2005R1698 — ET — 01.01.2007 — 001.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Parandatud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ)nr 1698/2005,

20. september 2005,

Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37 ning artikli 299 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust ( 1 ) ning arvestades järgmist: (1) Maaelu arengu poliitika peaks kaasnema ühise põllumajanduspoliitika turukorraldus- ja tulutoetuspoliitikaga ning seda täiendama, andes sellega oma panuse asutamislepingus sätestatud poliitika eesmärkide saavutamisse. Lisaks peaks maaelu arengu poliitika arvesse võtma asutamislepingus sätestatud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse üldisi eesmärke ning aitama kaasa nende saavutamisele, integreerides muud peamised poliitikaprioriteedid, nagu on väljendatud Lissabonis ja Göteborgis kogunenud Euroopa Ülemkogu järeldustes konkurentsivõime ja säästva arengu kohta. (2) Vastavalt asutamislepingule tuleb ühise põllumajanduspoliitika ja selle rakendamise erimeetodite väljatöötamisel arvesse võtta põllumajandustegevuse erilist laadi, mis tuleneb põllumajanduse sotsiaalsest struktuurist ning struktuurilistest ja looduslikest erinevustest eri maapiirkondade vahel. (3) Ühise põllumajanduspoliitika reform juunis 2003 ja aprillis 2004 tõi kaasa olulised muudatused, millel tõenäoliselt on märkimisväärne mõju ühenduse kogu maapiirkonnale seoses põllumajandusliku tootmise struktuuriga, maade hooldamise meetoditega, tööhõivega ning erinevate maapiirkondade üldisemate sotsiaalsete ja majanduslike tingimustega. (4) Ühenduse tegevus peaks täiendama liikmesriikide tegevust või püüdma sellele kaasa aidata. Partnerlust tuleks tugevdada, korraldades erinevat tüüpi partnerite osalust, arvestades täielikult liikmesriikide institutsioonilist pädevust. Asjaomased partnerid peaksid võtma osa programmitöö ettevalmistamisest, seirest ja hindamisest. (5) Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt maaelu arengut, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, arvestades sidemeid maaelu arengu ja muude ühise põllumajanduspoliitika vahendite vahel, erinevate maapiirkondade vaheliste erinevuste ulatust ning liikmesriikide rahaliste vahendite piire laienenud liidus, ning seetõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil ühenduse finantseerimise mitmeaastase garantii ja prioriteetidele keskendumise kaudu, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. (6) Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (edaspidi “EAFRD”) tegevus ja toetatavad meetmed peavad olema järjepidevad ja ühitatavad ühenduse muu poliitikaga ning vastama kõikidele ühenduse õigusaktidele. (7) Maaelu arengu edendamisel hoolitseb ühendus erinevuste kõrvaldamise eest ning meeste ja naiste võrdõiguslikkuse ning mittediskrimineerimise eest vastavalt asutamislepingule. (8) Et viia maaelu arengu poliitika strateegiline sisu kooskõlla ühenduse prioriteetidega ja sellega soodustada läbipaistvust, peaks nõukogu komisjoni ettepanekul vastu võtma strateegiasuunised. (9) Strateegiasuuniste alusel peaks iga liikmesriik ette valmistama oma riikliku maaelu arengu strateegiakava, luues tugiraamistiku maaelu arengu programmide koostamiseks. Liikmesriigid ja komisjon peaksid riikliku ja ühenduse strateegia seire kohta aru andma. (10) Maaelu arengu programmitöö peaks vastama ühenduse ja siseriiklikele prioriteetidele ning täiendama muud ühenduse poliitikat, eelkõige põllumajanduse turukorralduspoliitikat, ühtekuuluvuspoliitikat ja ühist kalanduspoliitikat. (11) Maapiirkondade säästva arengu tagamiseks on vaja keskenduda piiratud arvule põhilistele ühenduse tasandi eesmärkidele, mis on seotud põllumajanduse ja metsanduse konkurentsivõimega, maade hooldamise ja keskkonnaga, elu kvaliteediga ja tegevuste mitmekesistamisega nendes valdkondades võttes arvesse olukordade mitmekesisust, alates alarahvastatuse käes kannatavatest ääremaadel asuvatest maapiirkondadest ja lõpetades linnakeskuste suureneva surve all olevate poollinnastunud maapiirkondadega. (12) On vaja kehtestada programmitöö ja maaelu arengu programmitöö läbivaatamise üldeeskirjad, tagades nimetatud kolmele põhieesmärgile vastavate maaelu arengu programmide telgede asjakohane tasakaal. Programmide kestus peaks olema seitse aastat. (13) Põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamise eesmärgi saavutamiseks on oluline luua selged arengustrateegiad, mis on suunatud inimpotentsiaali, füüsilise potentsiaali ja põllumajandusliku tootmise kvaliteedi tugevdamisele ja kohandamisele. (14) Seoses inimpotentsiaaliga tuleks teha kättesaadavaks kogum meetmeid, mis hõlmavad koolitust, teavitamist ja teadmiste levitamist, noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamise toetamist, põllumajandustootjate ja põllumajandusettevõtete töötajate ennetähtaegselt pensionile jäämist, nõuandeteenuste kasutamist põllumajandustootjate ja metsa valdajate poolt ning põllumajandusettevõtte juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste ning samuti metsanduse nõuandeteenuste loomist. (15) Koolituse, teavitamise ja teadmiste levitamise valdkonnas eeldab põllumajanduse ja metsanduse areng ja spetsialiseerumine tehnilise ja majandusliku väljaõppe asjakohast taset, sealhulgas teadmised uutest infotehnoloogiatest, samuti küllaldast teadlikkust tootekvaliteedi ning teadusuuringute ja loodusvarade säästva majandamise kohta, sealhulgas ristvastavuse nõuded ning maastiku säilitamise ja parandamise ning keskkonnakaitsega sobivate tootmistavade kohaldamine. Seetõttu on vaja laiendada koolitust, teavitamist ja teadmiste levitamist kõikidele täiskasvanutele, kes tegelevad põllumajandus-, toidu- ja metsandusküsimustega. Koolitus- ja teavitamistegevus hõlmab nii põllumajanduse ja metsanduse konkurentsivõime kui maade hooldamise ja keskkonnaga seotud küsimusi. (16) Erihüvitiste andmine noortele põllumajandustootjatele võib hõlbustada nii nende tegevuse alustamist kui nende ettevõtete struktuurilist kohandamist pärast alustamist. Tegevuse alustamise meetme tingimuseks tuleks seada äriplaani koostamine, mille abil saaks aja jooksul tagada uue põllumajandusettevõtte tegevuse arengu. (17) Põllumajandustootmisest ennetähtaegselt pensionile jäämise eesmärk peaks olema üleantavate ettevõtete oluline struktuurimuutus noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamiseks ettenähtud meetme kaudu nimetatud meetme nõuete kohaselt või ettevõtte üleandmise teel eesmärgiga seda suurendada, võttes lisaks arvesse selles valdkonnas ühenduse eelmiste kavade rakendamisel saadud kogemust. (18) Juhtimis- ja nõuandeteenuste kasutamine põllumajandustootjate ja metsa valdajate poolt peaks võimaldama neil parandada oma ettevõtete jätkusuutlikku majandamist. Vähemalt peaks põllumajandusettevõtte nõuandeteenuste kasutamine, nagu on sätestatud nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, ( 2 ) aitama põllumajandustootjatel hinnata oma põllumajandusettevõtte tulemuslikkust ning kindlaks määrata vajalikud muudatused seoses kõnealuses määruses sätestatud kohustuslike majandamisnõuetega ja tööohutust käsitlevate ühenduse standarditega. (19) Põllumajandusettevõtete juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste loomine põllumajandustootjatele ning metsanduse nõuandeteenuste loomine metsa valdajatele peaks aitama neil kohandada, parandada ja lihtsustada majandamist ning parandada oma ettevõtete üldist tulemuslikkust, tugevdades põllumajandus- ja metsandussektori inimpotentsiaali. (20) Seoses füüsilise potentsiaaliga tuleks muuta kättesaadavaks kogum meetmeid, mis käsitlevad põllumajandusettevõtete moderniseerimist, metsade majandusliku väärtuse parandamist, põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmist, põllumajandus- ja toidusektoris ning metsandussektoris uute toodete, töötlemisviiside ja tehnoloogiate arendamise soodustamist, põllumajanduse ja metsanduse infrastruktuuri parandamist ja arendamist, loodusõnnetustes kahjustunud põllumajandusliku tootmise potentsiaali taastamist ja vastavate ennetusmeetmete kasutuselevõtmist. (21) Ühenduse põllumajandusettevõtete investeeringutoetuse eesmärk on põllumajandusettevõtete moderniseerimine, et parandada nende majanduslikku suutlikkust tootmistegurite parema kasutamise, sealhulgas uute tehnoloogiate ja innovatsiooni kasutuselevõtmise, kvaliteedi taotlemise, mahepõllundustoodete ja põllumajandusliku/mittepõllumajandusliku tegevuse mitmekesistamise kaudu, sealhulgas mittetoidukaubasektorid ja energiakultuurid, ning parandades põllumajandusettevõtetes keskkonna- ja tööohutust, hügieeni ja loomade heaolu ning lihtsustades investeeringutoetuse tingimusi võrreldes tingimustega, mis on sätestatud nõukogu 17. mai 1999. aasta määruses (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks. ( 3 ) (22) Erametsad etendavad maapiirkondade majandustegevuses tähtsat osa ja seetõttu on ühenduse abi oluline nende majandusliku väärtuse parandamiseks ja laiendamiseks, tootmise mitmekesistamiseks ja turustamisvõimaluste parandamiseks, sellises valdkonnas nagu taastuv energia, säilitades samas metsade säästva majandamise ja nende multifunktsionaalse rolli. (23) Esmaste põllumajandustoodete ja metsasaaduste töötlemise ja turustamise parandamist tuleks soodustada investeeringutoetusega, mis on suunatud tootmis- ja turustussektori tõhususe suurendamisele, edendades põllumajandustoodete ja metsasaaduste töötlemist taastuvaks energiaks, võttes kasutusele uusi tehnoloogiaid ja innovatsiooni, avades uusi põllumajandustoodete ja metsasaaduste turustamisvõimalusi, rõhutades kvaliteeti ning parandades keskkonnakaitset, tööohutust, hügieeni ja loomade heaolu, kui see on asjakohane, tehes seda üldjuhul mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ning muude teatud suurusest väiksemate ettevõtete kaudu, mis suudavad paremini tõsta kohalike toodete väärtust, lihtsustades samal ajal investeeringutoetuse tingimusi, võrreldes määruses (EÜ) nr 1257/1999 sätestatuga. (24) Suurenenud konkurentsi tingimustes on oluline tagada, et põllumajandus- ja toidusektor ning metsandussektor saaks ära kasutada turustamisvõimalusi laialt levinud uudsete lähenemisviiside kaudu uute toodete, töötlemisviiside ja tehnoloogiate arendamisel. Sel eesmärgil tuleks julgustada koostööd põllumajandustootjate, toiduainetööstuse, põllumajandussaadusi töötleva tööstuse ja teiste partnerite vahel. (25) Põllumajanduse infrastruktuur ning loodusõnnetuste vastased taastus- ja ennetusmeetmed peaksid toetama põllumajanduse ja metsanduse konkurentsivõime telge. (26) Põllumajandusliku tootmise ja põllumajandustoodete kvaliteedi osas tuleks teha kättesaadavaks kogum ühenduse õigusaktidel põhinevaid meetmeid põllumajandustootjate nõuetega vastavusse viimise kohta, õhutades põllumajandustootjaid osalema toidukvaliteedikavades ja toetades tootjarühmi teavitamis- ja edendustegevuses. (27) Nõuetega vastavusse viimise meetme eesmärk on edendada selliste oluliste nõuete kiiremat rakendamist ja järgimist põllumajandustootjate poolt, mis põhinevad keskkonda, rahvatervist, loomade tervishoidu ja taimetervist ning loomade heaolu ja tööohutust käsitlevatel ühenduse õigusaktidel. Need nõuded võivad panna põllumajandustootjatele uusi kohustusi ja seetõttu tuleks põllumajandustootjaid toetada, et aidata osaliselt katta nimetatud kohustustest tulenevaid lisakulusid või saamatajäänud tulu. (28) Ühenduse või siseriiklikes toidukvaliteedikavades osalevatele põllumajandustootjatele toetust võimaldava meetme eesmärk on anda tarbijatele tagatis, et toode või tootmisprotsess on kvaliteetne põllumajandustootjate sellistes kavades osalemise tõttu, saavutada põllumajandussaaduste lisandväärtus ja suurendada turustamisvõimalusi. Et sellistes kavades osalemine võib tekitada lisakulusid ja kohustusi, mida turg täielikult ei kata, tuleks põllumajandustootjaid julgustada sellistes kavades osalema. (29) On vaja parandada tarbijate teadlikkust eespool nimetatud kvaliteedikavade raames toodetud toodete olemasolust ja erisustest. Toetust tuleks anda tootjarühmadele, et nad teavitaksid tarbijaid ja edendaksid tooteid, mis on toodetud liikmesriikide poolt toetatud kvaliteedikavade kohaselt nende liikmesriikide maaelu arengu programmide raames. (30) On vaja tagada ladus üleminek 2003. aasta ühinemisaktiga kasutusele võetud üksikute meetmete kogumi, nimelt elatuspõllumajandusettevõtete meetme ja tootjarühmade meetme osas. (31) Maade hooldamise erimeetodite toetamine peaks kaasa aitama säästvale arengule, õhutades põllumajandustootjaid ja metsa valdajaid kasutama eeskätt neid maakasutusmeetodeid, mis vastavad vajadusele säilitada looduskeskkonda ja maastikku ning kaitsta ja parandada loodusvarasid. See peaks aitama rakendada ühenduse 6. keskkonnaalast tegevusprogrammi ja eesistujariigi järeldusi säästva arengu strateegia kohta. Käsitletavate võtmeküsimuste hulgas on bioloogiline mitmekesisus, Natura 2000 alade majandamine, vee ja mulla kaitse, kliimamuutuste leevendamise abinõud, sealhulgas kasvuhoonegaaside ja ammoniaagi heidete vähendamine ja pestitsiidide säästev kasutamine. (32) Metsandus on maaelu arengu lahutamatu osa ning säästvaks maakasutuseks antav toetus peaks hõlmama metsade säästvat majandamist ning nende multifunktsionaalset rolli. Metsad pakuvad mitmesuguseid hüvesid: nad annavad toormaterjali taastuvate ja keskkonnasõbralike toodete jaoks ning neil on tähtis osa majanduslikus heaolus, nad võimaldavad bioloogilist mitmekesisust, globaalset süsinikuringet, vee tasakaalu, erosioonikontrolli ning looduslike ohutegurite vältimist ning sotsiaalsete