPna ja kes on esitanud selleks punktiga c kooskõlas olevad dokumendid;

c) kes on esitanud kirjelduse ühe või mitme saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonna geograafilise ulatuse kohta pärast käesoleva protokolli allkirjastamist, ratifitseerimist, vastuvõtmist ja heakskiitmist ning sellega ühinemist ja täiendavad dokumendid III lisasse kandmiseks;

d) kes on teatanud oma kavatsusest tegutseda käesoleva lõike kohaselt pärast käesoleva protokolli allkirjastamist, ratifitseerimist, vastuvõtmist ja heakskiitmist ning sellega ühinemist.

10. Lepinguosaliselt, kelle suhtes käesolevat lõiget kohaldatakse, nõutakse:

a) käesoleva artikli ja II lisa sätete täitmist, kui ta kuulub EMEPi geograafilisse ulatusse, üksnes asjaomases saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnas iga saasteaine osas, mille jaoks on III lisasse kantud selle jurisdiktsiooni alla kuuluv saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkond; või

b) lõigete 1, 2, 3, 5, 6 ja 7 ning II lisa sätete täitmist, kui ta ei kuulu EMEPi geograafilisse ulatusse, üksnes asjaomases saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnas iga saasteaine osas (lämmastikoksiidid, väävel ja/või lenduvad orgaanilised ühendid), mille jaoks on III lisasse kantud selle jurisdiktsiooni alla kuuluv saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkond, ja sellelt lepinguosaliselt ei nõuta lõike 8 sätete täitmist kus tahes oma jurisdiktsiooni piires.

11. Kanada ja Ameerika Ühendriigid esitavad täitevorganile pärast käesoleva protokolli ratifitseerimist, vastuvõtmist või heakskiitmist või sellega ühinemist väävli, lämmastikoksiidide ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vastavad vähendus- kohustused, mis kantakse automaatselt II lisasse.

12. Lepinguosalised alustavad artikli 10 lõikes 2 sätestatud esimese läbivaatuse tulemuste põhjal ja hiljemalt ühe aasta jooksul pärast kõnealuse läbivaatuse teostamist läbirääkimisi edasiste heit- koguste vähendamist käsitlevate kohustuste osas.

Artikkel 4

Teabe- ja tehnoloogia vahetus

1. Iga lepinguosaline loob õigusnormide ja tavadega kooskõlas oleval viisil ja vastavalt käesoleva protokolli kohastele kohustustele soodsad tingimused teabe, tehnoloogiate ja tehnikate vahetuse hõlbustamiseks eesmärgiga vähendada väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguseid, muu hulgas edendades:

1. selliste andmebaaside arengut ja ajakohastamist, kus on andmed parimate võimalike tehnikate, kaasa arvatud energiatõhususe suurendamise tehnikad, vähesaastavate põletite ja põllumajanduse heade keskkonnatavade kohta;

2. teabe- ja kogemuste vahetust vähemsaastavate transpordisüsteemide väljaarendamisel;

3. otsekontakte ja koostööd tööstuse valdkonnas, kaasa arvatud ühisettevõtted;

4. tehnilise abi andmist.

2. Edendades lõikes 1 nimetatud tegevusi, loob iga lepinguosaline soodsad tingimused kontaktide ja koostöö hõlbustamisele selliste era- ja avaliku sektori asjaomaste organisatsioonide ja isikute vahel, kes võivad pakkuda tehnoloogiat, projekteerimis- ja inseneriteenuseid, seadmeid või finantse.

Artikkel 5

Üldsuse teadlikkus

1. Iga lepinguosaline õigusnormide ja tavadega kooskõlas oleval viisil hõlbustab teabe andmist üldsusele, sealhulgas teave:

a) siseriiklike iga-aastaste väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste kohta ning siseriiklike heitkoguste ülemmäärade või muude artiklis 3 osutatud kohustuste täitmisel tehtavate edusammude kohta;

b) asjaomaste saasteainete sadenemiste ja kontsentratsioonide kohta ja vajadusel nende sadenemiste ja kontsentratsioonide kohta seoses artiklis 2 osutatud kriitiliste saastekoormuste ja -tasemetega;

c) troposfääriosooni tasemete kohta;

d) artiklis 6 sätestatud strateegiate ja meetmete kohta, mida kohaldatakse või kavatsetakse kohaldada käesolevas protokollis käsitletavate õhusaaste probleemide vähendamiseks.

2. Lisaks sellele võib iga lepinguosaline teha teabe üldsuse laialdaselt kättesaadavaks eesmärgiga vähendada heitkoguseid, sealhulgas teave:

a) vähemsaastavate kütuste, taastuva energia ja energiatõhususe kohta, sealhulgas nende kasutamise kohta transportimisel;

b) lenduvate orgaaniliste ühendite kohta toodetes, sealhulgas märgistamise kohta;

c) selliste jäätmete käitlusalternatiivide kohta, mis sisaldavad inimeste tekitatud lenduvaid orgaanilisi ühendeid;

d) heade põllumajandustavade kohta ammoniaagi heitkoguste vähendamiseks;

e) käesoleva protokolliga hõlmatud saasteainetega seotud tervise- ja keskkonnamõjude kohta;

f) sammude kohta, mida isikud või tööstused võivad võtta käesoleva protokolliga hõlmatud saasteainete heitkoguste vähendamise kohta.

Artikkel 6

Strateegiad, poliitikad, programmid, meetmed ja teave

1. Iga lepinguosaline võib vajaduse korral ja usaldusväärsete teaduslike ja majanduslike kriteeriumide põhjal selleks, et hõlbustada artiklis 3 nimetatud kohustuste täitmist:

a) vastu võtta täiendavaid strateegiaid, poliitikaid ja programme põhjendamatult viivitamata pärast käesoleva protokolli jõustumist selle suhtes;

b) kohaldada meetmeid väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste kontrollimiseks ja vähendamiseks;

c) kohaldada meetmeid energiatõhususe suurendamise ja taastuva energia kasutamise soodustamiseks;

d) kohaldada meetmeid saastavate kütuste kasutamise vähendamiseks;

e) välja arendada ja kehtestada vähemsaastavad transpordisüsteemid ning edendada liikluskorraldussüsteeme teeliiklusest tingitud üldiste heitkoguste vähendamiseks;

f) kohaldada meetmeid vähemsaastavate protsesside ja toodete väljaarendamise ja kasutusele võtmise soodustamiseks, võttes arvesse täitevorgani 17. istungil vastu võetud juhendmaterjale I-IV (otsus 1999/1) ja nende muudatusi;

g) soodustada haldusprogrammide rakendamist heitkoguste vähendamiseks, kaasa arvatud vabatahtlikud programmid, ja majandushoobade kasutamist, võttes arvesse täitevorgani 17. istungil vastu võetud juhendmaterjali VI (otsus 1999/1) ja selle mis tahes muudatusi;

h) rakendada ja edasi arendada siseriiklikele olukordadele vastavaid poliitikaid ja meetmeid, mille hulka kuuluvad turgude puuduste, rahaliste stiimulite, maksu- ja tollimaksuvabastuste ja toetuste järkjärguline vähendamine või kaotamine kõikides sektorites, mis paiskavad õhku käesoleva protokolli eesmärgiga vastuolus olles väävlit, lämmastikoksiide, ammoniaaki ja lenduvaid orgaanilisi ühendeid, ja kohaldada turuinstrumente;

i) kohaldada meetmeid, kui need on tasuvad, lenduvates orgaanilistes ühendites sisalduvate jäätmeproduktide heitkoguste vähendamiseks.

2. Iga lepinguosaline kogub ja talletab teavet:

a) väävli, lämmastikuühendite ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste tegelike tasemete kohta ja välisõhu kõnealuste ühendite ja osoonisisalduste ja sadenemiste kohta, kõnealused EMEPi geograafilisel rakendusalal olevad lepinguosalised võtavad arvesse EMEPi tööplaani;

b) välisõhu väävli, lämmastikuühendite, lenduvate orgaaniliste ühendite ja osoonisisalduste ja sadenemiste mõju inimeste tervisele, maismaa- ja veeökosüsteemidele ja materjalidele.

3. Iga lepinguosaline võib võtta käesolevas protokollis nõutavatest meetmetest rangemaid meetmeid.

Artikkel 7

Aruandlus

1. Vastavalt õigusnormidele ja käesolevas protokollis nimetatud kohustuste kohaselt:

a) edastab iga lepinguosaline komisjoni täitevsekretäri kaudu täitevorganile korrapäraselt, nagu lepinguosalised on täitevorgani istungil kindlaks määranud, teabe meetmete kohta, mis on võetud käesoleva protokolli rakendamiseks. Lisaks sellele: i) kui lepinguosaline kohaldab artikli 3 lõigete 2 ja 3 kohaseid erinevaid heitkoguste vähendamise strateegiaid, dokumenteerib ta kohaldatud strateegiad ja nende vastavuse kõnealuste lõigete nõuetele; ii) kui lepinguosaline arvab, et teatavad artikli 3 lõike 3 kohaselt määratud piirväärtused ei ole tehniliselt või majanduslikult teostatavad kulusid ja tulusid arvesse võttes, teatab ta sellest ja põhjendab seda;

b) edastab iga EMEPi geograafilisel rakendusalal olev lepinguosaline komisjoni täitevsekretäri kaudu EMEPile korrapäraselt, nagu on EMEPi juhtorgan kindlaks määranud ja lepinguosalised täitevorgani istungil heaks kiitnud, järgmise teabe: i) väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste tasemed, kasutades vähemalt selliseid meetodeid ning ajalist ja ruumilist jaotust, mille EMEPi juhtorgan on kindlaks määranud; ii) iga aine heitkoguste tasemed võrdlusaastal (1990), kasutades samu meetodeid ning ajalist ja ruumilist jaotust; iii) andmed prognoositavate heitkoguste ja praeguste vähendusplaanide kohta; iv) kui see näib olevat vajalik, mis tahes erandlikud olukorrad, millega põhjendatakse ühe või mitme saasteaine jaoks loodud ülemmääradest ajutiselt kõrgemaid heitkoguseid;

c) teevad EMEPi geograafilisest ulatusest väljapoole jäävad lepinguosalised kättesaadavaks täitevorgani nõudmisel punktis b nimetatud teabele vastava teabe.

2. Lõike 1 punkti a kohaselt edastatav teave vastab vormi ja sisu poolest otsusele, mille lepinguosalised täitevorgani istungil vastu võtavad. Käesoleva otsuse mõisted vaadatakse vajadusel üle selleks, et kindlaks määrata aruannetes sisalduva teabe vormi ja sisu käsitlevad lisategurid.

3. Aegsasti enne täitevorgani iga-aastast istungit edastab EMEP järgmise teabe:

a) väävli ja lämmastikuühendite välisõhus olevad kontsentratsioonid ja sadenemised ning võimaluse korral lenduvate orgaaniliste ainete ja osooni välisõhus olevad kontsentratsioonid;

b) väävli ning oksüdeeritud ja redutseeritud lämmastiku bilansside arvestused ja asjaomane teave osooni ja selle prekursorite kauglevi kohta.

