01980A1118(01) — ET — 29.10.2013 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalanduskoostöö KONVENTSIOON (ELT L 227 12.8.1981, lk 22)

Muudetud:

Euroopa Liidu Teataja nr lehekülg kuupäev ►M1 NÕUKOGU OTSUS, 5. märts 2009, L 184 12 16.7.2009









▼B

Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalanduskoostöö

KONVENTSIOON







KONVENTSIOONIOSALISED, MÄRKIDES, et Atlandi ookeani rannikuriigid on kooskõlas rahvusvahelise õiguse vastavate põhimõtetega kehtestanud oma külgnevate veealade elusressursside üle oma jurisdiktsiooni kuni kahesaja meremiili ulatuses territoriaalmere lähtejoonest ja rakendavad nendel aladel suveräänseid õigusi nende ressursside uurimiseks ja kasutamiseks, kaitsmiseks ja majandamiseks, ▼M1 TUNNUSTADES 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni asjaomaseid sätteid; 1955. aasta kokkulepet Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguste konventsiooni nende sätete rakendamise kohta, mis käsitlevad piirialade kalavarude ja siirdekalade varude kaitset ja majandamist; 1993. aasta kokkulepet edendada avamere kalalaevade vastavust rahvusvahelistele kaitse- ja majandamismeetmetele ning võttes arvesse 1995. aasta oktoobris ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni konverentsi 28. istungjärgul vastu võetud vastutustundliku kalapüügi juhendit, ▼B VÕTTES ARVESSE Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kolmanda mereõiguse konverentsi tööd kalanduse valdkonnas, ▼M1 SOOVIDES edendada Kirde-Atlandi piirkonna kalavarude pikaajalist kaitset ja optimaalset kasutamist ja seda tehes kaitsta mere ökosüsteemi, kus asjaomased varud paiknevad, ning vastavalt soodustada nende varudega seotud rahvusvahelist koostööd ja konsulteerimist, ▼B OLLES ARVAMUSEL, et 24. jaanuari 1959. aasta Kirde-Atlandi kalanduse konventsioon tuleks asendada uuega, ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:







▼M1

Artikkel 1

Käesolevas konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „konventsiooni ala” – tähendab piirkondi a) Atlandi ookeani ja Põhja-Jäämere ning nendega ühenduses olevate merede nendes osades, mis asuvad põhja pool 36° põhjalaiust ning 42° läänepikkuse ja 51° idapikkuse vahel, välja arvatud: — Läänemeri ning Suur- ja Väike-Belt lõuna ja ida pool mõttelist joont Hasenøre neemest Gnibenini, Korshagest Spodsbiergini ja Gilbjergi neemest Kullenisse ning — Vahemeri ning selle ääremered kuni paralleeli 36° põhjalaiust ja meridiaani 5° 36′ läänepikkust lõikumispunktini; b) Atlandi ookeani selles osas, mis on põhja pool 59° põhjalaiust ning 44° ja 42° läänepikkuse vahel.

2) „kalavarud” – kalade, molluskite, koorikloomade varud, sealhulgas sessiilsed liigid, kuid välja arvatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguste konventsiooni I lisas loetletud siirdekalade liigid ning anadroomsed liigid, mida käsitletakse muudes rahvusvahelistes lepingutes;

3) „mere elusressursid” – mere ökosüsteemi kogu elusosa;

4) „merealade bioloogiline mitmekesisus” – mere ökoloogiliste koosluste ja neisse kuuluvate elusorganismide mitmekesisus; see hõlmab liigisisest, liikidevahelist ja ökosüsteemide mitmekesisust.

Artikkel 2

Käesoleva konventsiooni eesmärk on tagada konventsiooni ala kalavarude pikaajaline kaitse ja optimaalne kasutamine, tuues kestvat majanduslikku, keskkonnaalast ja sotsiaalset kasu.

▼B

Artikkel 3

1. Käesoleva konventsiooni täitmiseks nõustusid konventsiooniosalised asutama ja alal hoidma Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (edaspidi „komisjon”).

2. Komisjonil on juriidilise isiku staatus ja suhetes teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega ning konventsiooniosaliste territooriumidel omab ta õigusvõimet, mis on vajalik tema ülesannete täitmiseks ja eesmärkide saavutamiseks.

