1995L0070 — ET — 01.05.2004 — 004.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV 95/70/EÜ,

22. detsember 1995,

millega sätestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kahepoolmelisi limuseid mõjutavate haiguste tõrjeks







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: asutamislepingu II lisas on loetletud limused; limuste turustamine on akvakultuurisektorile oluline tuluallikas; nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiivi 91/76/EMÜ (akvakultuuri loomade ja -saaduste turuleviimist reguleerivate loomatervishoiu nõuete kohta), ( 3 ) A lisas II loetelus osutatud limuste haigustel on väga tõsine mõju krabide ja vähkide tööstusele; kolmandates riikides esineb muid sarnase mõjuga haigusi, ning sellistest haigustest tuleks koostada loetelu ning komisjonile tuleks anda volitused kõnesoleva loetelu korrigeerimiseks loomatervishoiu valdkonnas toimuva arengu alusel; selliste haiguste puhang võib kiiresti omandada episootilised mõõtmed, põhjustades suremust ja häireid sellises ulatuses, mis võib järsult vähendada krabide ja vähkide kasvatuse tasuvust; seega on ühenduse tasandil vaja kehtestada haiguse puhangute korral rakendatavad meetmed, et tagada krabide ja vähkide kasvatuste ratsionaalne areng ning aidata kaasa loomade tervise kaitsele ühenduses; liikmesriigid peaksid teatama komisjonile ja teistele liikmesriikidele kõigist täheldatud ebatavalistest kahepoolmeliste limuste suremuse juhtudest; sellisel juhul tuleb võtta meetmeid haiguse leviku vältimiseks, eriti seoses kahepoolmeliste eluslimuste eemaldamisega kõnealustest majanditest või tsoonidest; haiguse päritolu tuvastamiseks ning edasise leviku tõkestamiseks on oluline viia läbi põhjalik epidemioloogiline uuring; tõhusa tõrjesüsteemi tagamiseks tuleb haiguse diagnoosimine ühtlustada ja läbi viia vastutavate laborite egiidi all, asjaomaste laborite töö kooskõlastamise võib tagada ühenduse referentlabor; käesoleva direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks tuleks kehtestada ühenduse kontrollimenetlus; haiguse kontrolli ühismeetmed moodustavad vähima aluse loomade tervishoiu ühtse standardi säilitamiseks; komisjonile tuleks teha ülesandeks võtta vastu vajalikud rakendusmeetmed; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Käesolev direktiiv sätestab ühenduse minimaalsed kontrollmeetmed haiguste osas, mis mõjutavad käesolevas direktiivis nimetatud kahepoolmelisi limuseid.

Artikkel 2

1. Käesolevas direktiivis kohaldatakse vajadusel direktiivi 91/67/EMÜ artiklis 2 ja direktiivi 91/492/EMÜ artiklis 2 ( 4 ) esitatud mõisteid.

2. Lisaks määratleb “täheldatud ebatavaline suremust” äkilise suremusena, mis mõjutab ligikaudu 15 % varudest ja leiab aset lühikeste ajaperioodi jooksul kahe kontrolli vahelisel ajal (kinnitatakse 15 päeva jooksul). Haudejaamas peetakse suremust ebatavaliseks juhul, kui kasvataja ei saa vastseid ajavahemikus, mis hõlmab kudusid sigivate austrite erinevatest kogumitest. Poegade kasvatusettevõttes peetakse suremust ebatavaliseks juhul, kui äkiline märkimisväärne suremus esineb lühikese aja jooksul mitmes kasvatuskohas.

Artikkel 3

Liikmesriigid tagavad, et kõik kahepoolmelisi limuseid kasvatavad majandid:

1. on ametiasutuse poolt registreeritud; nimetatud registreerimist peab pidevalt ajakohastama;

2. peavad arvestust: a) majandisse toodavate elusate kahepoolmeliste limuste kohta, koos kogu informatsiooniga nende tarnimise, nende arvu või kaalu, nende suuruse ja päritolu kohta; b) majandist uuesti vettelaskmiseks lahkuvate kahepoolmeliste limuste kohta, koos kogu informatsiooniga nende lähetamise, nende arvu või kaalu, nende suuruse ja sihtkoha kohta; c) täheldatud ebatavalise suremuse kohta. Kõnesolevat registrit, mis on ametiasutuse nõudel igal ajal kontrollimiseks avatud, ajakohastatakse regulaarselt ning säilitatakse nelja aasta jooksul.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid tagavad, et kahepoolmeliste limuste majanditele, kasvatamise piirkondadele ja saaki andvatele looduslikele jõesängideele kohaldatakse järelvalve ning proovide võtmise programmi, et jälgida ebatavalise suremuse esinemist ning varude tervislikku seisundit.