EMEPi geograafilisest ulatusest väljapoole jäävad lepinguosalised teevad täitevorgani nõudmisel kättesaadavaks samalaadse teabe.

4. Täitevorgan korraldab artikli 10 lõike 2 punkti b kohaselt väävli ja lämmastikuühendite sadenemiste ning osoonisisalduste mõjusid käsitleva teabe ette valmistamise.

5. Lepinguosalised korraldavad täitevorgani istungitel ülevaadatud teabe arvestatud ja rahvusvaheliselt optimeeritud heitkoguse vähendamiskohustused EMEPi geograafilisel rakendusalal olevate riikide jaoks, kasutades integreeritud hindamismudeleid, kaasa arvatud õhutranspordimudelid, eesmärgiga vähendada artikli 3 lõike 1 kohaldamisel erinevust väävli ja lämmastikuühendite tegelike sadenemiste ning kriitiliste saastetasemete väärtuste vahel ja erinevust tegeliku osoonisisalduse ja I lisas nimetatud osooni kriitiliste saastetasemete vahel, või alternatiivseid hindamismeetodeid, mille lepinguosalised on täitevorgani istungil vastu võtnud.

Artikkel 8

Teadus- ja arendustöö ja järelevalve

Lepinguosalised soodustavad teadus- ja arendustööd, järelevalvet ning koostööd, mis on seotud:

a) meetodite rahvusvahelise ühtlustamisega, mida kasutatakse käesolevas protokollis käsitletud ainetega seotud kahjulike mõjude arvutamiseks ja hindamiseks kriitiliste saastekoormuste ja kriitiliste saastetasemete kindlaksmääramiseks, ja vajadusel sellise ühtlustamise menetluste väljatöötamisega;

b) andmebaaside parandamisega, mis sisaldavad andmeid heitkoguste kohta, eelkõige ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste kohta;

c) väävli, lämmastikuühendite ja lenduvate orgaaniliste ühendite transpordi, sisalduste ja sadenemiste ning osooni ja teiseste tahkete osakeste tekke järelevalvetehnikate ja -süsteemide ning mudelite parandamisega;

d) teadusliku arusaama parandamisega, mis käsitleb heitkoguste pikaajalist käitlemist ja nende mõju hemisfääris esinevatele väävli, lämmastiku, lenduvate orgaaniliste ühendite, osooni ja tahkete osakeste taustsisaldustele, keskendudes eelkõige vaba troposfääri keemiale ja saasteainete võimalikule kontinentidevahelisele levikule;

e) üldise strateegia edasiarendamisega, et vähendada hapestumise, eutrofeerumise ja fotokeemilise saaste kahjulikke mõjusid, sealhulgas sünergiaid ja kombineeritud mõjusid;

f) strateegiatega, millega vähendatakse väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguseid, mis põhinevad kriitilistel saastekoormustel ja kriitilistel saastetasemetel ning tehnilistel arengutel, ja komplekssete hindamismudelite parandamisega, mille abil arvutatakse rahvusvaheliselt optimeeritud heitkoguste vähenduste osad, võttes arvesse vajadust vältida ülemääraste kulude tekkimist igale lepinguosalisele. Erilist tähelepanu tuleb pöörata põllumajandusest tekkinud ja transpordi põhjustatud heitkogustele;

g) arengutendentside kindlaksmääramisega pikema aja jooksul ja teadusliku arusaamaga väävli, lämmastiku ja lenduvate orgaaniliste ühendite ning fotokeemilise saaste ulatuslikematest mõjudest inimeste tervisele, sealhulgas nende mõju tahkete osakeste sisaldusele, keskkonnale, eelkõige hapestumisele ja eutrofeerumisele, ning materjalidele, eriti ajaloo- ja kultuurimälestistele, võttes arvesse vääveloksiidide ja lämmastikoksiidide, ammoniaagi, lenduvate orgaaniliste ühendite ja troposfääriosooni vahelisi seoseid;

h) heitkoguste vähendamise tehnoloogiatega ning tehnoloogiate ja tehnikatega, mis parandavad energiatõhusust, energia säästmist ja taastuva energia kasutamist;

i) ammoniaagi kontrollitehnikate efektiivsusega farmides ja nende mõjuga kohalikele ja piirkondlikele sadestumistele;

j) transpordinõudluse haldamisega ning vähemsaastavate transpordiviiside arendamise ja edendamisega

k) väävli, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamisest keskkonnale ja inimeste tervisele tuleneva kasu kvantitatiivse väljendamisega ja võimaluse korral selle majandusliku hindamisega;

l) selliste vahendite arendamisega, mille abil käesoleva töö meetodid ja tulemused võidakse muuta laialdaselt kohaldatavaks ja kättesaadavaks.

Artikkel 9

Täitmine

Käesoleva protokolli kohaste kohustuste täitmist kontrollitakse korrapäraselt. Täitevorgani 15. istungil otsusega 1997/2 loodud rakenduskomitee teostab selliseid kontrolle ja esitab aruande täitevorgani istungil kogunenud lepinguosalistele nimetatud otsuse lisa tingimuste kohaselt, võttes arvesse selle muudatusi.

Artikkel 10

Läbivaatamine täitevorgani istungitel lepinguosaliste poolt

1. Lepinguosalised kontrollivad täitevorgani istungitel vastavalt konventsiooni artikli 10 lõike 2 punktile a lepinguosaliste, EMEPi ja täitevorganit abistavate asutuste esitatud teavet, väävli ja lämmastikuühendite sisaldusi ja sadenemisi ning fotokeemilise saaste mõjusid käsitlevat teavet ning artiklis 9 nimetatud rakenduskomi- tee aruandeid.

2.

a) Lepinguosalised kontrollivad täitevorgani istungitel käesolevas protokollis sätestatud kohustusi, kaasa arvatud: i) nende kohustused seoses artikli 7 lõikes 5 arvutatud ja rahvusvaheliselt optimeeritud nimetatud heitkoguste vähenduskohustustega; ii) kohustuste piisavus ja tehtud edusammud käesoleva protokolli eesmärgi saavutamise suunas;

b) kontrollides võetakse arvesse parimat kättesaadavat teaduslikku informatsiooni hapestumise, eutrofeerumise ja fotokeemilise saaste mõjude kohta, kaasa arvatud kõiki asjaomaseid mõjusid tervisele ning kriitiliste saastetasemete ja -koormuste hindamise tulemusi, komplekssete hindamis- mudelite arengut ja täiustumist, tehnoloogia arengut, muutuvaid majandustingimusi, heitkoguseid ja nende vähendamise meetodeid käsitlevate andmebaaside, eelkõige ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguseid ja vähendamismeetodeid käsitlevate andmebaaside alal saavutatud edusamme ning samuti heitkoguste tasemete osas võetud kohustuste täitmist;

c) lepinguosalised täpsustavad selliste kontrollide menetlused, meetodid ja ajakava täitevorgani istungil. Esimene selline kontroll algab hiljemalt ühe aasta jooksul pärast käesoleva protokolli jõustumist.

Artikkel 11

Vaidluste lahendamine

1. Kahe või enama lepinguosalise vahel käesoleva protokolli tõlgendamise või kohaldamisega seotud vaidluste tekkimisel püüavad asjaomased lepinguosalised lahendada vaidluse läbirääkimiste teel või mis tahes muul rahulikul viisil omal valikul. Vaidluse pooled teatavad täitevorganile oma vaidlusest.

2. Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel või mis tahes ajal pärast seda võib lepinguosaline, kes ei ole piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, esitada hoiulevõtjale kirjaliku teate selle kohta, et ta tunnustab protokolli tõlgendamise või kohaldamisega seotud mis tahes vaidluse puhul kohustuslikuna ipso facto ja ilma spetsiaalse kokkuleppeta ning mis tahes lepinguosalise puhul, kes võtab endale sama kohustuse:

a) vaidluse esitamist Rahvusvahelisele Kohtule;

b) vahekohtumenetlust lepinguosaliste täitevorgani istungil vastuvõetud menetluseeskirjade järgi, mis võetakse vastu esimesel võimalusel ja esitatakse vahekohut käsitlevas lisas.

Lepinguosaline, kes on piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, võib seoses vahekohtumenetlusega esitada samasuguse toimega avalduse kooskõlas punktis b osutatud menetluseeskirjadega.

3. Lõike 2 kohaselt esitatud avaldus jääb jõusse, kuni see oma tähtaja möödumisel kehtivuse kaotab või kui möödub kolm kuud selle tagasivõtmise kohta kirjaliku teate hoiuleandmisest hoiuleandjale.

4. Uus avaldus, avalduse tagasivõtmine või selle tähtaja möödumine ei mõjuta Rahvusvahelises Kohtus või vahekohtus juba arutlusel olevaid menetlusi, kui vaidlusosalised ei lepi kokku teisiti.

5. Välja arvatud juhul, kui vaidluse pooled on heaks kiitnud lõike 2 kohased vaidluste lahendamise viisid, esitatakse vaidlusküsimus, mida lepinguosalised ei ole suutnud lahendada lõikes 1 nimetatud vahendite abil 12 kuu jooksul sellest, kui üks lepinguosaline teatas teisele lepinguosalisele nendevahelise vaidlusküsimuse olemasolust, lepitamiseks mis tahes vaidluse lepinguosalise taotlusel.

6. Lõike 5 kohaldamisel luuakse lepituskomisjon. Komisjoni kuulub võrdne arv liikmeid, kelle määrab ametisse emb-kumb asjaomane lepinguosaline või lepinguosaliste ühise huvi korral seda ühist huvi esindav rühm ja selliselt ametisse nimetatud liikmete ühiselt valitud esimees. Komisjon esitab soovitusliku iseloomuga otsuse, mida vaidluse lepinguosalised heas usus arvestavad.

Artikkel 12

Lisad

Käesoleva protokolli lisad on protokolli lahutamatu osa.

Artikkel 13

Muudatused ja kohandused

1. Iga lepinguosaline võib teha ettepanekuid käesoleva protokolli muutmiseks. Iga konventsiooniosaline võib teha ettepanekuid käesoleva protokolli II lisa kohandamiseks, et lisada sellele nimi, heitkoguste tasemed, heitkoguste ülemmäärad ja heitkoguste vähendusprotsendid.

2. Muudatus- ja kohandusettepanekud esitatakse kirjalikult komisjoni täitevsekretärile, kes teatab nendest kõikidele lepinguosalistele. Lepinguosalised arutavad muudatus- ja täpsustusettepanekuid täitevorgani järgmisel istungil, tingimusel et täitevsekretär on toimetanud lepinguosalistele kõnealused ettepanekud vähemalt 90 päeva varem.