3. Iga konventsiooniosaline nimetab komisjoni kuni kaks esindajat, kes võivad koosolekule kaasa võtta eksperte ja nõustajaid.

4. Komisjon valib esimehe ja kuni kaks aseesimeest.

5. Komisjoni peakorter asub Londonis.

6. Komisjon tuleb kokku üks kord aastas Londonis tema poolt määratud ajal, kui komisjon ei otsusta teisiti. Tingimusel, et konventsiooniosaline seda nõuab, ja arvestades, et veel kolm konventsiooniosalist sellega nõustuvad, kutsub esimees koosoleku kokku niipea, kui see on teostatav, määrates aja ja koha oma võimalustest tulenevalt.

7. Komisjon määrab ametisse sekretäri ja muu personali vastavalt vajadusele.

8. Komisjon võib moodustada komiteesid ja muid täiendavaid üksusi, nagu ta oma kohustuste ja ülesannete täitmiseks vajalikuks peab.

9. Igal konventsiooniosalisel on komisjonis üks hääl. Komisjoni otsused võetakse vastu lihthäälteenamusega või, kui käesolev konventsioon nõuab kvalifitseeritud häälteenamust, siis kõikide kohalviibivate konventsiooniosaliste kahe kolmandiku poolt- või vastuhäältega tingimusel, et hääletamine toimub ainult konventsiooniosaliste vähemalt kahe kolmandikulise kvoorumi korral. Lihthäälteenamuse alusel otsustatavates küsimustes loetakse ettepanek tagasilükatuks, kui poolt- ja vastuhääled jagunevad võrdselt.

10. Käesoleva artikli kohaselt võtab komisjon vastu protseduurireeglid, sealhulgas esimehe ja aseesimehe valimise korra ning nende ametiaja kestuse.

11. Konventsiooniosalistele edastatakse komisjoni tegevusaruanded inglise ja prantsuse keeles niipea kui võimalik.

▼M1

Artikkel 4

1. Komisjon täidab oma ülesandeid, et saavutada artiklis 2 sätestatud eesmärk.

2. Andes soovitusi kooskõlas käesoleva konventsiooni artiklitega 5 või 6, komisjon eelkõige: a) tagab, et sellised soovitused põhinevad parimal kasutada oleval teaduslikul tõendusmaterjalil; b) kohaldab ettevaatusprintsiipi; c) võtab asjakohaselt arvesse kalapüügi mõju teistele liikidele ja mere ökosüsteemidele ning võtab vajaduse korral kaitse- ja majandamismeetmed, mis aitavad minimeerida kahjulikku mõju mere elusressurssidele ja mere ökosüsteemidele, ning d) võtab asjakohaselt arvesse vajadust säilitada mere bioloogilist mitmekesisust.

3. Komisjon on foorumiks, kus pidada nõu ja vahetada teavet konventsiooni ala kalavarude olukorra ja majandamise strateegia kohta, sealhulgas uurida sellise strateegia üldmõjusid kalavarudele ja vajaduse korral muudele mere elusressurssidele ja mere ökosüsteemidele.

▼B

Artikkel 5

1. ►M1 ◄ . Need soovitused võetakse vastu kvalifitseeritud häälteenamuse alusel. Komisjon annab vajaduse korral soovitusi kalapüügi kohta neil aladel, mis asuvad väljaspool konventsiooniosalistejurisdiktsioon. Need soovitused võetakse vastu kvalifitseeritud häälteenamuse alusel.

2. Lõikest 1 tulenevaid ülesandeid täites püüab komisjon saavutada kooskõla: a) soovituse vahel, mis käsitleb nii konventsiooniosalise ►M1 jurisdiktsioon ◄ all oleval alal kui väljaspool seda paiknevat varu või varu gruppi, ja soovituse vahel, mis mõjutab liikidevaheliste seoste kaudu tervikuna või osaliselt konventsiooniosalise ►M1 jurisdiktsioon ◄ all oleval alal paiknevat varu või varu gruppi, ja b) selle konventsiooniosalise nimetatud varu või varu grupi majandamiseks ja kaitsmiseks rakendatud kõigi meetmete ja otsuste vahel, mis on seotud kalapüügiga tema ►M1 jurisdiktsioon ◄ all oleval alal.