ja puhketeenuste pakkumist. Metsandusmeetmed tuleks vastu võtta ühenduse ja liikmesriikide poolt rahvusvahelisel tasandil antud kohustuste valguses ja need peaksid põhinema liikmesriikide riiklikel või piirkondlikel metsandusprogrammidel või samalaadsetel dokumentidel, milles tuleks arvesse võtta ministrite konverentsidel Euroopa metsade kaitse kohta vastuvõetud kohustusi. Metsandusmeetmed peaksid kaasa aitama ühenduse metsandusstrateegia rakendamisele. See toetus peaks vältima konkurentsi moonutamist ning olema turu suhtes erapooletu. (33) Toetused ebasoodsate looduslike tingimustega mägipiirkondadele ja muudele ebasoodsate tingimustega piirkondadele peaksid põllumajandusmaa jätkuva kasutuse kaudu säilitama paikkonda ning alal hoidma ja edendama säästva põllumajandusliku tootmise süsteeme. Tuleks ette näha objektiivsed toetuse määra kinnitamise parameetrid, et tagada toetuskava tõhusus ja eesmärkide saavutamine. Määruse (EÜ) nr 1257/1999 teatud sätted vähemsoodsate piirkondade toetuste kohta peaksid teatud ajaks jääma kehtima. (34) Tuleks jätkata toetuse andmist põllumajandustootjatele, et aidata toime tulla asjaomaste piirkondade ebasoodsate asjaoludega, mis tulenevad nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta ( 4 ) ja nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta ( 5 ) rakendamisest, aitamaks kaasa Natura 2000 alade tõhusale majandamisele; samas tuleks toetus teha kättesaadavaks põllumajandustootjatele eesmärgiga aidata toime tulla vesikonna piirkondade ebasoodsate tingimustega, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik ( 6 ) rakendamisest. (35) Põllumajanduslik keskkonnatoetus peaks etendama tähtsat osa maapiirkondade säästva arengu toetamisel ning vastamisel ühiskonna kasvavale nõudlusele keskkonnateenuste järele. Põllumajanduslik keskkonnatoetus peaks kannustama põllumajandustootjaid ja teisi maa valdajaid teenindama ühiskonda tervikuna, võttes kasutusele põllumajandusliku tootmise meetodeid, mis on ühitatavad keskkonna, maastiku ja selle tunnusjoonte, loodusvarade, mulla ja geneetilise mitmekesisuse kaitse ja parandamisega, või jätkates nende meetodite kohaldamist. Selles kontekstis tuleks erilist tähelepanu pöörata põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamisele. Vastavalt põhimõttele, et saastaja maksab, peaks nimetatud toetus hõlmama üksnes neid kohustusi, mis ületavad vastavaid kohustuslikke norme. (36) Põllumajandustootjaid tuleks jätkuvalt õhutada kohaldama loomade heaolu kõrgeid norme, toetades neid põllumajandustootjaid, kes rakendavad vastavaid kohustuslikke nõudeid ületavaid loomapidamisnõudeid. (37) Tuleks toetada mittetasuvaid investeeringuid, kui need on vajalikud põllumajanduse keskkonnakavade raames võetud kohustuste või muude põllumajanduse keskkonnaeesmärkide täitmiseks või suurendavad põllumajandusettevõttes Natura 2000 alade ja muude kõrge loodusliku väärtusega alade üldkasutuse väärtust. (38) Et aidata kaasa keskkonnakaitsele ning looduslike ohutegurite ja tulekahjude ennetamisele ning leevendada kliimamuutusi, tuleks metsavarusid suurendada ja parandada põllumajandusmaa ja muu maa metsastamise abil. Metsastamine tuleks kohandada kohalike olude ja keskkonnaga ning soodustada bioloogilist mitmekesisust. (39) Põllumajanduse metsandussüsteemidel on suur ökoloogiline ja sotsiaalne väärtus, sest nendes on ühendatud ekstensiivne põllumajandus ja metsandus, mille eesmärk on kõrgekvaliteedilise puidu ja muude metsasaaduste tootmine. Selliste süsteemide rajamist tuleks toetada. (40) Arvestades metsade tähtsust direktiivide 74/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ edukal rakendamisel, tuleks eritoetust anda metsa valdajatele, et aidata neil võidelda nende direktiivide rakendamisest tulenevate eriprobleemidega. (41) Tuleks kasutusele võtta metsanduse keskkonnatoetus, et toetada vabatahtlikult võetud kohustusi parandada bioloogilist mitmekesisust, säilitada kõrge väärtusega metsa ökosüsteeme ning suurendada metsade kaitseväärtust seoses pinnase erosiooniga, veevarude ja vee kvaliteedi alalhoidmisega ning looduslike ohuteguritega. (42) Tuleks toetada metsapotentsiaali taastamist loodusõnnetustes ja tulekahjudes kahjustatud metsades ning ennetusmeetmete kasutuselevõttu. Tulekahjude ennetusmeetmed peaksid hõlmama alasid, mis liikmesriigid on klassifitseerinud kõrge või keskmise metsatulekahjuohuga aladena vastavalt oma metsakaitsekavadele. (43) Tuleks toetada metsa valdajate mittetasuvaid investeeringuid, kui need on vajalikud metsanduse keskkonnakohustuste või muude keskkonnaeesmärkide täitmiseks või selleks, et soodustada metsades asjaomaste piirkondade üldkasutuse väärtust. (44) Et tagada käesoleva määruse kohase maade hooldamise toetuse sihipärane ja tõhus kasutamine, peaksid liikmesriigid määrama sekkumisvaldkonnad selle prioriteedi teatavate meetmete raames. Mägipiirkonnad ja muud ebasoodsate tingimustega piirkonnad tuleks määrata ühiste objektiivsete kriteeriumide alusel. Seetõttu tuleks mõnest hilisemast kuupäevast alates kehtetuks tunnistada sellised nõukogu direktiivid ja otsused, millega võetakse vastu või muudetakse ebasoodsate tingimustega piirkondade nimekirju vastavalt nõukogu 20. mai 1997. aasta määruse (EÜ) nr 950/97 põllumajandusstruktuuride tõhustamise kohta ( 7 ) artikli 21 lõigetele 2 ja 3. Natura 2000 alad määratakse vastavalt direktiividele 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ. Liikmesriigid peaksid määrama alad, mis sobivad metsastamiseks keskkonnakaitselistel põhjustel, nagu kaitse erosiooni vastu, looduslike ohutegurite vältimine või metsaressursside laiendamine, mis aitavad kaasa kliimamuutuste leevendamisele, ning kõrge või keskmise metsatulekahjuohuga metsaalad. (45) Tuleks luua karistuste süsteem juhuks, kui teatavate maade hooldamise meetmete kohaselt toetust saavad isikud ei täida oma ettevõttes määruses (EÜ) nr 1782/2003 sätestatud kohustuslikke nõudeid, võttes arvesse rikkumiste tõsidust, ulatust, püsivust ja kordumist. (46) On vaja kaasas käia maapiirkondades toimuvate muutustega, aidates maapiirkondadel mitmekesistada põllumajandustegevust mittepõllumajandustegevuse suunas ja arendada mittepõllumajandussektoreid, edendada tööhõivet, parandada põhiteenuseid, sealhulgas kohalik juurdepääs info- ja teabeedastustehnoloogiatele, ja teha investeeringuid, muutes maapiirkonnad atraktiivsemaks, et vähendada suundumust majandusliku ja sotsiaalse languse ning paikkonna rahvastikukao poole. Selles suhtes on vaja tõhustada ka inimpotentsiaali. (47) Tuleks toetada muid laiema maamajandusega seotud meetmeid. Tuleks määratleda meetmete loetelu Leader-algatuse kogemuse alusel ja võtta arvesse mitme sektori vajadusi maaelu sisemise arengu järele. (48) Kohaliku arengu strateegiate rakendamine võib tugevdada territoriaalset ühtsust ning laiema maamajanduse ja elanikkonna jaoks ettenähtud meetmete vahelist koostoimet. Seetõttu tuleks laiemat maamajandust käsitlevaid meetmeid rakendada soovitatavalt kohaliku arengu strateegiate kaudu. (49) On vaja selgelt määratleda maapiirkondade elu kvaliteedi parandamise ja maamajanduse mitmekesistamise telje ning muude ühenduse finantseerimisvahendite, eriti ühtekuuluvuspoliitika finantseerimisvahendite ühtsuse ja vastastikuse täiendavuse põhimõtted. (50) Pärast kolme programmiperioodi kogemust on Leader-algatus saavutanud sellise küpsuse taseme, mis võimaldab maapiirkondades Leader-lähenemist laiemalt rakendada põhilises maaelu arengu programmitöös. Seetõttu tuleks kehtestada sätted, et kanda Leader-lähenemise peamised põhimõtted üle programmidesse, luues neile eriteljed, ja sätestada kohalike tegevusrühmade mõiste ning toetatavad meetmed, sealhulgas partnerlussuutlikkus, kohalike strateegiate rakendamine, koostöö, võrgustikutöö ning oskuste omandamine. (51) Arvestades Leader-lähenemise tähtsust, tuleks selle prioriteedi jaoks ette näha EAFRD oluline panus. (52) EAFRD peab tehnilise abi kaudu toetama programmide rakendamisega seotud tegevusi. Nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika finantseerimise kohta ( 8 ) artiklis 5 nimetatud tehnilise abi osana tuleks ühenduse tasandil luua maaelu arengu võrgustik. (53) Tuleks sätestada kasutatavate vahendite eraldamise kord. Vahendid peaksid olema kooskõlas 2007.—2013. aasta finantsperspektiiviga. Maaelu arenguks ettenähtud kogusumma tuleks igal aastal uuesti eraldada. Tuleks lubada olulist keskendumist piirkondadele, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi kohaselt. (54) Nõukogu peaks koostama sätted, millega määratakse kindlaks käesoleva määruse alusel maaelu arenguks ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 antav ühenduse toetus, selle iga-aastane jaotus ja miinimumsumma, mis koondatakse lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikesse piirkondadesse kooskõlas 2007.—2013. aasta finantsperspektiiviga ning institutsioonidevahelise kokkuleppega, mis käsitleb eelarvemenetluse parandamist ja eelarvedistsipliini samal perioodil. (55) Fondide raames liikmesriigile lähenemiseesmärgi jaoks eraldatavatele iga-aastastele assigneeringutele, mis osaliselt pärinevad EAGGF arendusrahastust, struktuurifondidest, Ühtekuuluvusfondist ja Kalanduse Arendusrahastust, ( 9 ) tuleks määrata ülemmäär vastavalt liikmesriigi suutlikkusele toetust vastu võtta. (56) Liikmesriikidele kättesaadavate kulukohustuste assigneeringute suunavaks jaotuseks tuleks kehtestada objektiivse ja läbipaistva meetodi kohaselt kriteeriumid. (57) Lisaks nendele summadele peaksid liikmesriigid arvesse võtma määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 12 lõike 2 kohaseid summasid. (58) Fondide kaudu kättesaadavad assigneeringud tuleks programmitööks indekseerida kindla summa alusel. (59) EAFRD panuse määr maaelu arengu programmidesse tuleks kindlaks määrata vastavalt liikmesriikides tehtavatele siseriiklikele kulutustele, võttes arvesse maa hooldamise ja keskkonnaga seotud prioriteedi tähtsust, lähenemiseesmärgi alusel abikõlblike piirkondade olukorda ning Leader-lähenemise esmatähtsust. (60) Et leevendada põllumajandus- ja metsandustegevuse ning põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmisega seotud erilisi piiranguid ja struktuuriprobleeme, mis tulenevad kõrvalisest asukohast, saarelisest asendist või kaugusest ning maaelu arengu sõltuvusest piiratud arvust põllumajandustoodetest, ja et soodustada jõulist maaelu arengu poliitikat, tuleks asutamislepingus nimetatud äärepoolseimates piirkondades ja nõukogu 19. juuli 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 2019/93 (väiksemate Egeuse mere saarte heaks teatavate põllumajandussaaduste suhtes kohaldatavate erimeetmete kohta) ( 10 ) hõlmatud saartel kohaldada teatavate maaelu arengu meetmete suhtes erisätteid ja asjakohaseid EAFRD saadava kaasfinantseerimise määrasid. (61) Vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele ja eranditele tuleks kehtestada kulutuste abikõlblikkuse siseriiklikud eeskirjad. (62) EAFRDst saadava abi tõhususe, õigluse ja püsiva mõju tagamiseks peaksid teatavad sätted tagama investeeringutega seotud tegevuse kindluse ja vältima fondi kasutamist kõlvatu konkurentsi eesmärgil. (63) EAFRD tegevuste detsentraliseeritud rakendamisega peaksid kaasnema eeskätt rakendamise kvaliteediga ning tulemuste, usaldusväärse finantsjuhtimise ja kontrolliga seotud tagatised. (64) Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid juhtimis- ja kontrollisüsteemide veatu toimimise tagamiseks. Selleks on vaja kehtestada üldpõhimõtted ja põhifunktsioonid, mida peaksid tagama kõik juhtimis- ja kontrollisüsteemid. Seetõttu on vaja määrata korraldusasutus ja täpsustada selle ülesanded. (65) Iga maaelu arengu programm peaks olema hõlmatud seirekomisjon asjakohase seirega, mis põhineb koostöös liikmesriikidega kehtestatud ja rakendatud ühisel seire- ja hindamisraamistikul, et tõhusalt täita maaelu arengu erinõudeid. (66) EAFRD tegevuste tõhusus ja toime sõltuvad ka paremast hindamisest ühtse seire- ja hindamisraamistiku alusel. Eelkõige tuleks programme hinnata nende koostamise, rakendamise ja täitmise osas. (67) Et võimaldada partnerluse tõhusust ja edendada ühenduse tegevust, tuleks teavet selle kohta avaldada nii laiaulatuslikult kui võimalik. Selle eest vastutavad programmide korraldusasutused. (68) Käesolevas määruses määratletud maaelu areng peaks olema abikõlblik saama liikmesriikide toetust ilma ühenduse kaasfinantseerimiseta. Pidades silmas sellise abi majanduslikku toimet ning et tagada kooskõla meetmetega, mis on abikõlblikud saama ühenduse toetust, ja lihtsustada protseduurireegleid, tuleks kehtestada riigiabi erieeskirjad, võttes lisaks arvesse määruse (EÜ) nr 1257/1999 rakendamise kogemusi. Lisaks tuleks liikmesriikidele anda programmitöö osana volitus ühenduse toetust saava maaelu arengu lisafinantseerimiseks ettenähtud riigiabi andmiseks käesoleva määruse sätetele vastava teatamiskorra kohaselt. (69) On vaja vastu võtta eeskirjad, et hõlbustada üleminekut olemasolevalt toetuskavalt uuele maaelu arengu toetuskavale. (70) Uus, käesoleva määrusega sätestatud toetuskava asendab olemasoleva toetuskava. Seetõttu tuleks määrus (EÜ) nr 1257/1999 alates 1. jaanuarist 2007 kehtetuks tunnistada, välja arvatud teatud sätted vähemsoodsate piirkondade kohta, mis tuleks tunnistada kehtetuks hilisemal kuupäeval. (71) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. ( 11 ) (72) Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on esitanud arvamuse. ( 12 ) (73) Regioonide komitee on esitanud arvamuse, ( 13 ) ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