3. Käesoleva protokolli muudatused, kaasa arvatud II-IX lisa muudatused, võetakse vastu täitevorgani istungil kohalolevate lepinguosaliste konsensuse alusel ja see jõustub nende lepinguosaliste suhtes, kes on need heaks kiitnud 90ndal päeval pärast kuupäeva, mil kaks kolmandikku lepinguosalistest andis oma heakskiitmiskirjad hoiule hoiulevõtjale. Muudatused jõustuvad mis tahes muu lepinguosalise suhtes 90ndal päeval pärast kuupäeva, mil see lepinguosaline annab heakskiitmiskirja hoiule.

4. Käesoleva protokolli lisade muudatused, välja arvatud lõikes 3 nimetatud lisade muudatused, võetakse vastu täitevorgani istungil kohalolevate lepinguosaliste konsensuse alusel. 90 päeva möödumisel alates sellest, kui komisjoni täitevsekretär teavitas sellise lisa muudatusest kõiki lepinguosalisi, jõustub see muudatus nende lepinguosaliste suhtes, kes ei ole esitanud teadet hoiulevõtjale lõike 5 sätete kohaselt, tingimusel et vähemalt 16 lepinguosalist ei ole edastanud sellist teadet.

5. Mis tahes lepinguosaline, kes ei suuda heaks kiita lisa muudatusi, välja arvatud lõikes 3 nimetatud lisa muudatused, teavitab hoiulevõtjat kirjalikult 90 päeva jooksul pärast selle vastuvõtmise teatamisest. Hoiulevõtja teatab viivitamatult kõigile lepinguosalistele sellise teate saamisest. Lepinguosaline võib igal ajal asendada oma eelneva teate heakskiitmisega ja sellise lisa muudatus kõnealuse lepinguosalise suhtes jõustub pärast heakskiitmiskirja hoiuleandmist hoiulevõtjale.

6. II lisa kohandused võetakse vastu täitevorgani istungil kohalviibivate lepinguosaliste konsensuse alusel ja jõustuvad kõikide käesoleva protokolli lepinguosaliste suhtes 90ndal päeval pärast kuupäeva, mil komisjoni täitevsekretär teavitas kirjalikult kõnealuseid lepinguosalisi kohanduse vastuvõtmisest.

Artikkel 14

Allakirjutamine

1. Käesolev protokoll on allakirjutamiseks avatud Göteborgis (Rootsis) 30. novembril ja 1. detsembril 1999, seejärel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakorteris New Yorgis kuni 30. maini 2000 komisjoni liikmetele kui ka riikidele, kellel on vastavalt Majandus- ja Sotsiaalnõukogu 28. märtsi 1947. aasta resolutsiooni 36 (IV) lõikel 8 komisjoni juures nõuandev staatus, ning komisjoni suveräänsetest liikmetest moodustatud piirkondlikele majandusintegratsiooni organisatsioonidele, kellel on pädevus rahvusvaheliste lepingute suhtes peetavate läbirääkimiste ning nende sõlmimise ja kohaldamise osas käesoleva protokolliga hõlmatud küsimustes, tingimusel et asjaomased riigid ja organisatsioonid on konventsiooni osalised ja nad on loetletud II lisas.

2. Oma pädevuses olevates küsimustes on sellistel piirkondlikel majandusintegratsiooni organisatsioonidel õigus kasutada enda nimel õigusi ja täita kohustusi, mis käesoleva protokolli järgi kuuluvad liikmesriikidele. Sellisel juhul ei või nende organisatsioonide liikmesriigid neid õigusi iseseisvalt kasutada.

Artikkel 15

Ratifitseerimine, vastuvõtmine, heakskiitmine ja ühinemine

1. Käesolev protokoll tuleb allakirjutanute poolt ratifitseerida, vastu võtta või heaks kiita.

2. Käesolev protokoll on ühinemiseks avatud 31. maist 2000 liikmesriikidele ja organisatsioonidele, kes vastavad artikli 14 lõike 1 nõuetele.

3. Ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, heakskiitmis- või ühinemiskirjad antakse hoiule hoiulevõtjale.

Artikkel 16

Hoiulevõtja

Hoiulevõtjaks on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär.

Artikkel 17

Jõustumine

1. Käesolev protokoll jõustub 90ndal päeval pärast kuupäeva, mil 16. ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, heakskiitmis- või ühinemiskiri on antud hoiule hoiulevõtjale.

2. Iga artikli 14 lõikes 1 nimetatud riigi või organisatsiooni suhtes, kes ratifitseerib, võtab vastu või kiidab heaks käesoleva protokolli või ühineb sellega pärast 16. ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, heakskiitmis- või ühinemiskirja hoiuleandmist, jõustub protokoll 90. päeval pärast sellise lepinguosalise ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, heakskiitmis- või ühinemiskirja hoiuleandmise kuupäeva.

Artikkel 18

Lepingust taganemine

Pärast viie aasta möödumist sellest kuupäevast, mil käesolev protokoll lepinguosalise suhtes jõustus, võib see lepinguosaline igal ajal protokollist taganeda, teatades sellest kirjalikult hoiulevõtjale. Selline taganemine jõustub 90ndal päeval pärast seda, kui hoiulevõtja on teate kätte saanud või taganemisteates sätestatud hilisemal kuupäeval.

Artikkel 19

Autentsed tekstid

Käesoleva protokolli originaal, mille inglis-, prantsus- ja venekeelne tekst on võrdselt autentne, antakse hoiule Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile.

I LISA

KRIITILISED SAASTEKOORMUSED JA -TASEMED

I. HAPPESUSE KRIITILISED SAASTEKOORMUSED

A. EMEPi geograafilisel rakendusalal olevate lepinguosaliste puhul

1. Ökosüsteemidele määratakse happesuse kriitilised saastekoormused (nagu on määratletud artiklis 1) vastavalt konventsiooni käsiraamatule „Manual on methodologies and criteria for mapping critical levels/loads and geographical areas where they are exceeded”. Need on hapestavate sadenemiste suurimad kogused, mida ökosüsteem suudab pikaajaliselt kahjustumata taluda. Lämmastiku kohta kehtestatud happesuse kriitilised saastekoormused võtavad arvesse ökosüsteemisiseseid lämmastiku ärastusprotsesse (nt seondamist taimede poolt). Väävli kohta kehtestatud happesuse kriitilised saastekoormused seda ei tee. Happesuse kriitiline saastekoormus lämmastiku ja väävli osas kokku võtab lämmastikku arvesse üksnes siis, kui lämmastiku sadenemine ületab ökosüsteemis asetleidvaid lämmastiku ärastusprotsesse. Kõikide lepinguosaliste esitatud kriitilised saastekoormused summeeritakse, et neid võiks kasutada komplekssetes hindamismudelites, millega antakse juhiseid II lisas toodud heitkoguste ülemmäärade kehtestamiseks.

B. Põhja-Ameerikas asuvate lepinguosaliste puhul

2. Ida-Kanada puhul on määratud väävli ja lämmastiku kriitilised saastekoormused metsa ökosüsteemide jaoks, kasutades samasuguseid teaduslikke meetodeid ja kriteeriume (1997 Canadian Acid Rain Assessment), mis on sarnased konventsiooni käsiraamatu „Manual on methodologies and criteria for mapping critical levels/loads and geographical areas where they are exceeded” meetoditele ja kriteeriumidele. Ida-Kanada happesuse kriitiliste saastekoormuste väärtused (nagu on määratletud artiklis 1) kajastavad väävli sadet väljendatuna kilogrammides hektari kohta aastas. Lääne-Kanadas asuv Alberta, kus sadenemise tasemed on praegu keskkonnapiiridest madalamad, on võtnud kasutusele üldised kriitiliste saastekoormuste klassifitseerimise süsteemid, mida kohaldatakse Euroopas muldade võimaliku happesuse korral. Võimalik happesus määratakse kindlaks nii, et väävli ja lämmastiku summaarsest sadenemisest lahutatakse aluseliste katioonide summaarne sadenemine (nii märg- kui ka kuivsadenemine). Lisaks potentsiaalse happesuse kriitilistele saastekoormustele on Alberta kehtestanud hapestavate heitkoguste reguleerimiseks siht- ja seiresaastekoormused.

3. Ameerika Ühendriikide puhul hinnatakse hapestumise mõjusid, vaadeldes ökosüsteemide tundlikkust, hapestuvate ühendite summaarset koormust ökosüsteemides ja ökosüsteemis asetleidvate lämmastiku ärastusprotsessidega seotud määramatust.

4. Kõnealuseid saastekoormusi ja mõjusid kasutatakse komplekssetes hindamismudelites ja neist juhindutakse II lisas toodud heitkoguste ülemmäärade ja/või vähenduste kehtestamisel Kanadas ja Ameerika Ühendriikides.

II. BIOGEENSE LÄMMASTIKU KRIITILISED SAASTEKOORMUSED

EMEPi geograafilisel rakendusalal paiknevat lepinguosaliste puhul

5. Ökosüsteemidele määratakse biogeense lämmastiku kriitilised saastekoormused (nagu on määratletud artiklis 1) vastavalt konventsiooni käsiraamatule „Manual on methodologies and criteria for mapping critical levels/loads and geographical areas where they are exceeded”. Need on eutrofeeruvate lämmastiku sadenemiste suurimad kogused, mida ökosüsteem suudab pikaajaliselt kahjustumata taluda. Kõikide lepinguosaliste esitatud kriitilised saastekoormused summeeritakse, et neid võiks kasutada komplekssetes hindamismudelites, millega antakse juhiseid II lisas toodud heitkoguste ülemmäärade kehtestamiseks.

III. OSOONI KRIITILISED SAASTETASEMED

A. EMEPi geograafilisel rakendusalal paiknevate lepinguosaliste puhul

6. Ökosüsteemidele määratakse osooni kriitilised saastekoormused (nagu on määratletud artiklis 1) vastavalt konventsiooni käsiraamatule „Manual on methodologies and criteria for mapping critical levels/loads and geographical areas where they are exceeded”. Need on väljendatud kumulatiivse eksponeeritusena, mis ületab osooni künniskontsentratsiooni, milleks on 40 ppb (40 miljardikku mahuosa). Kõnealust eksponeerituse näitajat märgitakse kujul AOT40 (accumulated exposure over a threshold of 40 ppb - künniskontsentratsiooni 40 ppb ületav akumuleeritud eksponeeritus). AOT40 arvutamiseks summeeritakse tunnikontsentratsiooni (väljendatuna miljardik mahuosana) ja 40 ppb vahelised erinevused igas tunnis, mil kontsentratsioon ületab 40 ppb.