Asjaomane konventsiooniosaline ja komisjon aitavad kaasa nende soovituste, meetmete ja otsuste koordineerimisele.

3. Lõike 2 kohaselt hoiab iga konventsiooniosaline komisjoni kursis oma meetmete ja otsustega.

Artikkel 6

1. ►M1 ◄ all oleval alal juhul, kui kõnealune konventsiooniosaline seda soovib ja hääletab selle soovituse poolt. Komisjon võib anda soovitusi kalapüügi kohta konventsiooniosalisejurisdiktsioonall oleval alal juhul, kui kõnealune konventsiooniosaline seda soovib ja hääletab selle soovituse poolt.

2. Komisjon võib anda nõu lõikes 1 nimetatud kalapüügi kohta juhul, kui konventsiooniosaline seda soovib.

Artikkel 7

Artiklites 5 ja 6 nimetatud ülesannete täitmiseks võib komisjon muu hulgas kaaluda meetmeid sellistes küsimustes nagu:

a) püüniste ja tarvikute, kaasa arvatud püüniste võrgusilma suuruse reguleerimine;

b) kalade alammõõdu kehtestamine, millest suuremat kala võib säilitada laeva pardal või lossida või müügiks välja panna või pakkuda;

c) püügikeeluaegade ja -alade kehtestamine;

d) kalavarude seisundi parandamine ja suurendamine, sealhulgas nende kunstlik paljundamine, noorkalade ja muude organismide ümberasustamine;

e) kogu lubatava väljapüügi mahu kehtestamine ja selle jaotamine konventsiooniosaliste vahel;

f) püügikoormuse kehtestamine ja selle jaotamine konventsiooniosaliste vahel.

Artikkel 8

1. ►M1 ◄ , eesmärgiga tagada konventsiooni ja iga selle alusel vastuvõetud soovituse rakendumine. Komisjon võib anda kvalifitseeritud häälteenamuse alusel vastuvõetud soovitusi kalapüügi kontrollimeetmete rakendamiseks neil aladel, mis asuvad väljaspool konventsiooniosalistejurisdiktsioon, eesmärgiga tagada konventsiooni ja iga selle alusel vastuvõetud soovituse rakendumine.

2. ►M1 ◄ all oleval alal juhul, kui konventsiooniosaline seda soovib ja selle poolt hääletab. Komisjon võib anda soovitusi kalapüügi kontrollimeetmete kohta konventsiooniosalisejurisdiktsioonall oleval alal juhul, kui konventsiooniosaline seda soovib ja selle poolt hääletab.

3. Käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud soovitused võivad sisaldada tingimusi soovituse järgimise lõpetamiseks, mis erinevad artiklis 13 sätestatud tingimustest.

Artikkel 9

1. ►M1 ◄ all olevat ala. Komisjon võib anda kvalifitseeritud häälteenamuse alusel soovitusi meetmete rakendamiseks, et koguda statistilisi andmeid kalapüügi kohta väljaspool konventsiooniosalistejurisdiktsioonall olevat ala.

2. ►M1 ◄ all oleval alal juhul, kui konventsiooniosaline hääletab selle soovituse poolt. Komisjon võib anda soovitusi ka meetmete rakendamiseks, et koguda statistilisi andmeid kalapüügi kohta konventsiooniosalisejurisdiktsioonall oleval alal juhul, kui konventsiooniosaline hääletab selle soovituse poolt.

Artikkel 10

Soovitust vastu võttes otsustab komisjon, kas ja millistel tingimustel need soovitused on kohaldatavad üksnes teadusuuringute eesmärgil tehtava kalapüügi kohta, mis toimub vastavalt rahvusvahelise õiguse põhimõtetele ja reeglitele.

Artikkel 11

1. Komisjon teeb konventsiooni tingimuste kohaselt vastuvõetud soovituse konventsiooniosalistele viivitamata teatavaks.

2. Komisjon võib avaldada trükis või levitada muul viisil oma tegevusaruandeid ja muud informatsiooni konventsiooni alal teostatava kalapüügi kohta.