I JAOTIS

ABI EESMÄRGID JA ÜLDEESKIRJAD







I PEATÜKK

REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Reguleerimisala

Käesoleva määrusega:

1) sätestatakse üldeeskirjad, millega reguleeritakse maaelu arendamiseks antavat ühenduse toetust, mida finantseeritakse määrusega (EÜ) nr 1290/2005 asutatud EAFRDst;

2) määratletakse maaelu arengu poliitika eesmärgid;

3) määratletakse maaelu arengu poliitika strateegiline kontekst, sealhulgas maaelu arengu poliitika jaoks ettenähtud ühenduse strateegiasuuniste kindlaksmääramise meetod (edaspidi “ühenduse strateegilised suunised”) ja riiklikud strateegiakavad;

4) määratletakse maaelu arengu prioriteedid ja meetmed;

5) sätestatakse partnerluse, programmitöö, hindamise, finantsjuhtimise, seire ja kontrolli eeskirjad liikmesriikide ja komisjoni poolt jagatud vastutuse alusel.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) programmitöö — mitmeastmeline korraldamise, otsuste tegemise ja finantseerimise protsess, mis on ette nähtud EAFRD prioriteetsete eesmärkide saavutamiseks mõeldud ühenduse ja liikmesriikide ühistegevuse rakendamiseks mitme aasta jooksul;

b) piirkond — territoriaalne üksus, mis vastab statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri 1. või 2. tasandile (NUTS 1. ja 2. tasand) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS) ( 14 ) tähenduses;

c) telg — ühtne rühm meetmeid, millel on nende rakendamisest ning ühte või enamasse artiklis 4 sätestatud eesmärgi saavutamisse panustamisest otseselt tulenevad konkreetsed eesmärgid;

d) meede — telje rakendamisele kaasaaitavate tegevuste kogum, millele viidatakse artikli 4 lõikes 2;

e) tegevus — vastavalt asjaomase maaelu arengu programmi jaoks sätestatud kriteeriumidele valitav ja ühe või enama abisaaja poolt rakendatav projekt, leping või kord, mis võimaldab artiklis 4 sätestatud eesmärkide saavutamist;

f) ühine seire- ja hindamisraamistik — komisjoni ja liikmesriikide poolt välja töötatud üldine lähenemine, mis määratleb lähteolukorra ning programmide rahalise teostamise, tootluse, tulemuste ja mõjuga seotud piiratud arvu ühiseid näitajaid;

g) kohaliku arengu strateegia — ühtne kogum kohalike eesmärkide saavutamiseks ja vajaduste rahuldamiseks kavandatud tegevusi, mida rakendatakse partnerluses asjakohasel tasandil;

h) abisaaja — avalik-õiguslik või eraõiguslik majandustegevuses osalev isik, organ või ettevõtja, kes vastutab tegevuse rakendamise või toetuse saamise eest;

i) avaliku sektori kulutused — kõik tegevuste finantseerimiseks antavad riiklikud panused, mis pärinevad riigi või piirkondlike või kohalike asutuste või Euroopa ühenduste eelarvest ning mis tahes muud samalaadsed kulutused. Kõiki tegevuste finantseerimiseks antavaid panuseid, mis pärinevad ühe või mitme piirkondliku või kohaliku asutuse avalik-õiguslike organite või ühenduste või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta ( 15 ) tähenduses avalik-õiguslike organite eelarvest, käsitatakse avaliku sektori panusena;

j) lähenemiseesmärk — Euroopa Regionaalarengu Fondi (edaspidi “ERDF”), Euroopa Sotsiaalfondi (edaspidi “ESF”) ja Ühtekuuluvusfondi (edaspidi “CF”) reguleerivate ühenduse õigusaktide kohased tegevuseesmärgid vähimarenenud liikmesriikidele ja piirkondadele ajavahemikuks 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.







II PEATÜKK

ÜLESANDED JA EESMÄRGID

Artikkel 3

Ülesanded

EAFRD aitab kaasa jätkusuutliku maaelu arengu edendamisele kogu ühenduses, täiendades ühise põllumajanduspoliitika turukorraldus- ja tulutoetuspoliitikat, ühtekuuluvuspoliitikat ja ühist kalanduspoliitikat.

Artikkel 4

Eesmärgid

1. Maaelu arengu toetus aitab kaasa järgmiste eesmärkide saavutamisele:

a) põllumajanduse ja metsanduse konkurentsivõime parandamine toetades ümberkorraldamist, arendamist ja innovatsiooni;

b) keskkonna ja paikkonna parandamine toetades maade hooldamist;

c) maapiirkondade elu kvaliteedi parandamine ja majandustegevuse mitmekesistamise soodustamine.

2. Lõikes 1 näidatud eesmärgid rakendatakse IV jaotises määratletud nelja telje abil.







III PEATÜKK

ABI PÕHIMÕTTED

Artikkel 5

Vastastikune täiendavus, kooskõla ja nõuetekohasus

1. EAFRD täiendab siseriiklikke, piirkondlikke ja kohalikke meetmeid, andes oma panuse ühenduse prioriteetidesse.

2. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et EAFRD ja liikmesriikide poolt antav abi on kooskõlas ühenduse tegevuste, poliitika ja prioriteetidega. EAFRD abi on kooskõlas Majandusliku ja Sotsiaalse Ühtekuuluvuse Fondi ja eelkõige ühenduse kalanduse toetusvahendiga.

3. See kooskõla sätestatakse artiklis 9 nimetatud ühenduse strateegiasuunistega, artiklis 11 nimetatud riikliku strateegiakavaga, artiklis 15 nimetatud maaelu arengu programmidega ning artiklis 14 nimetatud komisjoni aruandega.

4. Komisjon ja liikmesriigid tagavad kooskõlas oma vastavate kohustustega erinevatest fondidest, nimelt ERDF, ESF, CF, ühenduse kalanduse toetusvahendist saadava abi ning Euroopa Investeerimispanga (edaspidi “EIP”) ja ühenduse muude finantseerimisvahendite sekkumiste vahelise koordineerimise.

5. Lisaks peab kooskõla olema ka Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondiga.

6. Käesoleva määruse kohaselt ei anta toetust sellistele toetuskavadele, mis on abikõlblikud ühise turukorralduse alusel, kui artikli 90 lõikes 2 nimetatud korras kehtestatud eranditest, mis tuleb veel määratleda, ei tulene teisiti.

7. Liikmesriigid tagavad EAFRD poolt finantseeritavate tegevuste vastavuse asutamislepingule ja selle kohaselt vastu võetud õigusaktidele.

Artikkel 6

Partnerlus

1. EAFRD abi rakendatakse tihedas koostöös (edaspidi “partnerlus”) komisjoni ja liikmesriikide vahel ning liikmesriikide poolt siseriiklike eeskirjade ja tava kohaselt määratud asutuste ja organitega, sealhulgas:

a) pädevate piirkondlike ja kohalike asutustega ning muude avaliku võimu asutustega;

b) majandus- ja sotsiaalpartneritega;

c) kõikide muude asjakohaste organitega, kes esindavad kodanikuühiskonda ning valitsusväliseid organisatsioone, sealhulgas keskkonnaorganisatsioone, ning meeste ja naiste võrdõiguslikkuse edendamise eest vastutavate organitega.

1. Liikmesriigid määravad esinduspartnerid siseriiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning majandus-, sotsiaal- ja keskkonna- või muus valdkonnas (edaspidi “partnerid”). See loob tingimused kõigi asjaomaste organite laiaulatuslikuks ja tõhusaks osalemiseks vastavalt siseriiklikele eeskirjadele ja tavadele, võttes arvesse vajadust edendada meeste ja naiste võrdõiguslikkust ning säästvat arengut keskkonna kaitse ja parandamise nõuete integreerimise kaudu.

2. Partnerlust teostatakse, pidades silmas iga partnerikategooria vastavaid institutsioonilisi, juriidilisi ja finantskohustusi, nagu on määratletud lõikes 1.

3. Partnerlus kaasatakse riikliku strateegiakava koostamisse ja seiresse ning maaelu arengu programmide koostamisse, rakendamisse, seiresse ja hindamisse. Liikmesriigid kaasavad kõik asjaomased partnerid erinevates programmitöö etappides, arvestades igale astmele määratud tähtaega.

Artikkel 7

Subsidiaarsus

Liikmesriigid vastutavad maaelu arengu programmide rakendamise eest vastaval territoriaalsel tasandil kooskõlas käesoleva määrusega vastavalt oma institutsioonilisele korrale.

Artikkel 8

Meeste ja naiste võrdõiguslikkus ja mittediskrimineerimine

Liikmesriigid ja komisjon edendavad programmi rakendamise eri etappides meeste ja naiste võrdõiguslikkust ning tagavad, et välditakse igasugust diskrimineerimist soo, rassi või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse tõttu.

See hõlmab programmi koostamise, rakendamise, seire ja hindamise etappe.







II JAOTIS

STRATEEGILINE LÄHENEMINE MAAELU ARENGULE







I PEATÜKK

ÜHENDUSE STRATEEGIASUUNISED

Artikkel 9

Sisu ja vastuvõtmine

1. Nõukogu võtab vastu ühenduse maaelu arengu poliitika strateegiasuunised 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 kestvaks programmiperioodiks ühenduse tasandil sätestatud poliitikaprioriteetide valguses.

1. Nende strateegiliste suunistega nähakse ühenduse tasandil programmiperioodiks ette maaelu arengu strateegiaprioriteedid, pidades silmas iga käesoleva määrusega sätestatud telje rakendamist.

2. 20. veebruariks 2006 võetakse vastu ühenduse strateegiasuuniseid käsitlev otsus vastavalt asutamislepingu artiklis 37 sätestatud korrale. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 10

Läbivaatamine

Pidades silmas eeskätt ühenduse prioriteetide muutumist, võidakse ühenduse strateegiasuunised uuesti läbi vaadata.







II PEATÜKK

RIIKLIKUD STRATEEGIAKAVAD

Artikkel 11

Sisu

1. Iga liikmesriik esitab riikliku strateegiakava, milles näidatakse EAFRD ja asjaomase liikmesriigi tegevuse prioriteedid, võttes arvesse ühenduse strateegiasuuniseid, nende erieesmärke, EAFRD panust ja muid rahalisi allikaid.

2. Riiklik strateegiakava tagab, et ühenduse poolt maaelu arendamiseks antav abi on kooskõlas ühenduse strateegiasuunistega ning et ühenduse, riigi ja piirkonna prioriteedid on omavahel kooskõlas. Riiklik strateegiakava on viitevahendiks EAFRD programmitöö ettevalmistamisel. Seda viiakse ellu maaelu arengu programmide abil.

3. Iga riiklik strateegiakava sisaldab järgmist:

a) majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaolukorra ning arengupotentsiaali hindamine;

b) ühenduse ja asjaomase liikmesriigi ühiseks tegevuseks valitud strateegia, näidates tehtud valikute vastavust ühenduse strateegiasuunistele;

c) maaelu arengu temaatilised ja territoriaalsed prioriteedid iga telje kohaselt, sealhulgas peamised kvantifitseeritud eesmärgid ning asjakohased seire- ja hindamisnäitajad;

d) riikliku strateegiakava rakendamise maaelu arengu programmide loetelu ning EAFRD eraldiste suunav jaotus iga programmi osas, sealhulgas määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 12 lõikes 2 ettenähtud summad;

e) vahendid kooskõlastamise tagamiseks muude ühise põllumajanduspoliitika vahendite ning ERDF, ESF, CF, ühenduse kalanduse toetusvahendi ja EIPga;

f) vajaduse korral lähenemiseesmärgi saavutamiseks ettenähtud eelarve;

g) artikli 66 lõikes 3 ja artiklis 68 nimetatud riikliku maaeluvõrgustiku loomise korra kirjeldus ja selleks ettenähtud summa.