7. Riskipiirkondade kindlaksmääramisel, kui kriitilist saastetaset on ületatud, kasutatakse osooni pikaajalise kriitilise saastetasemena põllukultuuride jaoks AOT40 väärtust 3 000 ppb tundi maist juulini (tüüpiline kasvuperiood) ja päevavalgustundide ajal. Konkreetset ületamiste vähendamist käsitleti komplekssetes hindamismudelites, mis koostati käesoleva protokolli jaoks ja millest juhinduti II lisas toodud heitkoguste ülemmäärade kehtestamisel. Põllukultuuride jaoks ettenähtud osooni pikaajalist kriitilist saastetaset käsitatakse samuti muude taimede nagu puude ja loodusliku taimkatte kaitsmisena. Pooleli on täiendav teadustöö, millega saaks tõlgendada diferentseeritumalt taimede jaoks ettenähtud osooni kriitiliste saastetasemete ületamisi.

8. Osooni kriitilist saastetaset inimeste tervise jaoks väljendatakse Maailma Tervishoiuorganisatsiooni õhukvaliteedi juhistasemena osooni osas, milleks on kaheksa tunni keskmine väärtus 120 μg/m3. Koostöös Maailma Tervishoiuorganisatsiooni Euroopa Regionaalbürooga (WHO/EURO) võeti Maailma Tervishoiuorganisatsiooni õhukvaliteedi juhistaseme asendajana komplekssetes hindamismudelites vastu kriitiline saastetase, mida väljendab AOT60 (accumulated exposure over a threshold of 60 ppb- künniskontsentratsiooni 60 ppb ületav akumuleerunud eksponeeritus), s.o 120 μg/m3, arvutatuna ühe aasta kohta. Seda kasutati nende riskipiirkondade kindlaks määramiseks, kus kriitilist saastetaset ületatakse. Konkreetset selliste ületamiste vähendamist käsitleti komplekssetes hindamismudelites, mis koostati käesoleva protokolli jaoks ja millest juhinduti II lisas toodud heitkoguste ülemmäärade kehtestamisel.

B. Põhja-Ameerikas asuvate lepinguosaliste puhul

9. Kanada puhul määratakse kindlaks osooni kriitilised saastetasemed inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks ja neid kasutatakse ülekanadalise osoonistandardi kehtestamiseks. II lisas toodud heitkoguste ülemmäärad määratakse kindlaks vastavalt taotletavale saastetasemele, mis on vajalik ülekanadalise osoonistandardi saavutamiseks.

10. Ameerika Ühendriikide puhul määratakse kindlaks osooni kriitilised saastetasemed, et kaitsta rahva tervist piisava kindlusvaruga, samuti kaitsta rahva heaolu kõikide teadaolevate või eeldatavate kahjulike mõjude eest ja kasutada neid siseriikliku välisõhu kvaliteedi standardi kehtestamiseks. II lisas toodud heitkoguste ülemmäärade ja/või vähenduste kehtestamisel Ameerika Ühendriikide jaoks juhindutakse komplekssest hindamismudelist ja õhukvaliteedi standardist.

II LISA

HEITKOGUSTE ÜLEMMÄÄRAD

Allpool toodud tabelites esitatud heitkoguste ülemmäärad on seotud käesoleva protokolli artikli 3 lõigetega 1 ja 10. 1980. ja 1990. aasta heitkoguste tasemed ja loetletud heitkoguste protsentuaalsed vähendamised on toodud üksnes informatiivsel eesmärgil.







Tabel 1. Väävli heitkoguste ülemmäärad (tuhandetes tonnides SO2 aasta kohta) Lepinguosaline Heitetasemed Heitkoguste ülemmäärad aastaks 2010 Heitkoguste protsentuaalsed vähendused aastaks 2010 (võrdlusaasta 1990) 1980 1990 Armeenia 141 73 73 0 % Austria 400 91 39 -57 % Valgevene 740 637 480 -25 % Belgia 828 372 106 -72 % Bulgaaria 2 050 2 008 856 -57 % Kanada üleriigiline () 4 643 3 236 SHRP (VORP) 3 135 1 873 Horvaatia 150 180 70 -61 % Tšehhi Vabariik 2 257 1 876 283 -85 % Taani 450 182 55 -70 % Soome 584 260 116 -55 % Prantsusmaa 3 208 1 269 400 -68 % Saksamaa 7 514 5 313 550 -90 % Kreeka 400 509 546 7 % Ungari 1 633 1 010 550 -46 % Iirimaa 222 178 42 -76 % Itaalia 3 757 1 651 500 -70 % Läti — 119 107 -10 % Liechtenstein 0,39 0,15 0,11 -27 % Leedu 311 222 145 -35 % Luksemburg 24 15 4 -73 % Madalmaad 490 202 50 -75 % Norra 137 53 22 -58 % Poola 4 100 3 210 1 397 -56 % Portugal 266 362 170 -53 % Moldova Vabariik 308 265 135 -49 % Rumeenia 1 055 1 311 918 -30 % Venemaa Föderatsioon () 7 161 4 460 SHRP 1 062 1 133 635 -44 % Slovakkia 780 543 110 -80 % Sloveenia 235 194 27 -86 Hispaania () 2 959 2 182 774 -65 % Rootsi 491 119 67 -44 % Šveits 116 43 26 -40 % Ukraina 3 849 2 782 1 457 -48 % Ühendkuningriik 4 863 3 731 625 -83 % Ameerika Ühendriigid () Euroopa Ühendus 26 456 16 436 4 059 -75 % (1) Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel esitab Kanada väävli heitkoguste ülemmäärad nii siseriiklikul tasandil kui saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonna kohta ja püüavad esitada ülemmäära 2010. aastaks. Väävli saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnaks on väävlioksiidide reguleerimispiirkond, mis on nimetud vastavalt 14. juunil 1994. aastal Oslos vastuvõetud väävli heitkoguste edasist vähendamist käsitlevale protokolli III lisale Kagu-Kanada saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnaks. See on 1 miljoni km2 suurune ala, mis hõlmab Prints Edwardi saare, Nova Scotia ja New Brunswicki provintside kogu territooriumi, Quebecki provintsi kogu territooriumi seda osa, mis jääb lõuna poole sirgjoont Saint Lawrence'i lahe põhjakaldal asuva Havre- St. Pierre'i ja punkti vahel, kus Quebec-Ontario piir lõikub Jamesi lahe rannajoonega, ja Ontario provintsi kogu territooriumi seda osa, mis jääb lõuna poole sirgjoont punkti, kus Ontario-Quebeci piir lõikub Jamesi lahe rannajoonega, ja Ülemjärve põhjakaldal asuva Nipigoni jõe vahel. (2) Arvud kehtivad EMEPi rakendusalal oleva Euroopa osa kohta. (3) Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel esitavad Ameerika Ühendriigid käesolevasse lisasse kandmiseks: a) heitkoguste vähendamise erimeetmed, mida kohaldatakse väävli liikuvate ja paiksete allikate suhtes kas üleriigiliselt või saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnas, juhul, kui Ameerika Ühendriigid on esitanud III lisasse kandmiseks väävli jaoks loodud saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonna; b) väävli heitkoguste 1990. aasta summaarse hinnangulise taseme väärtuse kas üleriigilise tasandi või SHRP kohta; c) väävli heitkoguste 2010. aasta summaarse taseme orienteeruva väärtuse kas üleriigilise tasandi või SHRP kohta; ja d) eelnevaga seotud hinnangud väävli heitkoguste protsentuaalse vähendamise kohta. Punkt b kantakse tabelisse ning punktid a, c ja d tuuakse ära tabeli joonealustes märkustes.







Tabel 2. Lämmastikoksiidide heitkoguste ülemmäärad (tuhandetes tonnides NO2 aasta kohta) Lepinguosaline Heitkoguste tasemed 1990. aastal Heitkoguste ülemmäärad aastaks 2010 Heitkoguste protsentuaalsed vähendused aastaks 2010 (võrdlusaasta 1990) Armeenia 46 46 0 % Austria 194 107 -45 % Valgevene 285 255 -11 % Belgia 339 181 -47 % Bulgaaria 361 266 -26 % Kanada üleriigiline () 2 104 Horvaatia 87 87 0 % Tšehhi Vabariik 742 286 -61 % Taani 282 127 -55 % Soome 300 170 -43 % Prantsusmaa 1 882 860 -54 % Saksamaa 2 693 1 081 -60 % Kreeka 343 344 0 % Ungari 238 198 -17 % Iirimaa 115 65 -43 % Itaalia 1 938 1 000 -48 % Läti 93 84 -10 % Liechtenstein 0,63 0,37 -41 % Leedu 158 110 -30 % Luksemburg 23 11 -52 % Madalmaad 580 266 -54 % Norra 218 156 -28 % Poola 1 280 879 -31 % Portugal 348 260 -25 % Moldova Vabariik 100 90 -10 % Rumeenia 546 437 -20 % Venemaa Föderatsioon () 3 600 SHRP 360 265 -26 % Slovakkia 225 130 -42 % Sloveenia 62 45 -27 % Hispaania () 1 113 847 -24 % Rootsi 338 148 -56 % Šveits 166 79 -52 % Ukraina 1 888 1 222 -35 % Ühendkuningriik 2 673 1 181 -56 % Ameerika Ühendriigid () Euroopa Ühendus 13 161 6 671 -49 % (1) Tabel 2. Lämmastikoksiidide heitkoguste ülemmäärad (tuhandetes tonnides NO2 aasta kohta)Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel esitab Kanada lämmastikoksiidide heitkoguste 1990. aasta tasemed ja ülemmäärad 2010. aastaks kas üleriigilisel tasandil või lämmastikoksiidide SHRP kohta, juhul, kui ta on selle esitanud. (2) Arvud kehtivad EMEPi rakendusalal oleva Euroopa osa kohta. (3) Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel esitavad Ameerika Ühendriigid käesolevasse lisasse kandmiseks: a) heitkoguste vähendamise erimeetmed, mida kohaldatakse lämmastikoksiidide liikuvate ja paiksete allikate suhtes kas üleriigiliselt või saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnas, juhul, kui Ameerika Ühendriigid on esitanud III lisasse kandmiseks lämmastikoksiidide jaoks loodud saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonna; b) lämmastikoksiidide heit- koguste 1990. aasta summaarse hinnangulise taseme väärtuse kas üleriigilise tasandi või SHRP kohta; c) lämmastikoksiidide heit- koguste 2010. aasta summaarse taseme orienteeruva väärtuse kas üleriigilise tasandi või SHRP kohta; ja d) eelnevaga seotud hinnangud lämmastikoksiidide heitkoguste protsentuaalse vähendamise kohta. Punkt b kantakse tabelisse ning punktid a, c ja d tuuakse ära tabeli joonealustes märkustes.