Lisaks sellele võib ametiasutus kohaldada eespool nimetatud programmi ka puhastusjaamadele ja säilitusmahutitele, millel on vee väljavool merre.

Kui kõnesoleva programmi kohaldamisel täheldatakse mistahes ebatavalist suremust või kui ametiasutusel on informatsiooni, millele tuginedes võib kahtlustada haiguste olemasolu, võetakse järgmised meetmed:

— koostatakse loetelu kohtadest, kus direktiivi 91/67/EMÜ A lisa II loetelus osutatud haigused esinevad, tingimusel et need haigused ei ole eespool nimetatud direktiivi alusel vastu võetud programmi objektiks,

— koostatakse loetelu kohtadest, kus on täheldatud ebatavalist suremust D lisas osutatud haiguste esinemise tulemusena, või mille kohta ametiasutusel on informatsiooni, mille alusel on põhjust kahtlustada haiguste esinemist,

— teostatakse esimeses ja teises taandes osutatud haiguste arenemise ja geograafilise leviku järelevalvet.

2. Üksikasjalikud eeskirjad käesoleva artikli rakendamiseks ning muu hulgas lõikes 1 osutatud programmi sisseviimiseks kohaldatavad eeskirjad, eelkõige järelevalve sageduse ja ajakava, proovide võtmise protseduuri (statistiliselt representatiivse valimi) ja diagnoosimeetodite kohta võetakse vastu artiklis 10 sätestatud korras.

Artikkel 5

1. Liikmesriigid tagavad, et artiklis 4 osutatud haiguse esinemise kahtlusest ning ebatavalisest suremusest kahepoolmeliste limuste majandites, kasvatuspiirkondades või saaki andvates looduslikes jõesängides või puhastusjaamades või säilitusmahutites, millel on vee väljavool merre, informeerivad krabide ja vähkide kasvatajad või muud seda täheldanud isikud võimalikult kiiresti ametiasutust.

2. Lõikes 1 osutatud juhul peab liikmesriigi ametiastutus tagama, et:

a) võetakse proovid uurimiseks heakskiidetud laboris;

b) kuni punktis a osutatud uuringutulemuste saamiseni ei lahku ükski limus ilma ametiasutuse loata majandist, kasvatuspiirkonnast ega saaki andvast looduslikust jõesängist või puhastuskeskusest või säilitusmahutist, millel on vee väljavool merre, ülekandmiseks või uuesti vette laskmiseks teises majandis või veekeskkonnas.

3. Kui lõike 2 punktis a osutatud uuringud ei viita patogeeni olemasolule, tühistatakse lõike 2 punktis b osutatud piirangud.

4. Kui lõikes 2 osutatud uuringud näitavad ebatavalist suremust põhjustava patogeeni olemasolu ning nimetatud patogeen võib sellist suremust põhjustada, või kui avastatakse mõni artiklis 4 osutatud haiguse patogeen, peab ametiasutus viima läbi episootilise uuringu, et tuvastada saastumise võimalikud põhjused ning et uurida, kas majandist, kasvatuspiirkonnast või saaki andvast looduslikust jõesängist on ebatavalise suremuse täheldamisele eelnenud ajaperioodil lahkunud limuseid ülekandmiseks või uuesti vette laskmiseks mujal.

Kui episootiline uuring näitab, et haigus on sisse viidud ühte või enamasse majandisse, kasvatuspiirkonda või saaki andvasse looduslikku jõesängi muu hulgas limuste ühest kohast teise viimise tulemusena, kohaldatakse lõikes 2 sätestatut.

Siiski, erandina direktiivi 91/67/EMÜ artikli 3 lõike 1 punktist c võib ametiasutus oma territooriumil lubada kahepoolemeliste limuste liikumist teistesse majanditesse, kasvatuspiirkondadesse või saaki andvatesse looduslikesse jõesängidesse, mis on sama haigusega nakatunud.

Vajadusel võidakse artiklis 10 sätestatud korras otsustada täiendavate meetmete võtmine.

5. Ametiasutus tagab, et komisjoni ja teisi liikmesriike informeeritakse vastavalt kehtivale ühenduse korrale viivitamata, kui täheldatakse patogeeniga seonduva ebatavalise suremuse juhtudest, olukorra analüüsimiseks ja kontrollimiseks võetavatest meetmetest ning suremuse põhjusest.

Artikkel 6

1. Proovide võtmine ning laboriuuringud kahepoolmeliste limuste ebatavalise suremuse põhjuse kindlaksmääramiseks viiakse läbi artiklis 10 sätestatud korras kehtestatud meetodeid kasutades.

2. Liikmesriigid tagavad, et igas liikmesriigis määratakse üks riigi tugilabor, mille seadmed ning kvalifitseeritud personal võimaldab seal läbi viia lõikes 1 nimetatud katseid.