Artikkel 12

Koostamine

1. Liikmesriigid koostavad riikliku strateegiakava pärast ühenduse strateegiasuuniste vastuvõtmist.

1. See kava koostatakse vastavalt liikmesriigi institutsioonilisele korrale tihedas koostöös artiklis 6 nimetatud partneritega. Kava koostatakse tihedas koostöös komisjoniga ja hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

2. Liikmesriigid saadavad komisjonile oma riikliku strateegiakava enne oma maaelu arengu programmide esitamist.







III PEATÜKK

STRATEEGIASEIRE

Artikkel 13

Liikmesriikide kokkuvõtlik aruanne

1. Esmakordselt aastal 2010 ja hiljemalt iga teise aasta 1. oktoobril esitab iga liikmesriik komisjonile kokkuvõtliku aruande oma riikliku strateegiakava ja eesmärkide rakendamisel tehtud arengu kohta ja oma panuse kohta ühenduse strateegiasuuniste kohaste eesmärkide saavutamisse. Viimane kokkuvõtlik aruanne esitatakse hiljemalt 1. oktoobriks 2014.

2. Aruandes tehakse kokkuvõte artiklis 82 nimetatud eelmiste aastate arenguaruannetest ja kirjeldatakse eeskätt:

a) maaelu arengu programmide saavutusi ja tulemusi seoses riiklikus strateegiakavas sätestatud näitajatega;

b) iga programmi püsihindamiste tulemusi.

3. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid artikli 15 lõikes 2 nimetatud tervikprogrammide osas lisada artiklis 82 nimetatud iga-aastastesse arenguaruannetesse käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud elemente artiklis 82 ettenähtud tähtaja jooksul.

Artikkel 14

Komisjoni aruanne

1. Esmakordselt aastal 2011 ja iga teise aasta alguses esitab komisjon aruande, milles tehakse kokkuvõte peamistest arengutest, suundumustest ja väljakutsetest seoses riiklike strateegiakavade ja ühenduse strateegiasuuniste rakendamisega. Viimane komisjoni aruanne esitatakse 2015 aasta alguses.

1. See aruanne põhineb artiklis 13 nimetatud liikmesriikide kokkuvõtlike aruannete komisjoni poolt tehtud analüüsil ja hindamisel ning muul olemasoleval teabel. Selles näidatakse liikmesriikide ja komisjoni poolt võetud või võetavad meetmed, et võimaldada aruande järelduste asjakohast püsivat jälgimist.

2. Komisjoni aruanne saadetakse Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele.







III JAOTIS

PROGRAMMITÖÖ







I PEATÜKK

PROGRAMMITÖÖ SISU

Artikkel 15

Maaelu arengu programmid

1. EAFRD toimib liikmesriikides maaelu arengu programmide kaudu. Nende programmidega rakendatakse maaelu arengu strateegiat, mille eesmärkide saavutamiseks EAFRD abi taotletakse, läbi kogumi meetmete, mis on omavahel rühmitatud vastavalt IV jaotises määratletud telgedele.

1. Iga maaelu arengu programm hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

2. Liikmesriik võib esitada kas tervikliku programmi kogu oma territooriumi kohta või piirkondlike programmide kogumi.

3. Liikmesriigid, kellel on piirkondlikud programmid, võivad heakskiitmiseks esitada ka riikliku raamistiku, mis sisaldab piirkondlike programmide ühiseid elemente.

Artikkel 16

Programmide sisu

Iga maaelu arengu programm sisaldab järgmist:

a) olukorra analüüs tugevuste ja puuduste osas, nendega tegelemiseks valitud strateegia ning artiklis 85 nimetatud eelhindamine;

b) valitud prioriteetide põhjendus, pidades silmas ühenduse strateegiasuuniseid ja riiklikku strateegiakava, samuti eeldatav mõju vastavalt eelhindamisele;

c) teave telgede ning iga telje jaoks kavandatud meetmete kohta ning nende kirjeldus, sealhulgas kontrollitavad erieesmärgid ning artiklis 81 nimetatud näitajad, mis võimaldavad mõõta programmi edenemist, tõhusust ja tulemuslikkust;

d) finantseerimiskava, mis hõlmab kahte tabelit: — tabel, milles vastavalt artikli 69 lõigetele 4 ja 5 näidatakse igaks aastaks kavandatud EAFRD kogupanus. Vajaduse korral näidatakse finantseerimiskavas eraldi EAFRD kogupanuse raames lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikele piirkondadele tehtavad assigneeringud. EAFRD aastane kavandatud panus peab vastama finantsperspektiividele; — tabel, milles esitatakse kogu programmiperioodi osas ühenduse kogu kavandatud panus ja vastav riiklik finantseerimine iga telje osas, EAFRD panuse määr iga telje puhul ning tehniliseks abiks ettenähtud summa. Vajaduse korral peab see tabel eraldi näitama ka fondi kavandatud panust lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikele piirkondadele ja vastavat riiklikku finantseerimist;

e) teabeks esialgsete summade suunav jaotus meetmete kaupa avaliku sektori ja erakulutuste osas;

f) vajaduse korral tabel, mis näitab riiklikku lisafinantseerimist telje kohta vastavalt artiklile 89;

g) konkurentsieeskirjade alusel hindamiseks vajalikud elemendid ja vajaduse korral asutamislepingu artiklite 87, 88 ja 89 kohaselt lubatud selliste abikavade loetelu, mida kasutatakse programmide rakendamiseks;

h) teave vastastikuse täiendavuse kohta meetmetega, mida finantseeritakse muudest ühise põllumajanduspoliitika vahenditest, ühtekuuluvuspoliitika raames ning samuti ühenduse kalanduse toetusvahendist;

i) programmi rakenduskord, sealhulgas: i) kõikide artikli 74 lõikes 2 ettenähtud asutuste määramine liikmesriigi poolt ning teabeks juhtimis- ja kontrollisüsteemide kokkuvõtlik kirjeldus; ii) seire- ja hindamissüsteemide ning seirekomitee koosseis; iii) sätted kindlustamaks, et programm oleks avalikustatud;

j) artiklis 6 nimetatud partnerite määramine ja partnerite konsultatsioonide tulemused.

Artikkel 17

Eesmärkide vaheline tasakaal

1. Ühenduse rahaline panus kõigile kolmele artiklis 4 nimetatud eesmärgile katab vähemalt 10 % EAFRD kogupanusest programmi IV jaotise I peatüki 1. ja 3. jaos nimetatud 1. ja 3. telje jaoks ning vähemalt 25 % EAFRD kogupanusest programmi I peatüki 2. jaos nimetatud 2. telje jaoks. Prantsuse ülemeredepartemangude programmide jaoks on ühenduse minimaalne rahaline panus 10 % 2. telje jaoks.

2. Vähemalt 5 % EAFRD kogupanusest tuleb reserveerida programmi IV jaotise I peatüki 4. jaos nimetatud programmi 4. telje jaoks. See summa moodustab osa lõikes 1 sätestatud protsendimääradest. Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia jaoks ette nähtud minimaalse ühenduse rahalise panuse 5 % 4. telje jaoks võib programmiperioodi jooksul sisse viia sellisel viisil, et keskmiselt vähemalt 2,5 % EAFRD kogutoetusest on reserveeritud 4. telje jaoks.

▼M1

Bulgaaria ja Rumeenia puhul reserveeritakse ajavahemikul 2010–2013 keskmiselt vähemalt 2,5 % EAFRD kogupanusest 4. telje jaoks. Nimetatud protsendi arvutamisel võetakse arvesse mis tahes EAFRD toetust kõnealusele teljele ajavahemikul 2007–2009.

▼B







II PEATÜKK

ETTEVALMISTAMINE, HEAKSKIITMINE JA LÄBIVAATAMINE

Artikkel 18

Ettevalmistamine ja heakskiitmine

1. Maaelu arengu programmid kehtestab liikmesriik, tehes tihedat koostööd artiklis 6 nimetatud partneritega.

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile artiklis 16 nimetatud teavet sisaldava ettepaneku iga maaelu arengu programmi kohta.

3. Komisjon hindab kavandatud programme, võttes aluseks nende vastavuse ühenduse strateegiasuunistele, riiklikule strateegiakavale ja käesolevale määrusele.

3. Kui komisjon leiab, et maaelu arengu programm ei vasta ühenduse strateegiasuunistele, riiklikule strateegiakavale või käesolevale määrusele, nõuab ta liikmesriigilt kavandatud programmi läbivaatamist.

4. Iga maaelu arengu programm kiidetakse heaks artikli 90 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 19

Läbivaatamine

1. Maaelu arengu programmid vaadatakse uuesti läbi ja pärast seirekomisjoni heakskiitu kohandab liikmesriik neid vajaduse korral ülejäänud perioodiks. Läbivaatamistes võetakse arvesse hindamistulemusi ja komisjoni aruandeid, pidades eelkõige silmas ühenduse prioriteetide arvessevõtmise viisi parandamist või kohandamist.

2. Komisjon võtab maaelu arengu programmide läbivaatamise taotluste osas otsuse vastu pärast sellise taotluse esitamist liikmesriigi poolt vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale. Muudatused, mis nõuavad komisjoni heakskiitu, määratletakse vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale.







IV JAOTIS

MAAELU ARENGU TOETUS







I PEATÜKK

TELJED







1. JAGU

1. Telg

Põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamine

Artikkel 20

Meetmed

Toetuse suunamine põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamiseks hõlmab järgmist:

a) teadmiste suurendamisele ja inimpotentsiaali parandamisele suunatud meetmed järgmise kaudu: i) põllumajandus-, toidu- ja metsandussektoris hõivatud isikutele mõeldud kutseõppe- ja teavitamismeetmed, sealhulgas teaduslike teadmiste ja uudsete tavade levitamine; ii) noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamine; iii) põllumajandustootjate ja põllumajandusettevõtete töötajate ennetähtaegselt pensionile jäämine; iv) nõuandeteenuste kasutamine põllumajandustootjate ja metsa valdajate poolt; v) põllumajandusettevõtte juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste ning metsanduse nõuandeteenuste loomine;

b) füüsilise kapitali ümberkorraldamisele ja arendamisele ning innovatsiooni edendamisele suunatud meetmed järgmise kaudu: i) põllumajandusettevõtete moderniseerimine; ii) metsade majandusliku väärtuse parandamine; iii) põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine; iv) põllumajandus- ja toidusektoris ning metsandussektoris uute toodete, töötlemisviiside ja tehnoloogiate arendamiseks tehtav koostöö; v) põllumajanduse ja metsanduse arengu ja kohanemisega seotud infrastruktuuri parandamine ja arendamine; vi) loodusõnnetuste poolt kahjustatud põllumajandusliku tootmise potentsiaali taastamine ja asjakohaste ennetusmeetmete kasutuselevõtmine;

c) põllumajandusliku tootmise ja põllumajandustoodete kvaliteedi parandamisele suunatud meetmed järgmise kaudu: i) põllumajandustootjate abistamine kohanemisel ühenduse õigusaktidel põhinevate kasvavate nõuetega; ii) toidukvaliteedikavades osalevate põllumajandustootjate toetamine; iii) tootjarühmade toetamine toidukvaliteedikavade alla kuuluvate toodete edendamisel ja neist teavitamisel;

d) ►M1 Bulgaaria, Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia üleminekumeetmed, mis käsitlevad järgmist: ◄ i) ümberkorraldatavate elatuspõllumajandusettevõtete toetamine; ii) tootjarühmade loomise toetamine.







1. Alajagu

Inimpotentsiaali parandamisele ning teadmiste edendamisele suunatud meetmete tingimused

Artikkel 21

Kutseõppe- ja teavitamismeetmed

Artikli 20 punkti a alapunktis i sätestatud toetus ei sisalda juhendamis- või koolituskurususi, mis kuuluvad kesk- või kõrgtaseme põllumajandus- ja metsandushariduse tavalistesse programmidesse või süsteemidesse.

Artikkel 22

Noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamine

1. Artikli 20 punkti a alapunktis ii sätestatud toetust antakse põllumajandustootjatele, kes:

a) on nooremad kui 40 aastat ning asuvad esimest korda tegutsema põllumajandusettevõtte juhina;

b) omavad vastavaid ametialaseid oskusi ja pädevust;

c) esitavad oma põllumajandustegevuse arendamise äriplaani.

2. Toetust antakse kuni lisas sätestatud maksimumsummani.

Artikkel 23

Ennetähtaegselt pensionile jäämine

1. Artikli 20 punkti a alapunktis iii sätestatud toetust antakse:

a) põllumajandustootjatele, kes otsustavad põllumajandustegevuse lõpetada ettevõtte üleandmiseks teistele põllumajandustootjatele;

b) põllumajandusettevõtete töötajatele, kes otsustavad lõpetada kogu töö põllumajandusettevõttes pärast selle üleandmist.

2. Üleandja:

a) peab üleandmise ajal olema vähemalt 55aastane, kuid mitte veel pensionieas, või üleandmise ajal mitte rohkem kui 10 aastat noorem pensionieast asjaomases liikmesriigis;

b) peab lõpetama kogu tulundusliku põllumajandustegevuse;

c) peab enne üleandmist olema põllumajandustootmisega tegelenud 10 aastat.

3. Ülevõtja:

a) peab alustama üleandja järel tegevust, nagu on sätestatud artiklis 22, või

b) peab olema põllumajandustootja, kes on noorem kui 50 aastat, või eraõiguslik isik ning võtma üle üleandja poolt vabastatud põllumajandusettevõtte, et ettevõtet suurendada.

4. Põllumajandusettevõtte töötaja:

a) peab olema vähemalt 55aastane, kuid mitte veel pensionieas, või mitte rohkem kui 10 aastat noorem pensionieast asjaomases liikmesriigis;

b) peab olema töötanud viimase viie aasta jooksul vähemalt poole oma tööajast põllumajandusettevõtte abitööjõuna või töötajana;

c) peab olema töötanud üleandja põllumajandusettevõttes vähemalt kaks täistööaastat nelja aasta jooksul enne üleandja ennetähtaegselt pensionile jäämist;

d) peab osalema sotsiaalkindlustuskavas.

5. Ennetähtaegselt pensionile jäämise toetuse kogukestus ei või üleandja ja põllumajandusettevõtte töötaja osas ületada 15 aastat. See ei ületa üleandja 70. sünnipäeva ega põllumajandusettevõtte töötaja pensioniiga.

5. Kui üleandja osas maksab vanaduspensioni liikmesriik, antakse ennetähtaegselt pensionile jäämise korral toetust pensionilisana, võttes arvesse riiklikku väljateenitud vanaduspensioni.