Tabel 3. Ammoniaagi heitkoguste ülemmäärad (tuhandetes tonnides NH3 aasta kohta) Lepinguosaline Heitkoguste tasemed 1990. aastal Heitkoguste ülemmäärad aastaks 2010 Heitkoguste protsentuaalsed vähendused aastaks 2010 (võrdlusaasta 1990) Armeenia 25 25 0 % Austria 81 66 -19 % Valgevene 219 158 -28 % Belgia 107 74 -31 % Bulgaaria 144 108 -25 % Horvaatia 37 30 -19 % Tšehhi Vabariik 156 101 -35 % Taani 122 69 -43 % Soome 35 31 -11 % Prantsusmaa 814 780 -4 % Saksamaa 764 550 -28 % Kreeka 80 73 -9 % Ungari 124 90 -27 % Iirimaa 126 116 -8 % Itaalia 466 419 -10 % Läti 44 44 0 % Liechtenstein 0,15 0,15 0 % Leedu 84 84 0 % Luksemburg 7 7 0 % Madalmaad 226 128 -43 % Norra 23 23 0 % Poola 508 468 -8 % Portugal 98 108 10 % Moldova Vabariik 49 42 -14 % Rumeenia 300 210 -30 % Venemaa Föderatsioon () 1 191 SHRP 61 49 -20 % Slovakkia 62 39 -37 % Sloveenia 24 20 -17 % Hispaania () 351 353 1 % Rootsi 61 57 -7 % Šveits 72 63 -13 % Ukraina 729 592 -19 % Ühendkuningriik 333 297 -11 % Euroopa Ühendus 3 671 3 129 -15 % (1) Arvud kehtivad EMEPi rakendusalal oleva Euroopa osa kohta.







Tabel 4. Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste ülemmäärad (tuhandetes tonnides LOÜ aasta kohta) Lepinguosaline Heitkoguste tasemed 1990. aastal Heitkoguste ülemmäärad aastaks 2010 Heitkoguste protsentuaalsed vähendused aastaks 2010 (võrdlusaasta 1990) Armeenia 81 81 0 % Austria 351 159 -55 % Valgevene 533 309 -42 % Belgia 324 144 -56 % Bulgaaria 217 185 -15 % Kanada () 2 880 Horvaatia 105 90 -14 % Tšehhi Vabariik 435 220 -49 % Taani 178 85 -52 % Soome 209 130 -38 % Prantsusmaa 2 957 1 100 -63 % Saksamaa 3 195 995 -69 % Kreeka 373 261 -30 % Ungari 205 137 -33 % Iirimaa 197 55 -72 % Itaalia 2 213 1 159 -48 % Läti 152 136 -11 % Liechtenstein 1,56 0,86 -45 % Leedu 103 92 -11 % Luksemburg 20 9 -55 % Madalmaad 502 191 -62 % Norra 310 195 -37 % Poola 831 800 -4 % Portugal 640 202 -68 % Moldova Vabariik 157 100 -36 % Rumeenia 616 523 -15 % Venemaa Föderatsioon () 3 566 SHRP 203 165 -19 % Slovakkia 149 140 -6 % Sloveenia 42 40 -5 % Hispaania () 1 094 669 -39 % Rootsi 526 241 -54 % Šveits 292 144 -51 % Ukraina 1 369 797 -42 % Ühendkuningriik 2 555 1 200 -53 % Ameerika Ühendriigid () Euroopa Ühendus 15 353 6 600 -57 % (1) Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel esitab Kanada lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste 1990. aasta tasemed ja ülemmäärad 2010. aastaks kas üleriigilisel tasandil või lenduvate orgaaniliste ühendite SHRP kohta, juhul, kui ta on selle esitanud. (2) Arvud kehtivad EMEPi rakendusalal oleva Euroopa osa kohta. (3) Käesoleva protokolli ratifitseerimisel, vastuvõtmisel, heakskiitmisel või sellega ühinemisel esitavad Ameerika Ühendriigid käesolevasse lisasse kandmiseks: a) heitkoguste vähendamise erimeetmed, mida kohaldatakse lenduvate orgaaniliste ühendite liikuvate ja paiksete allikate suhtes kas üleriigiliselt või saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonnas, juhul, kui Ameerika Ühendriigid on esitanud III lisasse kandmiseks lenduvate orgaaniliste ühendite jaoks loodud saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkonna; b) lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste 1990. aasta summaarse hinnangulise taseme väärtuse kas üleriigilise tasandi või SHRP kohta; c) lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste 2010. aasta summaarse taseme orienteeruva väärtuse kas üleriigilise tasandi või SHRP kohta; ja d) eelnevaga seotud hinnangud lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste protsentuaalse vähendamise kohta. Punkt b kantakse tabelisse ning punktid a, c ja d tuuakse ära tabeli joonealustes märkustes.

III LISA

SAASTEAINETE HEITKOGUSTE REGULEERIMISPIIRKOND (PEMA)

Käesoleva protokolli kohaldamise eesmärgil loetletakse järgmine saasteainete heitkoguste reguleerimispiirkond:

Venemaa Föderatsiooni SHRP

Selleks on Murmanski oblasti, Karjala Vabariigi, Leningradi oblasti (kaasa arvatud Peterburi), Pihkva oblasti, Novgorodi oblasti ja Kaliningradi oblasti piirkond. Kõnealuse SHRP piir langeb kokku Venemaa Föderatsiooni koostisosade riigi- ja halduspiiridega.

IV LISA

PAIKSETEST ALLIKATEST ERALDUVATE VÄÄVLI HEITKOGUSTE PIIRVÄÄRTUSED

1. Punkti A kohaldatakse lepinguosaliste suhtes, välja arvatud Kanada ja Ameerika Ühendriigid, punkti B kohaldatakse Kanada suhtes ja punkti C kohaldatakse Ameerika Ühendriikide suhtes.

A. Lepinguosalised, välja arvatud Kanada ja Ameerika Ühendriigid 2. Punkti A kohaldamise eesmärgil, välja arvatud tabel 2 ning lõiked 11 ja 12, tähistab piirväärtus seadeldisest väljuvates gaasides sisalduvate gaasiliste ainete kogust, mida ei tohi ületada. Kui ei ole sätestatud teisiti, arvutatakse piirväärtus saasteaine massina väljuvate gaaside mahu kohta (väljendatuna Mg/m3), eeldades kuiva gaasi jaoks määratud temperatuuri ja rõhu standardtingimusi (maht 273,15 K juures 101,3 kPa). Heitgaasi hapnikusisalduse suhtes kohaldatakse väärtusi, mis on toodud allpool esitatud tabelis iga allikakategooria kohta. Lahjendamine väljuvates gaasides sisalduvate saasteainete kontsentratsioonide alandamiseks ei ole lubatud. Seadeldiste käivitamis-, seiskamis- ja hooldusetappi ei võeta arvesse. 3. Heitkoguseid jälgitakse igal juhul. ( 2 ) Piirväärtuste järgimist kontrollitakse. Kontrollimeetodite hulka võivad kuuluda pidevad või perioodilised mõõtmised, tüübikinnitus või mis tahes muu tehniliselt usaldusväärne meetod. 4. Saasteainetest proovide võtmine ja nende analüüs ning mis tahes mõõtmissüsteemi kalibreerimiseks kasutatavaid etalonmõõtmisi tehakse vastavalt Euroopa Standardikomitee (CEN) või Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) kehtestatud standarditele. CENi või ISO standardite valmimiseni kohaldatakse siseriiklikke standardeid. 5. Heitkoguseid tuleks mõõta pidevalt, kui SO2 heitkogused ületavad 75 kg/h. 6. Kui mõõdetakse pidevalt uute ettevõtete heitkoguseid, saavutatakse heitkoguste standardite järgimine, kui arvutatud päeva keskväärtused ei ületa piirväärtust ja kui tunniväärtus ei ületa piirväärtust 100 % võrra. 7. Kui mõõdetakse pidevalt olemasolevate ettevõtete heitkoguseid, saavutatakse heitkoguste standardite järgimine, kui a) ükski kuu keskväärtus ei ületa piirväärtusi; ja b) 97 % kõikidest 48 tunni keskväärtustest ei ületa 110 % piirväärtustest. 8. Perioodiliste mõõtmiste korral saavutatakse heitkoguste standardite järgimine miinimumnõudena siis, kui keskväärtus, mis põhineb asjaomasel hulgal esindavates tingimustes tehtud mõõtmistel, ei ületa heitkoguste standardi väärtust. 9. Katlad ja protsessi kütteseadmed, mille nimisoojusvõimsus ületab 50 MWth:



Tabel 1. Kateldest eralduvate SOx piirväärtused () Soojusvõimsus (MWth) Piirväärtus () (mg SO2/Nm3) Kodumajapidamistes kasutatavate tahkekütuste ärastusefektiivsuse alternatiiv Tahke- ja vedelkütused, uued seadeldised 50-100 850 90 % () 100-300 850-200 () (lineaarne vähenemine) 92 % () > 300 200 () 95 % () Tahkekütused, olemasolevad seadeldised 50-100 2 000 100-500 2 000 -400 (lineaarne vähenemine) > 500 400 50-150 40 % 150-500 40-90 % (lineaarne suurenemine) > 500 90 % Vedelkütused, olemasolevad seadeldised 50-300 1 700 300-500 1 700 -400 (lineaarne vähenemine) > 500 400 Gaaskütused üldiselt, uued ja olemasolevad seadeldised 35 Veeldatud gaas, uued ja olemasolevad seadeldised 5 Madala kütteväärtusega gaas (nt rafineerimisjääkide gaasista- mine või koksiahju gaasi põlemine) uued 400 olemasolevad 800 Kõrgahjugaas uued 200 olemasolevad 800 Rafineerimistehase uus põletus- seade (kõikide uute põletussead- mete keskmine) > 50 (rafineerimistehase koguvõimsus) 600 Rafineerimistehase olemasolev põletusseade (kõikide olemasolevate põletusseadmete keskmine) 1 000 ( 1 ) Eelkõige ei kohaldata piirväärtusi järgmiste seadeldiste suhtes: — seadeldised, milles kasutatakse põlemissaaduseid objektide või materjalide otseseks kuumutamiseks, kuivatamiseks või mis tahes muuks töötlemiseks, nt kuumutusahjud, kuumtöötlusahjud, — järelpõletusseadmed, s.o mis tahes tehnilised seadmed, mis on kavandatud väljuvate gaaside puhastamiseks põletamise teel, mida ei kasutata iseseisva põletusseadmena, — seadmed katalüütilisel krakkimisel kasutatavate katalüsaatorite regeneerimiseks, — vesiniksulfiidi väävliks muundamise seadmed, — keemiatööstuses kasutatavad reaktorid, — koksiahjud, — kauperid, — jäätmete põletusseadmed, — diisel-, bensiini- või gaasimootoriga või gaasiturbiiniga töötavad seadmed, olenemata kasutatavast kütusest. (2) O2 etalonisisaldus on tahkete kütuste puhul 6 % ja muude kütuste puhul 3 %. (3) Kui seade saavutab 300 Mg/Nm3 SO2, võib selle vabastada ärastusefektiivsuse kohaldamisest. (4) 400, kui rasketes kütteõlides on väävlit alla 0,25 %. 10. Gaasiõli:



Tabel 2. Gaasiõli väävlisisalduse piirväärtused () Väävlisisaldus (massiprotsentides) Gaasiõli < 0,2 pärast 1. juulit 2000 < 0,1 pärast 1. jaanuari 2008 (1) Gaasiõli - HS 2710 alla kuuluv naftasaadus või naftasaadus, mis oma destillatsiooniulatuse tõttu kuulub kütusena kasutatavate keskmiste destillaatide kategooriasse ja mille mahust vähemalt 85 %, k.a destilleerimiskaod, destilleerub 350 °C juures. Käesolev määratlus ei hõlma maanteesõidukites, maanteevälistes liikurmasinates ja põllumajandustraktorites kasutavaid kütuseid. Määratlus hõlmab meretranspordis kasutatavat gaasiõli juhul, kui see vastab eespool toodud kirjeldusele või selle viskoossus või tihedus on ISO 8217 (1996) I tabelis määratletud meredestillaatide viskoossusele ja tihedusele vastav. 11. Clausi seade: seadmed, mis toodavad üle 50 tonni väävlit päevas: a) väävli taaskasutus 99,5 % uue seadeldis puhul; b) väävli taaskasutus 97 % olemasoleva seadeldis puhul. 12. Titaandioksiidi tootmine: uutes ja olemasolevates seadeldistes vähendatakse titaandioksiidi tootmisel mineraliseerimis- ja kaltsineerimisetappidel tekkinud heitkoguseid väärtuseni, mis on kuni 10 kg of SO2 ühe tonni toodetud titaandioksiidi kohta.