3. Erandina lõikest 2 võivad liikmesriigid, kel puudub nimetatud küsimuses kompetentne riiklik labor, kasutada teise liikmesriigi antud küsimuses pädevat riiklikku laborit.

4. Kahepoolmeliste limuste haiguste osas pädevate riigi tugilaborite loetelu on toodud lisas C.

5. Riigi tugilaborid teevad koostööd artiklis 7 osutatud ühenduse referentlaboriga.

Artikkel 7

1. Kahepoolmeliste limuste haiguste suhtes pädev ühenduse referentlabor on toodud lisas A.

2. Ilma et see piiraks 26. juuni 1990. aasta otsust 90/424/EMÜ ( 5 ) (kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas), ning eriti selle artiklit 28, on lõikes 1 osutatud labori ülesanded ja kohustused sätestatud B lisas.

Artikkel 8

1. Komisjoni eksperdid võivad teha kohapealseid kontrolle, kui see on vajalik käesoleva direktiivi ühtseks kohaldamiseks. Niiviisi toimides võivad nad läbi viia mittediskrimineerivaid pistelisi kontrolle tagamaks, et pädev asutus teostab järelevalvet käesoleva direktiivi nõuete täitmise üle.

Komisjon teatab liikmesriikidele kontrolli tulemustest.

2. Lõikes 1 osutatud kontrollid viiakse läbi koostöös pädeva asutusega.

3. Liikmesriik, kelle territooriumil kontrollimine toimub, tagab ekspertidele nende ülesande täitmiseks vajaliku abi.

4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 10 sätestatud korras.

Artikkel 9

Nõukogu muudab vajadusel A lisa, tehes otsuse komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega.

B, C ja D lisasid võib vajaduse korral muuta vastavalt artiklis 10 sätestatud korrale.

▼M3

Artikkel 10

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 178/2002 ( 6 ) artikli 58 kohaselt moodustatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, artikleid 5 ja 7. kohaldatakse 1999/468/EÜ ( 7 ) otsuse.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

▼B

Artikkel 11

Hiljemalt 31. detsembriks 1999 esitab komisjon nõukogule aruande, mille koostamisel on vajadusel kasutatud veterinaaria teaduskomitee abi, võttes arvesse käesoleva direktiivi rakendamisel omandatud kogemusi ning tehnilist ja teaduslikku arengut, tehes vajadusel muudatusettepanekud.

Nõukogu langetab iga sellise ettepaneku suhtes otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

Artikkel 12

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 1. juuniks 1997. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Alates lõikes 1 sätestatud kuupäevast võivad liikmesriigid vastavalt asutamislepingu üldnõuetele siiski säilitada või rakendada oma toodangu suhtes rangemaid sätteid kui on ette nähtud käesolevas direktiivis. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõnealustest meetmetest.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 13

Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Artikkel 14

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.









A LISA

KAHEPOOLMELISTE LIMUSTE HAIGUSTE SUHTES PÄDEV ÜHENDUSE REFERENTLABOR

IFREMER

Boîte Postale 133

17390 La Tremblade

Prantsusmaa









B LISA

KAHEPOOLEMELISTE LIMUSTE HAIGUSTE JAOKS MÄÄRATUD ÜHENDUSE REFERENTLABORI ÜLESANDED JA KOHUSTUSED

Ühenduse referentlabori ülesanded ja kohustused on:

1. kooskõlastada komisjoniga konsulteerides liikmesriikides kasutatavaid kahepoolmeliste limuste haiguste diagnostikameetodeid, eriti: a) koostada ja säilitada asjakohaseid patogeenide histoloogiliste nihete, tüvede või isolaatide kollektsiooni ning teha see liikmesriikide heakskiidetud laboritele kättesaadavaks; b) korraldada ühenduse tasandil diagnostikaprotseduuride regulaarseid võrdluskatseid; c) koguda ja kõrvutada andmeid ja teavet ühenduses kasutatavate diagnostikameetodite ja läbiviidud katsete tulemuste kohta; d) iseloomustada patogeenide isolaatide kõige kaasaegsemate ja asjakohasemate meetodite abil, et võimaldada mõista paremini haiguse episotoloogiat; e) jälgida asjakohaste haiguste järelevalve, episotoloogia ja ennetamise arengut kogu maailmas; f) säilitada oskusteavet asjakohase haiguse patogeenide kohta kiire eristusdiagnoosi võimaldamiseks;

2. aidata aktiivselt kaasa haiguste puhangute diagnoosimisel liikmesriikides, uurides diagnoosi kinnituseks, iseloomustamiseks ja episootiliseks uurimiseks talle saadetud patogeeni isolaate;

3. hõlbustada laboridiagnostikaekspertide väljaõpet või ümberõpet, pidades silmas diagnostikamenetluste ühtlustamist kogu ühenduses;

4. teha eksootiliste haiguste diagnoosimismeetodite osas koostööd pädevate laboritega kolmandates riikides, kus sellised haigused on levinud.