6. Abikõlbliku toetuse maksimumsumma on sätestatud lisas.

Artikkel 24

Nõuandeteenuste kasutamine

1. Artikli 20 punkti a alapunktis iv sätestatud toetust antakse selleks, et aidata põllumajandustootjatel ja metsa valdajatel katta kulusid, mis tulenevad nõuandeteenuste kasutamisest ettevõtte üldise tulemuslikkuse parandamiseks.

1. Põllumajandustootjate nõuandeteenus hõlmab vähemalt järgmist:

a) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 4 ja 5 ning III ja IV lisas sätestatud kohustuslikud majandamisnõuded ja head põllumajandus- ja keskkonnatingimused;

b) ühenduse õigusaktidel põhinevad tööohutusnõuded.

2. Nõuandeteenuste kasutamise toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

Artikkel 25

Juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste loomine

Artikli 20 punkti a alapunktis v sätestatud toetust antakse põllumajandusettevõtte juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste ning samuti metsanduse nõuandeteenuste loomisest tulenevate kulude katmiseks ja see väheneb järk-järgult maksimaalselt 5 aasta jooksul alates nimetatud teenuste loomisest.







2. Alajagu

Füüsilise potentsiaali ümberkorraldamisele ja arendamisele ning innovatsiooni soodustamisele suunatud meetmete tingimused

Artikkel 26

Põllumajandusettevõtete moderniseerimine

1. Artikli 20 punkti b alapunktis i sätestatud toetust antakse materiaalsetesse ja/või immateriaalsetesse varadesse tehtavateks investeeringuteks, mis:

a) parandavad põllumajandusettevõtte üldist tulemuslikkust ja

b) vastavad asjaomase investeeringu suhtes kohaldatavatele ühenduse nõuetele.

1. Kui investeeringuid tehakse ühenduse nõuetega vastavusse viimiseks, võib toetust anda ainult nendele investeeringutele, mida tehakse alles kasutusele võetud ühenduse nõuetega vastavusse viimiseks. Sel juhul võib nimetatud nõuetega vastavusse viimiseks võimaldada ajapikendust, mis ei ületa 36 kuud alates kuupäevast, mil see nõue muutus põllumajandusettevõtte jaoks kohustuslikuks.

1. Juhul kui noored põllumajandustootjad saavad toetust, mis on ette nähtud artikli 20 lõigu a alapunktis ii, võib toetust anda investeeringuteks, mis tehakse ühenduse nõuetega vastavusse viimiseks, kui need on määratletud artikli 22 lõike 1 punktis c osutatud äriplaanis. Ajapikendus, mille jooksul tuleb saavutada vastavus nõuetele, ei või olla pikem kui 36 kuud alates tegevuse alustamisest.

2. Toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

Artikkel 27

Metsade majandusliku väärtuse parandamine

1. Artikli 20 punkti b alapunktis ii sätestatud investeeringutoetust antakse eraomanike või nende ühenduste või kohalike omavalitsuste või nende ühenduste omanduses olevate metsade korral. Seda piirangut ei kohaldata troopiliste või subtroopiliste metsade suhtes ja Assooride, Madeira, Kanaari saarte, määruse (EMÜ) nr 2019/93 tähenduses väiksemate Egeuse mere saarte ning Prantsusmaa ülemeredepartemangude territooriumide metsaga kaetud alade suhtes.

2. Investeeringud peavad põhinema metsamajandamiskavadel, mis koostatakse metsamajandusettevõtetele, mille suurus ületab liikmesriikide poolt nende programmides määratud teatavat suurust.

3. Toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

Artikkel 28

Põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine

1. Artikli 20 punkti b alapunktis iii sätestatud toetust antakse materiaalsetesse ja/või immateriaalsetesse varadesse tehtavateks investeeringuteks, mis:

a) parandavad ettevõtte üldist tulemuslikkust;

b) käsitlevad: — asutamislepingu I lisaga hõlmatud toodete, v.a kalandustoodete, ning metsasaaduste töötlemist ja/või turustamist, ja/või — asutamislepingu I lisaga hõlmatud toodetega, v.a kalandustoodetega, ning metsasaadustega seotud uute toodete, töötlemisviiside ja tehnoloogiate arendamist, ning

c) vastavad asjaomase investeeringu suhtes kohaldatavatele ühenduse nõuetele. Kui investeeringuid tehakse ühenduse nõuetega vastavusse viimiseks, võib toetust anda ainult lõikes 2 nimetatud mikroettevõtete poolt ühenduse uute nõuetega vastavusse viimiseks tehtavatele investeeringutele. Sel juhul võib nõuetega vastavusse viimiseks võimaldada ajapikendust, mis ei ületa 36 kuud alates kuupäevast, mil see nõue muutus ettevõtte jaoks kohustuslikuks.

2. Toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

3. Lõike 1 kohast toetuse ülemmäära kohaldatakse ainult mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete suhtes komisjoni soovituse 2003/361/EÜ ( 16 ) tähenduses. Assooride, Madeira, Kanaari saarte, määruse (EMÜ) nr 2019/93 tähenduses väiksemate Egeuse mere saarte ja Prantsuse ülemeredepartemangude territooriumide puhul ei kohaldata ülemmäära suuruse suhtes piiranguid. Nimetatud soovituse artikli 2 lõikega 1 hõlmamata ettevõtete suhtes, millel on vähem kui 750 töötajat või mille käive on väiksem kui 200 miljonit eurot, vähendatakse abi ülemmäära poole võrra. Metsasaaduste osas piirdub toetus mikroettevõtetega.

3. Toetust ei anta raskustes olevatele ettevõtetele ühenduse suuniste raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta ( 17 ) tähenduses.

Artikkel 29

Põllumajandus- ja toidusektoris ning metsandussektoris uute toodete, töötlemisviiside ja tehnoloogiate arendamise alane koostöö

1. Artikli 20 punkti b alapunktis iv a sätestatud toetust antakse põllumajandus- ja metsandussektori toormetootjate, töötleva tööstuse ja/või kolmandate isikute vahelise koostöö edendamiseks.

2. Toetus aitab katta koostööst tulenenud kulusid.

Artikkel 30

Põllumajanduse ja metsanduse arengu ja kohanemisega seotud infrastruktuur

Artikli 20 punkti b alapunktis v sätestatud toetus võib eeskätt hõlmata põllumajandus- ja metsamaale juurdepääsu, maakorralduse ja -parandusega, energiaga varustamise ja veeressursside majandamisega seotud tegevusi.







3. Alajagu

Põllumajandusliku tootmise ja põllumajandustoodete kvaliteedi parandamisele suunatud meetmete tingimused

Artikkel 31

Ühenduse õigusaktidel põhinevate nõuetega vastavusse viimine

1. Artikli 20 punkti c alapunktis i sätestatud toetus aitab osaliselt katta selliste põllumajandustootjate poolt kantud kulusid ja saamatajäänud tulu, kes peavad kohaldama keskkonnakaitse, rahvatervise, loomade tervishoiu ja taimetervise, loomade heaolu ja tööohutuse valdkonna nõudeid.

1. Need nõuded peavad olema äsja riiklikesse õigusaktidesse ühenduse õiguse rakendamiseks sisse toodud ning need peavad panema põllumajanduslikule tootmisele uued kohustused või piirangud, millel on oluline mõju tüüpilistele põllumajandusettevõtte tegevuskuludele ning hõlmavad märkimisväärset hulka põllumajandustootjaid.

2. Toetust antakse igal aastal kindlasummalise, ajutise ja väheneva toetusena maksimaalse kestusega viis aastat alates nõude muutumisest kohustuslikuks vastavalt ühenduse õigusaktidele. Toetuse maksimumsumma on sätestatud lisas.

Artikkel 32

Põllumajandustootjate osalemine toidukvaliteedikavades

1. Artikli 20 punkti c alapunktis ii sätestatud toetus:

a) hõlmab üksnes toiduks mõeldud põllumajandustooteid;

b) on ette nähtud ühenduse toidukvaliteedikavadele või liikmesriikide poolt tunnustatud kavadele, mis vastavad artikli 90 lõikes 2 nimetatud korra kohaselt määratletavatele täpsetele kriteeriumidele; kavad, mille ainus eesmärk on pakkuda kõrgemat kontrolli taset või järgida ühenduse või riiklike õigusaktide kohaseid kohustuslikke nõudeid, ei ole abikõlblikud;

c) antakse iga-aastase stimuleeriva maksena, mille tase määratakse kindlaks vastavalt toetatavates kavades osalemisest tulenevate püsikulude tasemele ja mille maksimaalne kestus on viis aastat.

2. Toetuse maksimumsumma on sätestatud lisas.

Artikkel 33

Teavitamis- ja edendamistegevus

Artikli 20 punkti c alapunktis iii sätestatud toetust antakse selliste toodete puhul, mis on hõlmatud artiklis 32 nimetatud kvaliteedikavade toetusega. Toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.







4. Alajagu

Üleminekumeetmete tingimuseD

Artikkel 34

Elatuspõllumajandus

1. Artikli 20 punkti d alapunktis i sätestatud toetust eeskätt oma tarbeks tootvate ja osa oma toodangust turustavate põllumajandusettevõtete (“elatuspõllumajandusettevõtted”) osas antakse äriplaani esitanud põllumajandustootjatele.

2. Lõikes 1 nimetatud äriplaaniga seotud edu hinnatakse kolme aasta pärast.

3. Toetust makstakse kindlasummalise toetusena lisas täpsustatud maksimumsummani ning maksimaalselt kuni viis aastat.

4. Toetust antakse nende taotluste alusel, mis on heaks kiidetud hiljemalt 31. detsembril 2013.

Artikkel 35

Tootjarühmad

1. Artikli 20 punkti d alapunktis ii sätestatud toetust antakse tootjarühmade loomise ja haldustegevuse alustamise hõlbustamiseks, et:

a) kohandada tootjarühmadesse kuuluvate tootjate tootmist ja toodangut turunõuetega;

b) lasta kaubad ühiselt turule, sealhulgas müügiks ettevalmistamine, müügi tsentraliseerimine ning tarnimine hulgiostjatele;

c) kehtestada tootmist, eeskätt koristust ja kättesaadavust käsitlevad ühised eeskirjad.

2. Toetust antakse kindlasummalise toetusena iga-aastaste osamaksete teel esimese viie aasta jooksul alates tootjarühma tunnustamise kuupäevast. See arvutatakse rühma iga-aastase turustatud toodangu alusel kuni lisas sätestatud ülemmääradeni.

3. Toetust antakse tootjarühmadele, kes on liikmesriigi pädevate asutuste poolt ametlikult tunnustatud 31. detsembriks 2013.







2. JAGU

2. Telg

Keskkonna ja paikkonna parandamine

Artikkel 36

Meetmed

Selle jao kohane toetus hõlmab:

a) põllumajandusmaa säästvale kasutusele suunatud meetmed järgmise kaudu: i) ebasoodsate looduslike tingimuste toetus mägipiirkondade põllumajandustootjatele; ii) ebasoodsate looduslike tingimuste toetus muude kui mägipiirkondade põllumajandustootjatele; iii) Natura 2000 toetus ja direktiiviga 2000/60/EÜ seotud toetus; iv) põllumajanduslik keskkonnatoetus; v) loomade heaolu toetus; vi) vähetootlike investeeringute toetus;

b) metsamaa säästvale kasutusele suunatud meetmed järgmise kaudu: i) põllumajandusmaa metsastamine; ii) põllumajandusmaal agrometsandussüsteemide esmarajamine; iii) muu maa metsastamine; iv) Natura 2000 toetus; v) metsanduse keskkonnatoetus; vi) metsapotentsiaali taastamine ja ennetustegevus; vii) vähetootlike investeeringute toetus.







1. Alajagu

Põllumajandusmaa säästvale kasutusele suunatud meetmete tingimused

Artikkel 37

Ebasoodsate looduslike tingimuste toetus mägi- ning muudes ebasoodsate tingimustega piirkondades

1. Artikli 36 punkti a alapunktides i ja ii sätestatud toetust antakse igal aastal kasutusel oleva põllumajandusmaa hektari kohta komisjoni 24. novembri 1999. aasta otsuse 2000/115/EÜ, mis käsitleb tunnuste määratlusi, põllumajandussaaduste ja -toodete loetelu, erandeid määratlustest ning piirkondi ja alasid seoses põllumajandusettevõtete struktuuri käsitlevate ühenduse vaatlustega, ( 18 ) tähenduses.

1. Toetus peaks hüvitama põllumajandustootjate lisakulud ja saamatajäänud tulu, mis on seotud põllumajanduslikuks tootmiseks ebasoodsate tingimustega asjaomases piirkonnas.

2. Toetust antakse põllumajandustootjatele, kes võtavad kohustuse tegelda põllumajandustegevusega artikli 50 lõigete 2 ja 3 kohaselt määratud aladel vähemalt viie aasta jooksul pärast esimest makset.

3. Toetus määratakse kindlaks lisas sätestatud miinimum- ja maksimumsummade vahemikus.

3. Maksimumsummast suuremaid makseid võib teha nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, tingimusel et kõikide nende asjaomase liikmesriigi tasandil tehtud maksete keskmine summa ei ületa seda maksimumsummat.

4. Toetus väheneb järk-järgult sõltuvalt programmis ettevõtte kohta määratletavast pindalast.

Artikkel 38

Natura 2000 toetus ja direktiiviga 2000/60/EÜ seotud toetus

1. Artikli 36 punkti a alapunktis iii sätestatud toetust antakse põllumajandustootjatele igal aastal kasutusel oleva põllumajandusmaa hektari kohta, et hüvitada kantud kulusid ja saamatajäänud tulu, mis tulenevad direktiivide 79/409/EMÜ, 92/43/EMÜ ja 2000/60/EÜ rakendamisega seotud ebasoodsatest tingimustest asjaomastel aladel.

2. Toetuse maksimumsumma on sätestatud lisas. Üksikasjalikud rakenduseeskirjad direktiiviga 2000/60/EÜ seotud toetuse kohta, sealhulgas toetuse maksimumsumma, määratakse kindlaks artikli 90 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 39

Põllumajanduslik keskkonnatoetus

1. Liikmesriigid teevad oma territooriumil kättesaadavaks artikli 36 punkti a alapunktis iv sätestatud toetuse vastavalt oma erivajadustele.