Artikkel 12

1. Soovitus muutub konventsiooniosalistele siduvaks vastavalt käesoleva artikli tingimustele ja jõustub komisjoni kindlaksmääratud kuupäeval, mis järgneb käesolevas artiklis vastulauseks sätestatud perioodi või perioodide möödumisest arvates mitte varem kui 30 päeva pärast.

2. a) Konventsiooniosaline võib esitada vastulause artikli 5 lõike 1, artikli 8 lõike 1 või artikli 9 lõike 1 järgi vastu võetud soovituse kohta teate saamisest alates 50 päeva jooksul. Teine konventsiooniosaline võib selle vastulause kohta teate saamisest alates 40 päeva jooksul esitada oma vastulause. Kui 40 päeva jooksul vastulause esitatakse, võivad teised konventsiooniosalised selle vastulause kohta teate saamisele järgnevat lõplikku 40päevast perioodi kasutada oma vastulause esitamiseks. b) Soovitus ei muutu siduvaks konventsiooniosalisele, kes esitas selle kohta vastulause. c) Kui soovituse kohta on esitanud vastulause kolm või enam konventsiooniosalist, ei muutu soovitus siduvaks ühelegi konventsiooniosalisele. d) Soovituse kohta vastulause esitanud konventsiooniosaline võib selle vastulause igal ajal tagasi võtta ja seejärel muutub soovitus talle siduvaks kas 70 päeva jooksul või lõike 1 kohaselt komisjoni poolt määratud päevast arvates, olenevalt sellest, kumb neist on hilisem. Siduvust ei teki, kui soovitus ei ole konventsiooniosalisele siduv punkti c kohaselt. e) Kui soovitus ei ole ühelegi konventsiooniosalisele siduv, võivad kaks või enam konventsiooniosalist sellest hoolimata alati omavahel kokku leppida soovituse järgimises, millest nad teatavad viivitamatult komisjonile.

3. ►M1 ◄ omav konventsiooniosaline vastulause ja sel puhul ei muutu see soovitus siduvaks ühelegi konventsiooniosalisele. Kui soovitus on vastu võetud artikli 6 lõike 1, artikli 8 lõike 2 või artikli 9 lõike 2 kohaselt, võib soovituse kohta teate saamisest alates 60 päeva jooksul esitada ainult asjaomasel alaljurisdiktsioonomav konventsiooniosaline vastulause ja sel puhul ei muutu see soovitus siduvaks ühelegi konventsiooniosalisele.

4. Komisjon teeb konventsiooniosalistele viivitamatult teatavaks vastulausete ja nende tagasivõtmiste teadete kättesaamise, samuti iga soovituse jõustumise ning iga kokkuleppe jõustumise, mis on sõlmitud lõike 2 punkti e kohaselt.

Artikkel 13

1. a) Artikli 5 lõike 1, artikli 8 lõike 1 või artikli 9 lõike 1 kohaselt vastuvõetud soovituse jõustumisest alates ühe aasta möödudes võib konventsiooniosaline teatada komisjonile, et ta on lõpetanud soovituse järgimise ja kui seda teadet tagasi ei võeta, ei ole see soovitus sellele konventsiooniosalisele siduv teate kuupäevast arvates ühe aasta möödudes. b) Soovitus, mis on lakanud olemast konventsiooniosalisele siduv, lakkab olemast siduv igale konventsiooniosalisele 30 päeva möödumisel päevast, mil viimane teatab komisjonile, et ta on lõpetanud soovituse järgimise.

2. ►M1 ◄ omav konventsiooniosaline teatada komisjonile, et ta on lõpetanud soovituse järgimise, ja sel puhul ei ole see soovitus siduv ühelegi konventsiooniosalisele teate saamise päevast arvates 90 päeva möödudes. Kui soovitus on vastu võetud artikli 6 lõike 1, artikli 8 lõike 2 või artikli 9 lõike 2 kohaselt, võib ainult asjaomasel alaljurisdiktsioonomav konventsiooniosaline teatada komisjonile, et ta on lõpetanud soovituse järgimise, ja sel puhul ei ole see soovitus siduv ühelegi konventsiooniosalisele teate saamise päevast arvates 90 päeva möödudes.