▼M1









C LISA







KAHEPOOLMELISTE LIMUSTE HAIGUSTE RIIGI TUGILABORID Taani: Danish Institute for Fishery ResearchDepartment of Marine Ecology and AquacultureFish Disease LaboratoryStigbøjlen 4DK-1870 Frederiksberg C Prantsusmaa: Laboratoire de Génétique et PathologieIfremer, Ronce les bainsF-17390 La Tremblade Saksamaa: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der TiereBoddenblick 5aD-17498 Insel Riems Kreeka: Centre of Thessaloniki Veterinary InstitutionsDepartment of Pathology of Aquatic Organisms80, 26th Octovriou str.GR-54627 Thessaloniki Iirimaa: Fish Health UnitMarine InstituteAbbotstown, CastleknockDublin 15Ireland Itaalia: Area Ittiopatologia Laboratorio Patologia MolluschiIstituto Zooprofilattico Sperimentale delle VenezieLaboratorio di IttiopatologiaVia della Roggia, 94I-33030 Basaldella di Campoformido (UD) Madalmaad: Fish Diseases LaboratoryID-Lelystad, Institute for Animal Science and HealthEdelhertweg 15PO box 658200 AB LelystadNederland Hispaania: Instituto de Investigaciones MarinasCSICEduardo Gabello, 6E-36208 Vigo Ühendkuningriik, Inglismaa: CEFAS Weymouth LaboratoryBarrack roadThe NotheWeymouth, Dorset DT4 8UBUnited Kingdom Ühendkuningriik, Šotimaa: Fishery Research Services Marine LaboratoryPO box 101 Victoria RoadAberdeen AB 11 9DBUnited Kingdom ▼A1 Tšehhi Vabariik: IfremerBoite Postale 13317390 La TrembladeFrance Eesti: Veterinaar- ja ToidulaboratooriumKreutzwaldi 3051006 Tartu Küpros: Ινστιτούτο Λοιμωδών και Παρασιτικών ΝοσημάτωνΚέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυμάτων80, Οδός, 26ης ΟκτωβρίουGR-54627, Θεσσαλονίκη(Institute of Infectious and Parasitological Diseases Center of Veterinary Institutes80, 26th October StreetGR-54627 Thessaloniki) Läti: Valsts veterinārmedicīnas diagnostikas centrsLejupes iela 3LV-1076 Rīga Leedu: Nacionalinė veterinarijos laboratorijaJ. Kairiūkščio g. 10LT-2021 Vilnius Ungari: Országos Állategészségügyi Intézet (OÁI) Pf. 2.Tábornok u. 2.H-1581 Budapest Malta: Istituto Zooprofilattico Sperimentale delle VenezieBasaldella di Campoformido (UD)Italy Poola: Laboratorium Zakładu Higieny Środków Żywienia ZwierzątPaństwowego Instytutu WeterynaryjnegoAl. Partyzantów 57PL-24-100 Puławy Sloveenia: Nacionalni veterinarski inštitutGerbičeva 60SI-1000 Ljubljana Slovakkia: Laboratoire de Génétique et Pathologie IfremerRonce les bainsF-17390 La Tremblade, France

▼M2









D LISA







Haigus Patogeen Vastuvõtlik peremeesliik Bonamioos Bonamia exitiosus Tiostrea chilensis ja Ostrea angasi Mikrocytos roughleyi Saccostrea (Crassotrea) commercialis Marteilioos Marteilia sydneyi Saccostrea (Crassotrea) commercialis Mikrokütoos Microcytos mackini Crassotrea gigas; C. virginica; Ostrea edulis; O. conchaphila Perkinsoos Perkinsus marinus Crassotrea virginica ja C. gigas Perkinsus olseni/atlanticus Haliotis ruber; H. cyclobates; H. scalaris; H. laevigata; Ruditapes philippinarum ja R. decussates MSX haigus Haplosporidium nelsoni Crassotrea virginica ja C. gigas SSO haigus Haplosporidium costale Crassotrea virginica Merikõrvade närbumissündroom Candidatus Xenohaliotis californiensis Merikõrvade (Haliotis) perekonna liikmed, sealhulgas must merikõrv (H. cracherodii), punane merikõrv (H. rufescens), roosa merikõrv (H. corruguta), roheline merikõrv (H. fulgens) ja valge merikõrv (H. sorenseni) Märkus:Vastuvõtlike peremeesliikide hulka kuuluvad ka mistahes muud kõnealuse patogeeniga seoses nimetatud liigid, mis on toodud rahvusvahelise episootiameti (OIE) Rahvusvahelises veeloomade tervishoiunõuete viimases väljaandes.