2. Põllumajanduslikku keskkonnatoetust antakse põllumajandustootjatele, kes võtavad vabatahtlikult põllumajanduse keskkonnakohustusi. Kui see on keskkonnaeesmärkide saavutamiseks põhjendatud, võib põllumajanduslikku keskkonnatoetust anda ka teistele maa valdajatele.

3. Põllumajanduslik keskkonnatoetus hõlmab ainult neid kohustusi, mis ületavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklitega 4 ja 5 ning III ja IV lisaga kehtestatud vastavaid kohustuslikke nõudeid, minimaalseid väetiste ja taimekaitsevahendite kasutuse nõudeid ning muid asjakohaseid siseriiklike õigusaktidega kehtestatud ja programmis kindlaksmääratud kohustuslikke nõudeid.

3. Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Vajaduse korral ja kui see on põhjendatud, võib konkreetset tüüpi kohustuste jaoks määrata pikema ajavahemiku vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale.

4. Toetust antakse igal aastal ja see hõlmab antud kohustusest tulenevaid lisakulusid ning saamatajäänud tulu. Vajaduse korral võib see hõlmata ka tehingukulusid.

4. Vajaduse korral võib abisaajad valida pakkumiskutse alusel, kohaldades majandusliku ja keskkonnatõhususe kriteeriume.

4. Toetuse maksimumsumma on sätestatud lisas.

5. Võib näha ette toetuse põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamiseks lõigete 1 — 4 sätete alusel hõlmamata tegevuste osas.

Artikkel 40

Loomade heaolu toetus

1. Artikli 36 punkti a alapunktis v sätestatud loomade heaolu toetust antakse põllumajandustootjatele, kes täidavad vabatahtlikult loomade heaoluga seotud kohustusi.

2. Loomade heaolu toetus hõlmab ainult neid kohustusi, mis ületavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 4 ja III lisaga kehtestatud vastavaid kohustuslikke nõudeid ning muid asjakohaseid siseriiklike õigusaktidega kehtestatud ja programmis kindlaksmääratud kohustuslikke nõudeid.

2. Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Vajaduse korral ja kui see on põhjendatud, võib konkreetset tüüpi kohustuste jaoks määrata pikema ajavahemiku vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale.

3. Toetust antakse igal aastal ja see hõlmab antud kohustusest tulenevaid lisakulusid ning saamatajäänud tulu. Vajaduse korral võib see hõlmata ka tehingukulusid.

3. Toetuse maksimumsumma on sätestatud lisas.

Artikkel 41

Vähetootlikud investeeringud

Artikli 36 punkti a alapunktis vi sätestatud toetust antakse:

a) investeeringuteks, mis on seotud artikli 36 punkti a alapunktis iv sätestatud meetme kohaselt võetud kohustuste täitmisega või muude põllumajanduse keskkonnaeesmärkide saavutamisega;

b) põllumajandusettevõttes tehtavateks investeeringuteks, mis suurendavad Natura 2000 ala või muude programmis kindlaksmääratud kõrge loodusliku väärtusega alade üldkasutuse väärtust.







2. Alajagu

Metsamaa säästvale kasutusele suunatud TINGIMUSED

Artikkel 42

Üldtingimused

1. Käesoleva alajao kohast toetust antakse üksnes eraomanike või nende ühenduste või kohalike omavalitsuste või nende ühenduste omanduses olevatele metsadele ja metsaga kaetud alade jaoks. Seda piirangut ei kohaldata troopiliste või subtroopiliste metsade suhtes ja Assooride, Madeira, Kanaari saarte, määruse (EMÜ) nr 2019/93 tähenduses väiksemate Egeuse mere saarte ning Prantsusmaa ülemeredepartemangude territooriumide metsaga kaetud alade suhtes.

1. Seda piirangut ei kohaldata artikli 36 punkti b alapunktides i, iii, vi ja vii sätestatud toetuse suhtes.

2. Käesoleva alajao kohaselt kõrge või keskmise metsatulekahjuohuga aladel kavandatavad meetmed metsade kaitset tulekahju vastu käsitleva ühenduse meetme raames peavad vastama liikmesriikide poolt nende alade jaoks kehtestatud metsakaitsekavadele.

Artikkel 43

Põllumajandusmaa metsastamine

1. Artikli 36 punkti b alapunktis i sätestatud toetus hõlmab ainult ühte või enamat järgmisest:

a) rajamiskulud;

b) iga-aastane lisatasu metsastatud hektari kohta, et aidata katta hooldekulusid maksimaalselt viie aasta jooksul;

c) iga-aastane lisatasu hektari kohta, et aidata katta metsastamisest tulenevat saamatajäänud tulu maksimaalselt 15 aasta jooksul sellistel põllumajandustootjatel või nende ühendustel, kes harisid maad enne selle metsastamist, või mis tahes muul füüsilisel isikul või eraõiguslikul isikul.

2. Avaliku võimu asutuste omanduses oleva põllumajandusmaa metsastamise toetus hõlmab üksnes rajamiskulu. Kui metsastatav põllumajandusmaa renditakse füüsilise isiku või eraõigusliku isiku poolt, võidakse anda lõikes 1 nimetatud iga-aastast lisatasu.

3. Põllumajandusmaa metsastamistoetust ei anta:

a) ennetähtaegselt pensionile jäämise toetust saavatele põllumajandustootjatele;

b) jõulupuude istutamiseks.

3. Lühiajaliseks viljelemiseks kasvatatavate kiiresti kasvavate liikide puhul võib metsastamistoetust anda ainult rajamiskulude katmiseks.

4. Põllumajandustootjatele või muudele füüsilistele isikutele ja eraõiguslikele isikule antava toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

Artikkel 44

Põllumajandusmaal agrometsandussüsteemide rajamine

1. Artikli 36 punkti b alapunktis ii sätestatud toetust antakse põllumajandustootjatele agrometsandussüsteemide rajamiseks, ühendades ekstensiivsed põllumajandus- ja metsandussüsteemid. Toetus katab rajamiskulud.

2. Agrometsandussüsteemid on maakasutussüsteemid, mille puhul puid kasvatatakse samal maal kombinatsioonis põllumajandusega.

3. Jõulupuud ja lühikese raieringiga kiirekasvulised puuliigid jäetakse toetusest välja.

4. Toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

Artikkel 45

Muu maa metsastamine

1. Artikli 36 punkti b alapunktis iii sätestatud toetus artikli 34 punkti b alapunkti i kohaselt abikõlbmatu maa metsastamiseks hõlmab rajamiskulusid. Kasutusest väljas oleva põllumaa puhul hõlmab toetus samuti artikli 43 lõike 1 punktis b nimetatud iga-aastast lisatasu.

2. Toetust ei anta jõulupuude istutamiseks.

3. Füüsilistele isikutele või eraõiguslikele isikutele rajamiskulude katteks antava toetuse ülemmäär on sätestatud lisas.

Artikkel 46

Natura 2000 toetus

Artikli 36 punkti b alapunktis iv sätestatud toetust antakse igal aastal metsamaa hektari kohta erametsaomanikele või nende ühendustele, et hüvitada asjaomasel alal direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ rakendamisega seotud, metsa ja muu metsaga kaetud maa kasutust käsitlevatest piirangutest tulenevaid kulusid ja saamatajäänud tulu. Toetus määratakse kindlaks lisas sätestatud miinimum- ja maksimumsummade vahemikus.

Artikkel 47

Metsanduse keskkonnatoetus

1. Artikli 36 punkti b alapunktis v sätestatud metsanduse keskkonnatoetust antakse metsamaa hektari kohta abisaajatele, kes vabatahtlikult võtavad metsanduse keskkonnakohustusi. Nimetatud toetus hõlmab ainult neid kohustusi, mis ületavad vastavaid kohustuslikke nõudeid.

1. Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Vajaduse korral ja kui see on põhjendatud, määratakse konkreetset tüüpi kohustuste jaoks pikem ajavahemik kooskõlas artikli 90 lõikes 2 sätestatud korraga.

2. Toetus hõlmab antud kohustusest tulenevaid lisakulusid ja saamatajäänud tulu. Toetus määratakse kindlaks lisas sätestatud miinimum- ja maksimumsummade vahemikus.

Artikkel 48

Metsapotentsiaali taastamine ja ennetustegevus

1. Artikli 36 punkti b alapunktis vi sätestatud toetust antakse metsapotentsiaali taastamiseks loodusõnnetuste ja tulekahju poolt kahjustatud metsades ning asjakohaseks ennetustegevuseks.

2. Tulekahjude vastane ennetustegevus hõlmab metsi, mis on liikmesriikide poolt vastavalt nende metsakaitsekavadele liigitatud kõrge või keskmise metsatulekahjuohuga metsadena.

Artikkel 49

Vähetootlikud investeeringud

Artikli 36 punkt b alapunktis vii sätestatud toetust antakse selliste metsadesse tehtavate investeeringute korral, mis:

a) on seotud artikli 36 punkti b alapunktis v sätestatud meetme kohaselt võetud kulukohustuste täitmise või muude keskkonnaeesmärkide saavutamisega;

b) soodustavad asjaomase ala metsa ja metsaga kaetud maa üldkasutuse väärtust.







3. Alajagu

Piirkondade Määramine

Artikkel 50

Abikõlblikud piirkonnad

1. Liikmesriigid määravad artikli 36 punkti a alapunktides i, ii ja iii ning punkti b alapunktides i, iii, iv ja vi sätestatud toetuste saamiseks abikõlblikud piirkonnad, võttes arvesse käesoleva artikli lõikeid 2 kuni 5.

2. Et olla abikõlblik saama artikli 36 punkti a alapunktis i sätestatud toetust, peab mägipiirkondi iseloomustama maakasutusvõimaluste märkimisväärne piiratus ja kasutamiskulude märgatav kasv järgmistel põhjustel:

a) kõrguse tõttu väga rasked ilmastikutingimused, mille mõju lühendab oluliselt kasvuperioodi;

b) madalamal kõrgusel merepinnast on kõnealuse piirkonna suuremas osas nõlvad, mis on masinate kasutamiseks liiga järsud või mis eeldavad väga kallite eriseadmete kasutamist või nende kahe teguri kombinatsioon, mille puhul kummastki eraldi põhjustatud ebasoodsad tingimused on vähem tõsised kui kahe teguri koosmõju põhjustatud ebasoodsad tingimused.

2. 62.laiuskraadist põhja pool olevaid piirkondi ja teatavaid nendega piirnevaid alasid loetakse mägipiirkondadeks.

3. Et olla abikõlblik saama artikli 36 punkti a alapunktis ii sätestatud toetust, peavad muud kui käesoleva artikli lõikes 2 nimetatud mägipiirkonnad olema:

a) mõjutatud oluliste ebasoodsate looduslike tingimuste, eeskätt madala mullaviljakuse või halbade ilmastikutingimuste poolt, või sellised, kus ekstensiivse põllumajandustegevuse säilitamine on maade hooldamise jaoks oluline, või

b) mõjutatud eriliste ebasoodsate tingimuste poolt või sellised, kus maade hooldamist tuleks jätkata, et säilitada või parandada keskkonda, alal hoida paikkonda ning säilitada piirkonna turismipotentsiaali või kaitsta rannajoont.

3. Need piirkonnad hõlmavad looduslike tootmistingimuste poolest ühesuguseid põllumajanduspiirkondi ja nende koguulatus ei või ületada 10 % asjaomase liikmesriigi pindalast.

4. Liikmesriigid teevad programmides vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale järgmist:

— kinnitavad olemasolevaid piiritlusi vastavalt lõigete 2 ja 3 punktile b või muudavaid neid või

— piiritlevad lõike 3 punktis a nimetatud alad.

5. Direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt määratud Natura 2000 põllumajandusalad ja direktiivi 2000/60/EÜ kohaselt vesikondade majandamiskavadesse lisatud põllumajandusalad on abikõlblikud saama artikli 36 punkti a alapunktis iii sätestatud toetust.

6. Keskkonnaga seotud põhjustel (erosioonivastane kaitse või metsaressursside laiendamine kliimamuutuste leevendamisele kaasaaitamiseks) metsastamiseks sobivad alad on abikõlblikud saama artikli 36 punkti b alapunktides i ja iii sätestatud toetust.

7. Direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt määratud Natura 2000 metsaalad on abikõlblikud saama artikli 36 punkti b alapunktis iv sätestatud toetust.

8. Keskmise kuni kõrge metsatulekahjuohuga metsaalad on abikõlblikud saama artikli 36 punkti b alapunktis vi sätestatud toetust seoses tulekahjuvastase ennetustegevusega.







4. Alajagu

Nõuetele vastavus

Artikkel 51

Toetuse vähendamine või selle saajate hulgast väljaarvamine

1. Kui artikli 36 punkti a alapunktide i — v ja punkti b alapunktide i, iv ja v kohaselt toetust saavad abisaajad ei täida kogu ettevõttes mingi tegevuse või neile otseselt omakspandava tegevusetuse tagajärjel määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 4 ja 5 ning III ja IV lisas sätestatud kohustuslikke nõudeid, vähendatakse selle kalendriaasta jooksul, mil mittevastavus ilmneb, neile antava toetuse kogusummat või seda ei anta üldse.

1. Esimeses lõigus nimetatud toetuse vähendamist või andmata jätmist rakendatakse ka juhul kui artikli 36 punkti a alapunkti iv kohaselt toetust saavad abisaajad ei täida kogu ettevõttes mingi tegevuse või neile otseselt omakspandava tegevusetuse tagajärjel artikli 39 lõikes 3 nimetatud minimaalseid väetiste ja taimekaitsevahendite kasutuse nõudeid.

2. Lõigus 1 nimetatud toetuste vähendamist või andmata jätmist ei kohaldata nõuete suhtes, mille kohta on ajapikenduse perioodil antud ajapikendust kooskõlas artikli 26 lõike 1 punktiga b.

3. Erandina esimesest lõigust on määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 143b sätestatud ühtse pindalatoetuse kava kohaldavate liikmesriikide abisaajate poolt täidetavad kohustuslikud nõuded kõnealuse määruse artiklis 5 ja IV lisas sätestatud nõuded.