3. Komisjon teavitab konventsiooniosalisi kõigist käesoleva artikli tingimuste kohaselt saadetud teadetest kohe pärast nende saamist.

Artikkel 14

1. Artiklites 4, 5 ja 6 nimetatud ülesannete optimaalse täitmise huvides küsib komisjon informatsiooni ja nõu Rahvusvaheliselt Mereuurimise Nõukogult. Informatsiooni ja nõu küsitakse komisjoni tegevusega seotud ja nõukogu pädevusse kuuluvates küsimustes, kaasa arvatud nõu ja informatsioon asjaomaste kalaliikide bioloogia ja populatsiooni dünaamika, kalavarude seisundi, kalapüügi mõju kalavarudele ning nende kaitse ja majandamise meetmete kohta.

2. Komisjon püüab hõlbustada Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu informeerimis- ja nõustamisülesannete täitmist, sõlmides koostöös nõukoguga kokkuleppeid sel eesmärgil korraldatavate ühis- ja muude uuringute viivitamatuks toetamiseks ja tulemuste tõhusaks rakendamiseks.

3. Komisjon võib sõlmida tööalased kokkulepped muude samasuguseid eesmärke omavate rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Artikkel 15

1. ►M1 ◄ all olevatel veealadel, astuvad konventsiooniosalised samme rikkumiste puhul adekvaatsete sanktsioonide rakendamiseks, mis osutuvad vajalikuks käesoleva konventsiooni tingimuste kohaldamiseks ja vastavalt artiklile 12 siduvaks muutunud soovituse täitmiseks. Piiramata konventsiooniosaliste õigusi nendejurisdiktsioonall olevatel veealadel, astuvad konventsiooniosalised samme rikkumiste puhul adekvaatsete sanktsioonide rakendamiseks, mis osutuvad vajalikuks käesoleva konventsiooni tingimuste kohaldamiseks ja vastavalt artiklile 12 siduvaks muutunud soovituse täitmiseks.

2. Konventsiooniosaline edastab komisjonile lõikes 1 nimetatud tegevust käsitleva aastaaruande.

Artikkel 16

1. Konventsiooniosaline teeb komisjonile teatavaks seadusandlikud meetmed ja sõlmitud lepingud, kui need meetmed ja kokkulepped käsitlevad konventsiooni ala kalavarude kaitset ja kasutamist.

2. Komisjoni nõudmisel esitab konventsiooniosaline käesolevas konventsioonis ettenähtud teaduslikud ja statistilised andmed ning lisainformatsiooni, mida võib artikli 9 kohaselt nõuda.

Artikkel 17

1. Konventsiooniosaline katab oma delegatsiooni kulud seoses kõikide käesoleva konventsiooni raames toimuvate koosolekutega.

2. Esimesel koosolekul kinnitab komisjon esimese majandusaasta eelarve. Sellel koosolekul võib komisjon vajaduse korral kinnitada ka järgmise majandusaasta eelarve.

3. Igal aastakoosolekul kinnitab komisjon järgmise majandusaasta eelarve ja sellele järgneva majandusaasta eelarve kalkulatsiooni. Komisjoni esimees esitab eelarve eelnõu ja eelarve kalkulatsiooni projekti konventsiooniosalistele hiljemalt 40 päeva enne komisjoni koosolekut, kus neid arutatakse.

4. Komisjon määrab konventsiooniosalise liikmemaksu kindlaks aastaeelarve alusel järgmise valemi kohaselt: a) üks kolmandik eelarvest jaotatakse konventsiooniosaliste vahel võrdselt; b) kaks kolmandikku eelarvest jaotatakse konventsiooniosaliste vahel võrdeliselt konventsiooni alal püütud nominaalsaakidega, tuginedes Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu lõplikule saagistatistikale selle kalendriaasta kohta, mis on lõppenud 18-24 kuud enne eelarveaasta algust; c) kui konventsiooniosalise rahvaarv on alla 300 000 elaniku, võib tema aastamaks moodustada kuni 5 % kogu eelarvest. Kui aastamaks on nii piiritletud, jaotatakse eelarve ülejäänud osa teiste konventsiooniosaliste vahel vastavalt punktidele a ja b. Säte kehtib komisjoni esimesel viiel eelarveaastal ja seejärel vaatab komisjon selle igal aastal uuesti läbi ja komisjon võib seda sätet muuta otsusega, mis võetakse vastu konventsiooniosaliste kolme neljandikulise häälteenamuse alusel.