B. Kanada 13. Järgmistesse paiksete allika kategooriatesse kuuluvatest uutest paiksetest allikatest eralduvate vääveldioksiidi heitkoguste kontrollimiseks ettenähtud piirväärtused määratakse kindlaks kättesaadava kontrolltehnoloogiaid ja tasemeid, kaasa arvatud muudes riikides kohaldatavaid piirväärtusi, käsitleva teabe ning järgmiste dokumentide põhjal: Kanada Gazette, Part I. Department of the Environment. Thermal Power Generation Emissions - National Guidelines for New Stationary Sources. 15. mai 1993, lk 1633-1638.

C. Ameerika Ühendriigid 14. Järgmistesse paiksete allikate kategooriatesse kuuluvatest uutest paiksetest allikatest eralduvate vääveldioksiidi heitkoguste kontrollimise piirväärtused määratakse kindlaks järgmistes dokumentides: 1) Electric Utility Steam Generating Units - 40 Code of Federal Regulations (C.F.R.) Part 60, Subpart D, and Subpart Da; 2) Industrial-Commercial-Institutional Steam Generating Units - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Db, and Subpart Dc; 3) Sulphuric Acid Plants - 40 C.F.R. Part 60, Subpart H; 4) Petroleum Refineries - 40 C.F.R. Part 60, Subpart J; 5) Primary Copper Smelters - 40 C.F.R. Part 60, Subpart P; 6) Primary Zinc Smelters - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Q; 7) Primary Lead Smelters - 40 C.F.R. Part 60, Subpart R; 8) Stationary Gas Turbines - 40 C.F.R. Part 60, Subpart GG; 9) Onshore Natural Gas Processing - 40 C.F.R. Part 60, Subpart LLL; 10) Municipal Waste Combustors - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Ea, and Subpart Eb; 11) Hospital/Medical/Infectious Waste Incinerators - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Ec.

V LISA

PAIKSETEST ALLIKATEST ERALDUVATE LÄMMASTIKOKSIIDIDE HEITKOGUSTE PIIRVÄÄRTUSED

1. Punkti A kohaldatakse lepinguosaliste suhtes, välja arvatud Kanada ja Ameerika Ühendriigid, punkti B kohaldatakse Kanada suhtes ja punkti C kohaldatakse Ameerika Ühendriikide suhtes.

A. Lepinguosalised, välja arvatud Kanada ja Ameerika Ühendriigid 2. Punkti A kohaldamise eesmärgil tähistab piirväärtus seadeldist eralduvates heitgaasides sisalduvate gaasiliste ainete kogust, mida ei tohi ületada. Kui ei ole sätestatud teisiti, arvutatakse piirväärtus saasteaine massina väljuvate gaaside mahu kohta (väljendatuna mg/m3), eeldades kuiva gaasi jaoks määratud temperatuuri ja rõhu standardtingimusi (maht 273,15 K juures 101,3 kPa). Heitgaasi hapnikusisalduse suhtes kohaldatakse väärtusi, mis on toodud allpool esitatud tabelis iga allikakategooria kohta. Lahjendamine väljuvates gaasides sisalduvate saasteainete kontsentratsioonide alandamiseks ei ole lubatud. Piirväärtused käsitlevad üldiselt lämmastikoksiidi (NO) ja lämmastikdioksiidi (NO2) koos, üldnimetusega NOx, väljendatuna NO2-na. Seadeldiste käivitamis-, seiskamis- ja hooldusetappi ei võeta arvesse. 3. Heitkoguseid jälgitakse igal juhul. ( 3 ) Piirväärtuste järgimist kontrollitakse. Kontrollimeetodite hulka võivad kuuluda pidevad või perioodilised mõõtmised, tüübikinnitus või mis tahes muu tehniliselt usaldusväärne meetod. 4. Saasteainetest proovide võtmine ja nende analüüs ning mis tahes mõõtmissüsteemi kalibreerimiseks kasutatavaid etalonmõõtmisi tehakse vastavalt Euroopa Standardikomitee (CEN) või Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) kehtestatud standarditele. CENi või ISO standardite valmimiseni kohaldatakse siseriiklikke standardeid. 5. Heitkoguseid tuleks mõõta pidevalt, kui NOx heitkogused ületavad 75 kg/h. 6. Kui tehakse pidevalt mõõtmisi, välja arvatud tabelis 1 esitatud olemasolev põletusseade, saavutatakse heitkoguste standardite järgimine, kui arvutatud päeva keskväärtused ei ületa piirväärtust ja kui tunniväärtus ei ületa piirväärtust 100 % võrra. 7. Kui mõõdetakse pidevalt tabelis 1 toodud olemasolevate põletusseadmete heitkoguseid, saavutatakse heitkoguste standardite järgimine, kui a) ükski kuu keskväärtus ei ületa piirväärtusi; ja b) 95 % kõikidest 48 tunni keskväärtustest ei ületa 110 % heitkoguste piirväärtustest. 8. Perioodiliste mõõtmiste korral saavutatakse heitkoguste standardite järgimine miinimumnõudena siis, kui keskväärtus, mis põhineb asjaomasel hulgal esindavates tingimustes tehtud mõõtmistel, ei ületa heitkoguste standardi väärtust. 9. Katlad ja protsessi kütteseadmed, mille nimisoojusvõimsus ületab 50 MWth:



Tabel 1. Kateldest eralduvate NOx heitkoguste piirväärtused () Piirväärtus (mg/Nm3) () Tahkekütused, uued seadeldised: — katlad 50-100 MWth 400 — katlad 100-300 MWth 300 — katlad > 300 MWth 200 Tahkekütused, olemasolevad seadeldised: — tahkekütused üldiselt 650 — tahkekütused, milles lenduvaid ühendeid on alla 10 % 1 300 Vedelkütused, uued seadeldised: — katlad 50-100MWth 400 — katlad 100-300 MWth 300 — katlad > 300MWth 200 Vedelkütused, olemasolevad seadeldised 450 Gaaskütused, uued seadeldised: Kütus: maagaas — katlad 50-300 MWth 150 — katlad > 300 MWth 100 Kütus: kõik muud gaasid 200 Gaaskütused, olemasolevad seadeldised 350 ( 1 ) Eelkõige ei kohaldata piirväärtusi järgmiste seadeldiste suhtes: — seadmed, milles kasutatakse põlemissaaduseid objektide või materjalide otseseks kuumutamiseks, kuivatamiseks või mis tahes muuks töötlemiseks, nt kuumutusahjud, kuumtöötlusahjud, — järelpõletusseadmed, s.o mis tahes tehnilised seadmed, mis on kavandatud väljuvate gaaside puhastamiseks põletamise teel, mida ei kasutata iseseisva põletusseadmena, — seadmed katalüütilisel krakkimisel kasutatavate katalüsaatorite regeneerimiseks, — vesiniksulfiidi väävliks muundamise seadmed, — keemiatööstuses kasutatavad reaktorid, — koksiahjud, — kauperid, — jäätmete põletusseadmed, — diisel-, bensiini- või gaasimootoriga või gaasiturbiiniga töötavad seadmed, olenemata kasutatavast kütusest. (2) Neid väärtusi ei kohaldata katelde suhtes, mida kasutatakse alla 500 tunni aastas. O2 etalonisisaldus on tahkete kütuste puhul 6 % ja muude kütuste puhul 3 %, 10. Maismaal asuvad gaasiturbiinid, mille nimisoojusvõimsus ületab 50 MWth: NOx piirväärtusi, mida väljendatakse mg/Nm3 (O2 sisaldus on 15 %), tuleb kohaldada ühe turbiini suhtes. Tabelis 2 toodud piirväärtusi kohaldatakse üksnes üle 70 % koormuse suhtes.



Tabel 2. Maismaal asuvatest gaasiturbiinidest eralduvate NOx heitkoguste piirväärtused > 50 MWth (soojusvõimsus ISO tingimuste põhjal) Piirväärtus (mg/Nm3) Uued seadeldised, maagaas () 50 () Uued seadeldised, vedelkütused () 120 Olemasolevad seadeldised, kõik kütused () — maagaas 150 — vedelkütus 200 (1) Maagaas on looduslikult esinev metaan, mis sisaldab kuni 20 % (mahu järgi) inertgaase ja muid koostisosasid. ( 2 ) 75 mg/Nm 3 , kui on tegemist: — soojuse ja elektri koostootmise süsteemis kasutatava gaasiturbiiniga, või — avalikus gaasivõrgus kasutatava gaasiturbiini jõuallikaks olev kompressor. (3) Seda piirväärtust kohaldatakse üksnes nende gaasiturbiinide suhtes, milles põletatakse kergeid ja keskmisi destillaate. (4) Piirväärtusi ei kohaldata nende gaasiturbiinide suhtes, mida kasutatakse alla 150 tunni aastas. 11. Tsemendi tootmine:



Tabel 3. Tsemendi tootmisel eralduvate NOx heitkoguste piirväärtused () Piirväärtus (mg/Nm3) Uued seadeldised (10 % O2) — kuivatid 500 — muud põletusahjud 800 Olemasolevad seadeldised (10 % O2) 1 200 (1) Seadeldised tsemendiklinkri valmistamiseks pöördahjus, mille võimsus on > 500 tonni päevas, või muudes ahjudes, mille võimsus on > 50 tonni päevas. 12. Paiksed mootorid:



Tabel 4. Uutest paiksetest mootoritest eralduvate NOx heitkoguste piirväärtused Võimsus, meetod, kütusespetsifikatsioon Piirväärtus () (mg/Nm3) Sädesüütega (Otto) mootorid, neljataktiline, > 1 MWth — lahjasegumootorid 250 — kõik muud mootorid 500 Survesüütega (diisel-) mootorid, > 5 MWth — Kütus: maagaas (reaktiivmoorid) 500 — Kütus: raske kütteõli 600 — Kütus: diisli- või gaasiõli 500 (1) Neid väärtusi ei kohaldata mootorite suhtes, mida kasutatakse alla 500 tunni aastas. O2 etalonsisaldus on 5 %. 13. Metallide tootmine ja töötlemine:



Tabel 5. Raua ja terase esmatootmisel eralduvate NOx heitkoguste piirväärtused () Võimsus, meetod, kütusespetsifikatsioon Piirväärtus (mg/Nm3) Uued ja olemasolevad paagutusseadmed 400 (1) Metallide tootmine ja töötlemine: metallimaagi särdamis- või paagutusseadmed, seadmed toormalmi ja -terase tootmiseks (esmane või teisene sulatamine), kaasa arvatud pidev valu, mille võimsus ületab 2,5 tonni tunnis, seadmed raudmetallide töötlemiseks (kuumvaltspinkide võimsus > 20 tonni toorterast tunnis). 14. Lämmastikhappe tootmine:



Tabel 6. Lämmastikhappe tootmisel, happe kontsentratsiooni ühikuid arvesse võtmata, eralduvate NOx heitkoguste piirväärtused Võimsus, meetod, kütusespetsifikatsioon Piirväärtus (mg/Nm3) — uued seadeldised 350 — olemasolevad seadeldised 450

B. Kanada 15. Järgmistesse paiksete allika kategooriatesse kuuluvatest uutest paiksetest allikatest eralduvate lämmastikoksiidi (NOx) heitkoguste kontrollimiseks ettenähtud piirväärtused määratakse kindlaks kättesaadava kontrolltehnoloogiaid ja tasemeid, kaasa arvatud muudes riikides kohaldatavaid piirväärtusi, käsitleva teabe ning järgmiste dokumentide põhjal: a) Canadian Council of Ministers of the Environment (CCME). National Emission Guidelines for Stationary Combustion Turbines. Detsember 1992. PN1072; b) Kanada Gazette, Part I. Department of the Environment. Thermal Power Generation Emissions - National Guidelines for New Stationary Sources. 15. mai 1993, lk 1633-1638; c) CCME. National Emission Guidelines for Cement Kilns. Märts 1998. PN1284.

C. Ameerika Ühendriigid 16. Järgmistesse paiksete allikate kategooriatesse kuuluvatest uutest paiksetest allikatest eralduvate NOx heitkoguste kontrollimise piirväärtused määratakse kindlaks järgmistes dokumentides: a) Coal-fired Utility Units - 40 Code of Federal Regulations (C.F.R.) Part 76; b) Electric Utility Steam Generating Units - 40 C.F.R. Part 60, Subpart D, and Subpart Da; c) Industrial-Commercial-Institutional Steam Generating Units - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Db; d) Nitric Acid Plants - 40 C.F.R. Part 60, Subpart G; e) Stationary Gas Turbines - 40 C.F.R. Part 60, Subpart GG; f) Municipal Waste Combustors - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Ea, and Subpart Eb; g) Hospital/Medical/Infectious Waste Incinerators - 40 C.F.R. Part 60, Subpart Ec.

VI LISA

PAIKSETEST ALLIKATEST ERALDUVATE LENDUVATE ORGAANILISTE ÜHENDITE HEITKOGUSTE PIIRVÄÄRTUSED

1. Punkti A kohaldatakse lepinguosaliste suhtes, välja arvatud Kanada ja Ameerika Ühendriigid, punkti B kohaldatakse Kanada suhtes ja punkti C kohaldatakse Ameerika Ühendriikide suhtes.