▼M3

Esimeses lõigus sätestatud erand kehtib 31. detsembrini 2008. Bulgaaria ja Rumeenia puhul kehtib see aga kuni 31. detsembrini 2011.

▼B

4. Vähendamise ja väljaarvamise üksikasjalikud eeskirjad sätestatakse vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale. Selles kontekstis võetakse arvesse rikkumiste tõsidust, ulatust, püsivust ja kordumist.

5. Lõikeid 1kuni 4 ei kohaldata artikli 39 lõike 5 suhtes.







3. JAGU

3. Telg

Maapiirkondade elu kvaliteet ja maamajanduse mitmekesistamine

Artikkel 52

Meetmed

Selle jao kohane toetus hõlmab järgmist:

a) maamajanduse mitmekesistamise meetmed: i) mitmekesistamine mittepõllumajandusliku tegevuse suunas; ii) toetus mikroettevõtete rajamiseks ja arendamiseks, pidades silmas ettevõtluse edendamist ja majanduskeskkonna arendamist; iii) turismi soodustamine;

b) maapiirkondade elu kvaliteedi parandamise meetmed, sealhulgas: i) majanduse ja maaelanikkonna põhiteenused; ii) külade uuendamine ja arendamine; iii) maapiirkondade kultuuripärandi säilitamine ja selle kvaliteedi parandamine;

c) koolitus- ja teavitamismeede 3. teljega hõlmatud valdkondades tegutsevate ettevõtjate jaoks.

d) Oskuste omandamise ja elavdamise meede, pidades silmas kohaliku arengu strateegia koostamist ja rakendamist.







1. Alajagu

Maamajanduse mitmekesistamise meetmeid reguleerivad tingimused

Artikkel 53

Mitmekesistamine mittepõllumajandusliku tegevuse suunas

Artikli 52 punkti a alapunktis i nimetatud abisaaja on põllumajandustootja pereliige.

Artikkel 54

Ettevõtte rajamise ja arendamise toetus

Artikli 52 punkti a alapunktis ii sätestatud toetus on seotud ainult komisjoni soovituses 2003/361/EÜ määratletud mikroettevõtetega.

Artikkel 55

Turismi soodustamine

Artikli 52 punkti a alapunktis iii nimetatud toetus hõlmab järgmist:

a) väikeinfrastruktuur, nagu infopunktid ja vaatamisväärsuste tähistamine;

b) puhkemajanduse infrastruktuur, näiteks selline, mis võimaldab juurdepääsu loodusaladele, ja väikemajutus;

c) maaturismiga seotud turismiteenuste arendamine ja turustamine.







2. Alajagu

Maapiirkondade elu kvaliteedi parandamise meetmeid reguleerivad tingimused

Artikkel 56

Majanduse ja maaelanikkonna põhiteenused

Artikli 52 punkti b alapunktis i nimetatud toetus hõlmab põhiteenuste, sealhulgas kultuuritegevuse ja vaba aja veetmise loomist külale või külade rühmale ning seotud väikeinfrastruktuuri.

Artikkel 57

Maapiirkondade kultuuripärandi säilitamine ja selle kvaliteedi parandamine

Artikli 52 punkti b alapunktis iii nimetatud toetus hõlmab järgmist:

a) Natura 2000 alade ja muude kõrge loodusliku väärtusega alade kaitse- ja majandamiskavade koostamine, keskkonnateadlikkusega seotud tegevused ning looduspärandi säilitamiseks, taastamiseks ja kvaliteedi parandamiseks ja kõrge loodusliku väärtusega alade arendamiseks tehtavad investeeringud;

b) uuringud ja investeeringud, mis on seotud kultuuripärandi, näiteks külade kultuurilise eripära ja maapiirkondade maastiku säilitamise, taastamise ja kvaliteedi parandamisega.







3. Alajagu

Koolitus, oskuste omandamine ja elavdamine

Artikkel 58

Koolitus ja teavitamine

Artikli 52 punkti c kohane toetus ei sisalda juhendamis- või koolituskursusi, mis moodustavad osa tavalistest haridusprogrammidest või -süsteemidest kesk- või kõrgemal tasemel.

Artikkel 59

Oskuste omandamine, elavdamine ja rakendamine

Artikli 52 punktis d nimetatud toetus hõlmab järgmist:

a) õpe asjaomases valdkonnas;

b) meetmed valdkonna ning kohaliku arengu strateegia kohta teabe andmiseks;

c) kohaliku arengu strateegia koostamise ja rakendamisega seotud töötajate koolitus;

d) edendusüritused ja juhtide koolitus;

e) muude kui artikli 62 lõike 1 punktis b määratletud kohaliku arengu strateegia avaliku ja erasektori partnerluste rakendamine, hõlmates üht või enamat artikli 52 punktides a, b ja c sätestatud meedet.







4. Alajagu

Telje rakendamine

Artikkel 60

Piiritlemine

Kui käesolevasse jakku kuuluv meede on suunatud tegevustele, mis on abikõlblikud ka mõne muu ühenduse toetusvahendi, sealhulgas struktuurifondide ja ühenduse kalanduse toetusvahendi kohaselt, määrab liikmesriik igas programmis kindlaks EAFRD ja muude ühenduse toetusvahendite poolt toetatavate tegevuste piiritlemise kriteeriumid.







4. JAGU

4. Telg

Leader

Artikkel 61

Leader-lähenemise mõiste

Leader-lähenemine sisaldab vähemalt järgmisi elemente:

a) piirkonnapõhised kohaliku arengu strateegiad, mis on ette nähtud hästi määratletud maapiirkondade jaoks;

b) kohalikud avaliku ja erasektori partnerlused (edaspidi “kohalikud tegevusrühmad”);

c) altpoolt tulev algatus, millega kohalikel tegevusrühmadel on otsustusõigus kohaliku arengu strateegiate koostamise ja rakendamise osas;

d) mitut sektorit hõlmava ning kohaliku majanduse erinevate sektorite tegijate ja projektide vahelisel vastastoimel põhineva strateegia kavandamine ja rakendamine;

e) uudsete lähenemiste rakendamine;

f) koostööprojektide rakendamine;

g) kohaliku tasandi partnerluse koostöövõrkude loomine.

Artikkel 62

Kohalikud tegevusrühmad

1. Partnerlusel põhinevat kohaliku arengu lähenemisviisi rakendatakse kohalike tegevusrühmade kaudu, kes peavad vastama järgmistele tingimustele:

a) nad peavad kavandama integreeritud kohaliku arengu strateegia, mis põhineb vähemalt artikli 61 punktides a kuni d ja punktis g sätestatud elementidel, ja vastutama selle rakendamise eest;

b) nad peavad olema kas juba Leader II ( 19 ) või Leader+ ( 20 ) algatuste nõuetele või Leader-lähenemisele vastavad rühmad või uued asjaomasel territooriumil mitmesugustesse kohalikesse sotsiaal-majanduslikesse sektoritesse kuuluvaid partnereid esindavad rühmad. Otsustamistasemel peavad majandus- ja sotsiaalpartnerid ning teised kodanikuühiskonna esindajad, nagu põllumajandustootjad, maanaised, noored ja nende ühendused, moodustama kohalikest partnerlustest vähemalt 50 %;

c) nad peavad suutma määratleda ja rakendada piirkonna arengu strateegiat.

2. Korraldusasutus peab tagama, et kohalikud tegevusrühmad kas valivad riiklike vahendite haldamiseks ja partnerluse rahuldava tegevuse tagamiseks võimelise haldus- ja finantsjuhi või moodustavad seadusjärgselt asutatud ühisstruktuuri, mis tagab partnerluse rahuldava tegevuse ning riiklike vahendite haldamise võime.

3. Strateegiaga hõlmatud piirkond peab olema ühtne ning pakkuma küllaldast kriitilist massi inim-, finants- ja majandusressursside osas, et toetada jätkusuutliku arengu strateegiat.

4. Kohalikud tegevusrühmad peavad valima strateegia kohaselt finantseeritavad projektid. Nad võivad valida ka koostööprojektid.

Artikkel 63

Meetmed

Leader-telje kohaselt antav toetus on ette nähtud järgmiseks:

a) artikli 62 lõike 1 punktis a nimetatud kohaliku arengu strateegiate rakendamine, pidades silmas 1., 2. ja 3. jaos määratletud kolmest teljest ühe või enama eesmärgi saavutamist;

b) punktis a esitatud eesmärke hõlmavate koostööprojektide rakendamine;

c) kohalike tegevusrühmade juhtimine, oskuste omandamine ja piirkonna elavdamine, nagu on nimetatud artiklis 59.

Artikkel 64

Kohalike strateegiate rakendamine

Kui kohaliku strateegia kohased tegevused vastavad muude telgede osas käesolevas määruses sätestatud meetmetele, kohaldatakse vastavaid tingimusi 1., 2. ja 3. jao kohaselt.

Artikkel 65

Koostöö

1. Artikli 63 punktis b nimetatud toetust antakse piirkondade- või riikidevahelistele koostööprojektidele.

1. Piirkondadevaheline koostöö on koostöö liikmesriigi raames. Riikidevaheline koostöö on koostöö mitme liikmesriigi territooriumide ning kolmandate riikide territooriumide vahel.

2. Ainult ühendusse kuuluvate piirkondadega seotud kulutused on abikõlblikud toetust saama.

3. Artiklit 64 kohaldatakse ka koostööprojektide suhtes.







II PEATÜKK

TEHNILINE ABI

Artikkel 66

Tehnilise abi finantseerimine

1. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 5 võib EAFRD kasutada kuni 0,25 % oma iga-aastastest eraldistest ettevalmistuse, seire, haldustoetuse, hindamise ja kontrolli meetmete finantseerimiseks komisjoni algatusel ja/või nimel. Seda tehakse vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, ( 21 ) artikli 53 lõikele 2 ja mis tahes muudele selle määruse sätetele ning selle rakendussätetele, mida kohaldatakse eelarve selles vormis täitmise suhtes.

2. Liikmesriikide algatusel võib EAFRD iga maaelu arengu programmi puhul finantseerida tegevusi, mis on seotud programmi abi ettevalmistamise, juhtimise, seire, hindamise, teavitamise ja kontrolliga.

2. Nendele tegevustele võib iga programmi jaoks ettenähtud kogusummast kasutada kuni 4 %.

3. Lõigus 2 sätestatud määra piires reserveeritakse teatav summa artiklis 68 nimetatud riikliku maaeluvõrgustiku rajamiseks ja tegevuseks.

3. Piirkondlike programmidega liikmesriigid võivad heakskiitmiseks esitada oma riikliku maaeluvõrgustiku rajamise ja tegevuse eriprogrammi.

3. Riikliku maaeluvõrgustiku rajamise ja tegevuse üksikasjad määratakse kindlaks kooskõlas artikli 90 lõikes 2 nimetatud menetlusega.

Artikkel 67

Euroopa maaelu arengu võrgustik

Vastavalt artikli 66 lõikele 1 luuakse Euroopa maaelu arengu võrgustik ühenduse tasandil maaelu arengu valdkonnas tegutsevate riiklike võrgustike, organisatsioonide ja haldusorganite vahel.

Võrgustiku eesmärgid on järgmised:

a) ühenduse maaelu arengu meetmeid käsitleva teabe kogumine, analüüsimine ja levitamine;

b) heade maaelu arengu tavade kogumine, levitamine ja koondamine ühenduse tasandil;

c) ühenduse maapiirkondades ja kolmandates riikides toimuvat arengut käsitleva teabe andmine;

d) aktiivselt maaelu arengus osalejatele kohtumiste ja seminaride korraldamine ühenduse tasandil;

e) ekspertvõrgustike loomine ja juhtimine, et lihtsustada teadmiste vahetust ja toetada maaelu arengu poliitika rakendamist ja hindamist;

f) riiklike võrgustike ning riikidevaheliste koostööalgatuste toetamine.

Artikkel 68

Riiklik maaeluvõrgustik

1. Iga liikmesriik loob riikliku maaeluvõrgustiku, mis hõlmab maaelu arenguga seotud organisatsioone ja haldusorganeid.

2. Artikli 66 lõike 3 esimeses lõigus nimetatud summat kasutatakse:

a) võrgustiku juhtimiseks vajalike struktuuride jaoks;

b) tegevuskava jaoks, mis sisaldab vähemalt heade üleantavate tavade määratlemist ja analüüsi ning neid käsitleva teabe andmist, võrgustiku juhtimist, kogemuste ja oskusteabe vahetuse korraldust ning kohalike tegevusrühmade kujunemisprotsessis nende koolitusprogrammide ettevalmistamist ja tehnilist abi territooriumisisesele ja riikidevahelisele koostööle.







V JAOTIS

FONDI PANUS

Artikkel 69

Vahendid ja nende jaotamine

1. Käesoleva määruse alusel maaelu arenguks antava ühenduse toetuse juhissumma ajavahemikuks 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember, selle iga-aastase jaotuse ja miinimumsumma, mis koondatakse lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikesse piirkondadesse, määrab kindlaks komisjon kooskõlas 2007.-2013. aasta finantsperspektiiviga ja institutsioonidevahelise kokkuleppega, mis käsitleb eelarvemenetluse parandamist ja eelarvedistsipliini samal perioodil.

2. 0,25 % lõikes 1 nimetatud vahenditest antakse komisjoni jaoks mõeldud tehnilisele abile, nagu on nimetatud artikli 66 lõikes 1.

3. Lõikes 1 nimetatud summade programmeerimiseks ning edasiseks lülitamiseks Euroopa ühenduste üldeelarvesse seotakse need iga-aastase 2 %-lise indeksiga.

4. Komisjon teeb lõikes 1 osutatud summade iga-aastase jaotuse liikmesriikide kaupa pärast lõikes 2 nimetatud summa mahaarvamist ning võttes arvesse:

a) lähenemiseesmärgi suhtes abikõlblikele piirkondadele reserveeritud summasid;

b) varasemaid tulemusi ja

c) konkreetseid ja objektiivsetel kriteeriumitel põhinevaid vajadusi.

5. Lisaks lõikes 4 osutatud summadele võtavad liikmesriigid programmeerimise eesmärgil arvesse modulatsioonist tulenevaid summasid, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 12 lõikes 2.

▼M2

6. Komisjon tagab, et mis tahes liikmesriigile käesoleva määruse kohaselt ette nähtud iga-aastane kogueraldis EAFRD sellest osast, mis pärineb EAGGFi arendusrahastust ning ERDFist, ESFist ja CFist, vastavalt nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ( 22 ) kaasa arvatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1638/2006 (millega kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta) ( 23 ) ja nõukogu 17. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1085/2006 (millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend) ( 24 ) kohane ERDF panus, ning Euroopa Kalandusfondist vastavalt nõukogu 27. juuli 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta, ( 25 ) ei ületa järgmisi määrasid:

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on väiksem kui 40 % EL 25 keskmisest: 3,7893 % liikmesriigi SKTst,

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on EL 25 keskmisest 40 % või rohkem, ent vähem kui 50 %: 3,7135 % liikmesriigi SKTst,

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on EL 25 keskmisest 50 % või rohkem, ent vähem kui 55 %: 3,6188 % liikmesriigi SKTst,

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on EL 25 keskmisest 55 % või rohkem, ent vähem kui 60 %: 3,5240 % liikmesriigi SKTst,

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on EL 25 keskmisest 60 % või rohkem, ent vähem kui 65 %: 3,4293 % liikmesriigi SKTst,

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on EL 25 keskmisest 65 % või rohkem, ent vähem kui 70 %: 3,3346 % liikmesriigi SKTst,

— liikmesriikidele, kelle 2001.–2003. aasta keskmine kogurahvatulu elaniku kohta on EL 25 keskmisest 70 % või rohkem, ent vähem kui 75 %: 3,2398 % liikmesriigi SKTst,

— edaspidi vähendatakse maksimaalset toetuseraldiste taset 0,09 protsendipunkti võrra SKTst 2001.–2003. aasta keskmise elanikule arvutatud kogurahvastikutulu ja EL 25 keskmise asjaomase näitaja suhte igas 5 protsendipunkti suuruses vahemikus.

Komisjon teeb SKT arvestused 2005. aasta aprillis avaldatud statistika põhjal. Komisjoni 2005. aasta aprillis aastateks 2007–2013 kavandatud SKT individuaalseid kasvumäärasid kohaldatakse iga liikmesriigi jaoks eraldi.

Kui 2010. aastal selgub, et mis tahes liikmesriigi summeeritud SKT erineb ka vahetuskursi muutuste tõttu aastateks 2007–2009 vastavalt teisele lõigule prognoositud summeeritud SKTst rohkem kui ± 5 %, siis kohandatakse vastavalt selleks ajavahemikuks liikmesriigile esimese lõigu kohaselt eraldatud summasid. Nimetatud kohanduste kas positiivne või negatiivne summaarne netomõju ei tohi ületada kolme miljardit eurot. Kui netomõju on positiivne, siis igal juhul piiratakse täiendavaid vahendeid alakulutamise tasemeni, võrreldes struktuurifondidest ja Ühtekuuluvusfondist kohustuste täitmiseks saada olevate maksimumvahenditega aastateks 2007–2010. Lõplikud kohandamised jaotatakse võrdsetes osades aastateks 2011–2013. Poola zloti kontrollaja väärtuse arvesse võtmiseks korrutatakse Poola puhul ajavahemiku osas, mis kestab kuni käesolevas lõigus osutatud kontrollajani, esimeses lõigus osutatud protsendimäärade rakendamise tulemus kordajaga 1,04.

▼B

Artikkel 70

Fondi panus

1. Maaelu arenguprogrammi vastuvõtmise otsusega määratakse vastavalt paindlikkuse piirmäärale, mis kehtestatakse kooskõlas artikli 90 lõikes 2 nimetatud menetlusega, kindlaks EAFRD maksimaalne panus igale teljele. Otsuses näidatakse vajaduse korral selgelt lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikele piirkondadele eraldatud assigneeringud.

2. EAFRD panus arvutatakse abikõlblike avaliku sektori kulutuste summa alusel.

3. EAFRD panuse määr kehtestatakse iga telje kohta:

a) 1. telje (konkurentsivõime) ja 3. telje (mitmekesistamine ja elu kvaliteet) ning artikli 66 lõike 2 kohase tehnilise abi puhul kohaldatakse vastavalt järgmisi ülemmäärasid: i) 75 % abikõlblikest avaliku sektori kulutustest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikele piirkondadele; ii) 50 % abikõlblikest avaliku sektori kulutustest muudes piirkondades;

b) 2. telje (keskkonna ja paikkonna parandamine) ja 4. telje (Leader) puhul kohaldatakse vastavalt järgmisi ülemmäärasid: i) 80 % abikõlblikest avaliku sektori kulutustest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikele piirkondadele; ii) 55 % abikõlblikest avaliku sektori kulutustest muudes piirkondades.

3. EAFRD minimaalne panus telje tasandil on 20 %.

4. Olenemata lõikes 3 sätestatud ülemmääradest võib EAFRD panust suurendada 85 %ni äärepoolseimate piirkondade ja määruse (EMÜ) nr 2019/93 tähenduses väiksemate Egeuse mere saarte programmide osas.

▼M2

4a. Lõikeid 3 ja 4 võidakse teatud juhtudel mitte kohaldada Portugalis 320 miljoni euro suuruse summa suhtes.

▼B

5. Liikmesriikide jaoks, kes valivad eriprogrammi vastavalt artikli 66 lõike 3 teisele lõigule, on EAFRD panuse ülemmäär 50 % abikõlblikest avaliku sektori kulutustest.

6. Komisjoni algatusel või nimel võetud tehnilise abi meetmeid võidakse finantseerida 100 % ulatuses.

7. EAFRD poolt kaasfinantseeritavaid kulusid ei kaasfinantseerita struktuurifondide, CF või mis tahes muu ühenduse rahastamisvahendi panuse teel.

7. Seda võidakse kaasfinantseerida ainult ühe maaelu arengu programmi telje alusel. Kui tegevus kuulub enama kui ühe telje meetmete alla, tuleb kulutused lugeda suurema osakaaluga telje kulutusteks.

8. Avaliku sektori kulutused ettevõtetele antavale abile peavad vastama riigiabi suhtes sätestatud abi ülemmääradele, kui käesolevas määruses ei sätestata teisiti.

Artikkel 71

Kulutuste abikõlblikkus

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 39 lõike 1 kohaldamist, on kulutused EAFRDst toetuse saamiseks abikõlblikud, kui makseagentuur maksab tegelikult asjaomase toetuse välja ajavahemikus 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2015. Kaasfinantseeritavaid tegevusi ei tohiks lõpetada enne abikõlblikkuse alguskuupäeva.

1. Artiklis 19 nimetatud programmi kohandamise hetkel lisatavad uued kulutused on abikõlblikud alates komisjoni poolt programmi kohandamise taotluse vastuvõtmise kuupäevast.

2. Kulutused on abikõlblikud saama EAFRD toetust ainult siis, kui nad on tehtud kõnealuse programmi korraldusasutuse poolt või tema vastutusel otsustatud tegevuste jaoks vastavalt pädeva organi poolt kindlaksmääratud valikukriteeriumidele.

3. Kulutuste abikõlblikkuse eeskirjad sätestatakse riiklikul tasandil vastavalt käesoleva määrusega teatavate maaelu arengu meetmete jaoks sätestatud eritingimustele.

3. Järgmised kulutused ei ole abikõlblikud saama EAFRD toetust:

a) käibemaks, välja arvatud tagastamatu käibemaks, kui selle on tegelikult ja lõplikult tasunud toetusesaajad, kes ei ole nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) ( 26 ) artikli 4 lõike 5 esimeses lõigus nimetatud mittemaksukohustuslased;

b) võlaintress, ilma et see piiraks lõike 5 kohaldamist;

c) maaost, mille maksumus ületab 10 % kõikidest asjaomase tegevuse abikõlblikest kulutustest. Nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel võib keskkonnakaitsemeetmete korral määrata kõrgema protsendimäära.

4. Lõikeid 1—3 ei kohaldata artikli 66 lõike 1 suhtes.

5. Olenemata lõike 3 punktist b, võib EAFRD panus olla tehtud muus vormis kui tagastamatu otsetoetus. Üksikasjalikud eeskirjad määratletakse vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korrale.

Artikkel 72

Investeeringutega seotud tegevuste kestvus

1. Ilma et see piiraks asutamisvabadusega ja teenuste osutamisvabadusega seotud eeskirjade kohaldamist asutamislepingu artiklite 43 ja 49 tähenduses, peab liikmesriik tagama, et investeeringu puhul säilib EAFRD panus, kui see investeering viie aasta jooksul alates korraldusasutuse otsusest vahendite eraldamise kohta ei tee läbi olulist muutust, mis:

a) mõjutab selle laadi või rakendamistingimusi või annab alusetu eelise mõnele ettevõtjale või avalik-õiguslikule organile;

b) tuleneb kas infrastruktuuriüksuse omandi laadi muutusest või tootliku tegevuse lakkamisest või ümberpaigutamisest.

2. Alusetult väljamakstud summad nõutakse tagasi määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 33 kohaselt.







VI JAOTIS

JUHTIMINE, KONTROLL JA TEAVITAMINE







I PEATÜKK

JUHTIMINE JA KONTROLL

Artikkel 73

Komisjoni vastutus

Et tagada jagatud juhtimise kontekstis usaldusväärne finantsjuhtimine vastavalt asutamislepingu artiklile 274, võtab komisjon meetmeid ja teostab kontrolli, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 9 lõikes 2.

Artikkel 74

Liikmesriikide vastutus

1. Liikmesriigid võtavad määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 9 lõike 1 kohaselt vastu kõik õigus- ja haldusnormid, et tagada ühenduse finantshuvide tõhus kaitse.

2. Liikmesriigid määravad iga maaelu arengu programmi jaoks järgmised asutused:

a) korraldusasutus, mis võib olla siseriiklikul või piirkondlikul tasandil tegutsev avalik-õiguslik või eraõiguslik organ või liikmesriik ise, kui ta kõnealust ülesannet teostab, kes vastutab asjaomase programmi haldamise eest;

b) makseagentuur määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 6 tähenduses;

c) sertifitseerimisasutus määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 7 tähenduses.

3. Liikmesriigid tagavad iga maaelu arengu programmi puhul, et on loodud asjakohased juhtimis- ja kontrollisüsteemid, mis tagavad ülesannete selge jaotuse ja eraldamise korraldusasutuse ja muude organite vahel. Liikmesriigid vastutavad süsteemide tõhusa töö tagamise eest kogu programmiperioodi jooksul.

4. Liikmesriigid teostavad kontrolli vastavalt artikli 90 lõikes 2 nimetatud korra kohaselt määratavatele üksikasjalikele rakenduseeskirjadele (eelkõige kontrolli tüübi ja intensiivsuse osas), mida on kohandatud erinevate maaelu arengu meetmete laadiga.

Artikkel 75

Korraldusasutus

1. Korraldusasutus vastutab programmi tõhusal, tulemuslikul ja korrektsel viisil juhtimise ja rakendamise eest ja teeb eelkõige järgmist:

a) tagab, et finantseeritavad tegevused valitakse maaelu arengu programmi suhtes kohaldatavate kriteeriumide kohaselt;

b) tagab rakendamist käsitlevate statistiliste andmete elektroonilises vormis registreerimise ja säilitamise süsteemi olemasolu, mis on vajalik seireks ja hindamiseks;

c) tagab, et abisaajad ja muud tegevuste rakendamisega seotud organid: i) on teadlikud antavast abist tulenevatest kohustustest ja peavad kas eraldi raamatupidamissüsteemi või vastavaid raamatupidamiskoode kõikide tegevusega seotud tehingute kohta; ii) on teadlikud nõuetest, mis käsitlevad andmete andmist korraldusasutusele ning tootluse ja tulemuste registreerimist;

d) tagab programmi hindamise käesoleva määrusega ettenähtud tähtaegade jooksul ja vastavuse ühisele seire- ja hindamisraamistikule ning teostatud hindamiste esitamise vastavatele siseriiklikele asutustele ja komisjonile;

e) juhib seirekomisjoni ja saadab sellele programmi rakendamise seireks vajalikud dokumendid, pidades silmas programmi erieesmärke;

f) tagab vastavuse artiklis 76 nimetatud avalikustamisega seotud eesmärkidele;

g) koostab iga-aastase arenguaruande ja pärast selle heakskiitmist seirekomisjoni poolt esitab selle komisjonile;

h) tagab, et makseagentuur saab enne maksete lubamist kogu vajaliku teabe eelkõige teostatud tegevuste ning seoses finantseerimiseks valitud tegevustega teostatud mis tahes kontrollide kohta.

2. Kui osa tema ülesannetest on delegeeritud teisele organile, jääb korraldusasutusele kogu vastutus nende ülesannete juhtimise tõhususe ja korrektsuse ning nende rakendamise eest.







II PEATÜKK

TEAVITAMINE JA AVALIKUSTAMINE

Artikkel 76

Teavitamine ja avalikustamine

1. Liikmesriigid annavad teavet riiklike strateegiakavade, maaelu arengu programmide ja ühenduse panuse kohta ning avalikustavad need.

1. See teave on suunatud riigi elanikkonnale. See toob esile ühenduse rolli ja tagab fondi abi läbipaistvuse.

2. Programmi korraldusasutus vastutab programmi avalikustamise eest järgmiselt:

a) teavitades võimalikke abisaajaid, kutseorganisatsioone, majandus- ja sotsiaalpartnereid, meeste ja naiste vahelise võrdõiguslikkuse edendamisega seotud organeid ja asjaomaseid valitsusväliseid organisatsioone, sealhulgas keskkonnaorganisatsioone, programmi pakutavatest võimalustest ning programmi finantseerimisele juurdepääsu eeskirjadest;

b) teavitades abisaajaid ühenduse panusest;

c) teavitades riigi elanikkonda ühenduse osatähtsusest programmides ja nende programmide tulemustest.







VII JAOTIS

SEIRE JA HINDAMINE







I PEATÜKK

SEIRE

Artikkel 77

Seirekomisjon

1. Iga maa