A. Lepinguosalised, välja arvatud Kanada ja Ameerika Ühendriigid 2. Käesoleva lisa see punkt hõlmab allpool toodud lõigetes 8-21 loetletud muude lenduvate orgaaniliste ühendite kui metaani (NMVOC) heitkoguste paikseid allikaid. See punkt ei hõlma seadmeid ega seadmete osi, mis on ette nähtud uute toodete ja menetluste uurimiseks, arendustegevuseks ja katsetamiseks. Väärtusläved on toodud valdkonnatabelites allpool. Need üldiselt viitavad lahustikulule või heitkoguste massivoolule. Kui üks käitaja teostab sama seadmega samas kohas mitut tegevust, mis kuuluvad samasse alamrubriiki, siis liidetakse kokku selliste tegevuste lahustikulu või heitkoguste massivool. Kui väärtusläve pole märgitud, kohaldatakse nimetatud piirväärtust kõigi asjaomaste seadeldiste suhtes. 3. Käesoleva lisa punktis A kasutatakse järgmisi mõisteid: a) bensiini hoidmine ja jaotamine - laadimine veoautodele, rongivagunitesse, praamidele ja merelaevadele hoidlates ja mineraalõli rafineerimistehase väljastusjaamades, välja arvatud sõidukite tankimine liikuvaid allikaid käsitlevate asjaomaste dokumentidega hõlmatud teenindusjaamades; b) liimkatmine - mis tahes protsess, mille käigus kantakse pinnale liimi, välja arvatud trükindusega seotud liimkatmine ja lamineerimine ning puidu ja plasti lamineerimine; c) puidu ja plasti lamineerimine - mis tahes protsess, et liimida kokku puitu ja/või plasti lamineeritud toodete valmistamiseks; d) kattekihiga katmise protsessid - metalli- ja plastikihi kandmine: sõiduautodele, veoauto kabiinidele, veoautodele, bussidele või puitpindadele ja see hõlmab mis tahes protsessi, millega kantakse pidev kattekile ühe- või mitmekordselt: i) uutele sõidukitele, mis on määratletud (vt allpool) kategooria M1 ja kategooria N1 sõidukitena, kui need kaetakse kattekihiga samas käitises nagu M1 sõidukidki; ii) veoauto kabiinidele, mis on määratletud juhi majutuskohana, ja kõikidele kategooria N2 ja N3 sõidukite tehnilise varustuse juurde lahutamatu osana kuuluvale kattele; iii) paki- ja veoautodele, mis on määratletud kategooriatesse N1, N2 ja N3 kuuluvate sõidukitena, välja arvatud veoauto kabiinid; iv) bussidele, mis on määratletud kategooriate M2 ja M3 sõidukitena; v) muudele metall- ja plastpindadele, kaasa arvatud lennukite, laevade, rongide jms metall- ja plastpindadele, puitpindadele, tekstiil-, kanga-, kile- ja paberpindadele. Kõnealune allikakategooria ei hõlma aluspinna katmist metallidega elektroforeesi- või keemilisel pihustusmeetodil. Kui pinna katmise protsess hõlmab etappi, mille käigus sama toode trükitakse, käsitatakse seda trükkimisetappi osana pinna katmise protsessist. See ei hõlma siiski iseseisva toiminguna teostatavat trükkimist. Käesoleva määratluse kohaselt: — M1-kategooria sõidukid on need sõidukid, mida kasutatakse reisijate veoks ja milles on lisaks juhiistmele kuni 8 istekohta, — M2-kategooria sõidukid on need sõidukid, mida kasutatakse reisijate veoks ja milles on lisaks juhiistmele rohkem kui 8 istekohta ning mille täismass on kuni 5 tonni, — M3-kategooria sõidukid on need sõidukid, mida kasutatakse reisijate veoks ja milles on lisaks juhiistmele rohkem kui 8 istekohta ning mille täismass on üle 5 tonni, — N1-kategooria sõidukid on need sõidukid, mida kasutatakse kaupade veoks ja mille täismass ei ületa 3,5 tonni, — N2-kategooria sõidukid on need sõidukid, mida kasutatakse kaupade veoks ja mille täismass ületab 3,5 tonni, kuid ei ole üle 12 tonni, — N3-kategooria sõidukid on need sõidukid, mida kasutatakse kaupade veoks ja mille täismass ületab 12 tonni. e) rullmaterjali kattekihiga katmine - mis tahes protsessid, mille käigus rullis olev teras, roostevaba teras, kaetud teras, vasesulamid või alumiiniumribad kaetakse pideva protsessi käigus kas kile või laminaatkattega; f) keemiline puhastus - mis tahes tööstuslikud või kaubanduslikud toimingud, mille käigus kasutatakse LOÜsid rõivaste, mööbli jms tarbekaupade puhastusseadmetes, välja arvatud plekkide käsitsi eemaldamine tekstiili- ja rõivatööstuses; g) pinnakattevahendite, lakkide, trükivärvide ja liimide valmistamine - pinnakattevahendite, lakkide, trükivärvide ja liimide ning nende vahetoodete valmistamine, kui need on valmistatud samas käitises pigmentide, vaikude ja liimmaterjalide segamise teel orgaaniliste lahustite või muude tugiainetega. Kõnealune kategooria hõlmab samuti dispersiooni, eeldispersiooni, teatava viskoossuse või värvi reguleerimist ning lõpptoodete pakendamist mahutitesse; h) trükkimine - mis tahes teksti ja/või kujutise reprodutseerimine, mille käigus kantakse trükivärv trükivormi abil pinnale, ja mis hõlmab järgmisi osaprotsesse: i) fleksograafia: trükkimine, mille käigus kasutatakse kummist või elastsest fotopolümeerist trükivormi, kus trükivärvid on trükkimata jäätavatest aladest ülevalpool, kasutades vedelaid trükivärve, mis kuivavad aurustumise teel; ii) kuivatiga rullofsettrükk: rotatsioonitrüki protsess, mille käigus kasutatakse trükivormi, kus trükitavad ja trükkimata jäetavad alad on samal tasapinnal, kusjuures rotatsioon tähendab seda, et trükitav materjal söödetakse masinasse rullilt, mitte eraldi lehtedena. Trükkimata jäetav ala muudetakse vett imavaks, mistõttu trükivärv sellele peale ei hakka. Trükitavat ala töödeldakse nii, et see võtaks trükivärvi külge ja kannaks selle trükitavale pinnale. Aurustumine toimub ahjus, kus trükitud materjali õhuga kuumutatakse; iii) väljaannete trükkimisel kasutatav rotatsioonsügavtrükk: ajakirjade, brošüüride, kataloogide või samalaadsete toodete paberi trükkimiseks kasutatav rotatsioonsügavtrükk, mille käigus kasutatakse tolueenil põhinevaid trükivärve; iv) rotatsioonsügavtrükk: trükkimine, mille käigus kasutatakse silindrikujulist trükivormi, kus trükitav ala on trükkimata jäetavast alast allpool, ning aurustumise teel kuivavaid vedelaid trükivärve. Süvendid täidetakse trükivärviga ja ülejääk pühitakse trükkimata jäetavalt alalt ära, enne kui trükitav pind puutub kokku silindriga ja tõstab trükivärvi süvenditest välja; v) rotatsioonsiidtrükk: rotatsioontrükk, mille käigus trükivärv surutakse trükitavale pinnale läbi poorse trükivormi, kus trükitav ala on lahti ja trükkimata jäetav ala on kaetud, ning milleks kasutatakse aurustumise teel kuivavaid vedelaid trükivärve. Rotatsioon tähendab seda, et trükitav materjal söödetakse masinasse rullilt, mitte eraldi lehtedena; vi) trükkimisega seotud lamineerimine: kahe või enama elastse materjali ühendamine laminaadi valmistamiseks; vii) lakkimine: protsess, mille käigus kantakse pakkematerjali hilisemaks sulgemiseks vajalik lakk või liimkate elastsele materjalile; i) farmaatsiatoodete valmistamine - farmaatsiatoodete keemiline sünteesimine, fermenteerimine, ekstraheerimine, formuleerimine ja viimistlemine ning vahesaaduste valmistamine, kui see toimub eespool nimetatud toodete valmistamisega ühes ja samas kohas; j) loodusliku või sünteeskautšuki töötlemine - protsess, mille käigus segatakse, purustatakse, tihendatakse, kalandreeritakse, pressitakse ja vulkaniseeritakse looduslikust või sünteeskautšukist, ning samuti looduslikust või sünteeskautšukist valmistoote saamiseks vajalikud lisatoimingud; k) pindade puhastamine - protsess, välja arvatud keemiline puhastus, mille käigus kasutatakse orgaanilisi lahusteid materjali pealispinnalt saasteainete eemaldamiseks, kaasa arvatud rasvaärastus; mitmes etapis teostatav puhastusprotsess enne või pärast mis tahes muud töötlemist, mida käsitatakse ühe pinnapuhastusprotsessina. Protsess hõlmab tootepindade puhastamist ja ei hõlma seadeldiste puhastamist; l) taimeõlide ja loomarasva ekstraheerimine ning taimeõlide rafineerimine - taimeõli ekstraheerimine seemnetest ja muudest taimse päritoluga ainetest, kuivjäägi töötlemine loomasööda valmistamiseks ja seemnetest, taimse päritoluga ainetest ja/või loomse päritoluga ainetest saadud rasvade või taimeõlide puhastamine; m) sõidukite taasviimistlus - mis tahes tööstuslik või kaubanduslik pinna katmine ja sellega seotud rasvaärastustoimingud, mille alla kuulub: i) maanteesõidukite või nende osade pindade katmine, mida teostatakse sõiduki remontimise, restaureerimise või kaunistamise käigus väljaspool tööstusettevõtet, või ii) maanteesõidukite või nende osade katmine viimistlusmaterjalidega, kui see toimub väljaspool algset tootmisliini, või iii) järelhaagiste (sh poolhaagiste) pindade katmine; n) puitpindade immutamine - protsess, mille käigus puit immutatakse säilitusainega; o) standardtingimused - temperatuur on 273,15 K ja rõhk 101,3 kPa; p) lenduvad orgaanilised ühendid, v.a metaan - kõik orgaanilised ühendid, v.a metaan, mille auruõhk temperatuuril 273, 15 K on 0,01 Kpa või millel samade tingimuste juures avaldub samasugune lenduvus; q) väljuv gaas - muude lenduvate orgaaniliste ühendite kui metaani või muude saasteainete gaasilised lõppheitmed korstnatest või saastetõrjeseadmest. Vooluhulka väljendatakse m3/h standardtingimustes; r) LOÜ (v.a metaani) lenduvad heitkogused - kõigi õhku, maapinda ja vette juhitavate, väljuvates gaasides mittesisalduvate lenduvate orgaaniliste ühendite (v.a metaani) heitkogused, ja kui ei ole teisiti märgitud, siis mis tahes tootes sisalduvad lahustid, ning akende, uste, tuulutusavade ja samalaadsete avauste kaudu väliskeskkonda juhitud lenduvate orgaaniliste ühendite (v.a metaani) püüdmatud heitmed. Heitkoguste piirväärtused arvutatakse lahustikasutuskava põhjal (vt käesoleva lisa I liidet). s) LOÜ (v.a metaani) koguheide - LOÜ (v.a metaani) lenduvate heitkoguste ja väljuvates gaasides sisalduvate LOÜ (v.a metaani) heitkoguste summa; t) sisendkogus - orgaaniliste lahuste kogus ja nende kogus toimingutes kasutatavates preparaatides, kaasa arvatud seadeldise sees ja väljaspool seda korduvkasutatavate lahustite kogus, mida arvestatakse iga kord, kui neid kasutatakse toimingu teostamisel; u) piirväärtus - seadeldisest väljuvates heitgaasides sisalduvate gaasiliste ainete maksimumkogus, mida ei tohi ületada tavatoimingu käigus. Kui ei ole sätestatud teisiti, arvutatakse piirväärtus saasteaine massina väljuvate gaaside mahu kohta (väljendatuna mg C/Nm3, kui ei ole sätestatud teisiti), eeldades kuiva gaasi jaoks määratud temperatuuri ja rõhu standardtingimusi. Lahusteid kasutavate seadeldiste puhul antakse piirväärtused massiühikuna asjaomase toimingu iseloomuliku ühiku kohta. Väljuva gaasi mahtu, mida suurendatakse gaasi jahutamise või lahjendamise otstarbel, ei käsitata väljuvas gaasis sisalduvate saasteainete massikontsentratsiooni kindlaksmääramisel. Piirväärtused on üldiselt antud kõikide lenduvate orgaaniliste ühendite kohta, v.a metaan (täpsemat vahet ei tehta, nt reaktsioonivõime või toksilisuse järgi); v) tavatoiming - kõik toimingu perioodid, v.a toimingute käivitamine ja seiskamine ning seadme hooldus; w) inimeste tervisele kahjulikud ained on jagatud kahte kategooriasse: i) halogeenitud lenduvad orgaanilised ühendid, millel võib olla pöördumatute mõjude oht; või ii) ohtlikud ained, mis on kantserogeenid, mutageenid või reproduktsiooni mõjutava toksilise toimega või mis võivad põhjustada vähki, võivad põhjustada päranduvad geneetilisi kahjustusi, sissehingamisel võivad põhjustada vähki, võivad vähendada fertiilsust või võivad kahjustada loodet. 4. Tuleb täita järgmisi nõudeid: a) lenduvate orgaaniliste ühendite (v.a metaani) heitkoguseid jälgitakse ( 4 ) ja kontrollitakse nende vastavust piirväärtustele. Kontrollimeetodite hulka võivad kuuluda pidevad või perioodilised mõõtmised, tüübikinnitus või mis tahes muu tehniliselt usaldusväärne meetod, lisaks sellele on need majanduslikult elujõulised; b) õhusaasteainete kontsentratsioone gaasi edasikandetorustikes mõõdetakse representatiivsel viisil. Saasteainetest proovide võtmine ja nende analüüs ning mis tahes mõõtmissüsteemi kalibreerimiseks kasutatavaid etalonmõõtmisi tehakse vastavalt Euroopa Standardikomitee (CEN) või Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) kehtestatud standarditele. CENi või ISO standardite valmimiseni kohaldatakse siseriiklikke standardeid; c) kui lenduvate orgaaniliste ühendite (v.a metaani) heitkoguste mõõtmised on nõutavad, tuleks neid teostada pidevalt juhul, kui lenduvate orgaaniliste ühendite (v.a metaani) heitkogused ületavad 10 kg/h summaarse orgaanilise süsiniku sisaldust (TOC) väljalasketorustikus heitkoguste vähendamisseadmest allavoolu, ja kui toiminguteks kulunud tunnid ületavad 200 tundi aastas. Kõikide muude seadeldiste puhul on miinimumnõudeks perioodiline mõõtmine. Nõuetele vastavuse kinnitamiseks võidakse kasutada oma lähenemisi, tingimusel et need on sama ranged. d) miinimumnõudeks olevate pidevate mõõtmiste korral saavutatakse heitkoguste standardite järgimine, kui päeva keskmine ei ületa piirväärtust tavatoimingu käigus ja tunni keskmine ei ületa piirväärtust 150 % võrra. Nõuetele vastavuse kinnitamiseks võidakse kasutada oma lähenemisi, tingimusel et need on sama ranged. e) miinimumnõudeks olevate perioodiliste mõõtmiste korral saavutatakse heitkoguste standardite järgimine, kui kõikide näitude keskväärtus ei ületa piirväärtust ja tunni keskmine ei ületa piirväärtust 150 % võrra. Nõuetele vastavuse kinnitamiseks võidakse kasutada oma lähenemisi, tingimusel et need on sama ranged. f) kõik vajalikud ettevaatusabinõud võetakse lenduvate orgaaniliste ühendite (v.a metaani) heitkoguste vähendamiseks käivitamise ja seiskamise ajal ja tavatoimingust kõrvalkaldumise korral; g) mõõtmisi ei ole vaja teha, kui torusuudmele kinnitatud saastetõrjeseadmed ei pea olema vastavuses allpool toodud piirväärtustega ja saab näidata, et piirväärtusi ei ületata. 5. Väljuvate gaaside korral tuleks kohaldada järgmisi piirväärtusi, kui allpool ei ole sätestatud teisiti: a) 20 mg ainet m3 kohta, kui on tegemist halogeenitud lenduvate orgaaniliste ühenditega (millele on omistatud hoiatusväljend "võimalik pöördumatute mõjude oht"), kus nimetatud ühendite summaarne massivoolukiirus on suurem või võrdne kui 100 g/h; b) 2 mg m3 kohta (väljendatuna üksikute ühendite massi summana) lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste korral (millele on omistatud järgmised hoiatusväljendid: võib põhjustada vähki, päranduvaid geneetilisi kahjustusi, vähki sissehingamise teel või kahjustada loodet, vähendada fertiilsust), kui nimetatud ühendite summaarne massivoolukiirus on suurem või võrdne kui 10 g/h. 6. Allpool lõigetes 9-21 loetletud allikakategooriate puhul on vajalikud järgmised muudatused: a) allpool nimetatud seadeldistele piirväärtuste kohaldamise asemel võiks asjaomaste seadeldiste kasutajatel olla lubatud kasutada vähendusskeemi (vt käesoleva lisa II liidet). Vähenduskava eesmärk on anda kasutajale võimalus saavutada muude vahendite abil heitkoguste samaväärsed vähendused, kui on piirväärtuste kohaldamisel saavutatav vähendus; b) LOÜ (v.a metaani) lenduvate heitkoguste puhul kohaldatakse allpool sätestatud lenduvate heitkoguste väärtusi piirväärtusena. Kui pädevale asutusele esitatakse siiski rahuldav tõestus selle kohta, et teatava konkreetse seadeldise puhul ei ole see väärtus tehniliselt ega majanduslikult teostatav, võib pädev asutus selle seadeldise piirväärtuse kohaldamisest vabastada, tingimusel et sellest ei tulene märkimisväärseid ohte inimeste tervisele ega keskkonnale. I