5. Komisjon teatab konventsiooniosalisele lõike 4 kohaselt määratud liikmemaksu suuruse ja komisjoni määratud maksu tasumise tähtaja.

6. Käesoleva konventsiooniga majandusaasta jooksul ühinenud konventsiooniosalise aastamaks on lõike 4 kohaselt arvutatud aastamaksu osa, mis on võrdeline sellel majandusaastal järelejäänud täiskuude arvuga.

7. Liikmemaks tasutakse selle riigi valuutas, kus asub komisjoni peakorter.

8. Kui konventsiooniosaline on jätnud komisjoni määratud tähtajaks liikmemaksu kaks aastat tasumata, ei ole tal käesoleva konventsiooni kohaselt õigus hääletada ega esitada vastulauseid enne, kui ta on oma kohustuse täitnud, välja arvatud juhul, kui kõnesoleva konventsiooniosalise palvel otsustab komisjon teisiti.

9. Komisjon kehtestab eeskirjad oma finantstegevuse korraldamiseks.

Artikkel 18

Komisjon võib kvalifitseeritud häälteenamuse alusel jagada konventsiooni ala piirkondadeks, muuta piirkondade arvu ning piire juhul, kui konventsiooniosaline, kes sellel alal omab ►M1 jurisdiktsioon ◄ , hääletab selle otsuse poolt.

▼M1

Artikkel 18a

Komisjon esitab soovitused käesoleva konventsiooni raames kerkinud vaidluste lahendamise menetluse kehtestamiseks.

▼B

Artikkel 19

1. Konventsiooniosaline võib teha ettepanekuid käesoleva konventsiooni muutmiseks. Konventsiooniosaline saadab muudatusettepaneku sekretärile vähemalt 90 päeva enne koosolekut, kus see arutusele tuleb. Sekretär edastab ettepaneku viivitamatult konventsiooniosalistele.

2. Muudatusettepaneku vastuvõtmiseks on vaja kõigi konventsiooniosaliste kolme neljandikulist häälteenamust. Sel viisil vastuvõetud muudatusettepaneku teksti saadab komisjon hoiulevõtjale, kes edastab selle kohe konventsiooniosalistele.

3. Konventsiooniosaliste suhtes jõustub muudatus 120 päeva möödudes päevast, mil hoiulevõtja on neile edastanud teate selle kohta, et kolm neljandikku konventsiooniosalistest on muudatuse kirjalikult heaks kiitnud. Kui mõni teine konventsiooniosaline teeb muudatuse kohta edastatud teate kättesaamisest 90 päeva jooksul hoiulevõtjale teatavaks, et ta on muudatuse vastu, siis ei jõustu muudatus ühegi konventsiooniosalise suhtes. Muudatuse kohta vastulause esitanud konventsiooniosaline võib igal ajal oma vastulause tagasi võtta. Kui muudatuse kohta esitatud kõik vastulaused on tagasi võetud, jõustub muudatus konventsiooniosaliste suhtes 120 päeva möödudes päevast, mil hoiulevõtja on kätte saanud viimase tagasivõtmisteate.

4. Kui konventsiooniosaline ratifitseerib, võtab vastu, kinnitab käesoleva konventsiooni või ühineb sellega pärast lõike 2 kohast muudatuse vastuvõtmist, on ta nimetatud muudatuse heaks kiitnud.

5. Hoiulevõtja teeb konventsiooniosalistele viivitamata teatavaks muudatuse heakskiitmise, vastulause esitamise või vastulausete tagasivõtmist käsitleva teate kättesaamise ja muudatuste jõustumise.

Artikkel 20

1. Konventsioon on allkirjastamiseks avatud 18. novembrist 1980 kuni 28. veebruarini 1981 järgmistele konventsiooniosalistele: Bulgaaria, Kuuba, Taani Fääri saarte nimel, Euroopa Majandusühendus, Soome, Saksa Demokraatlik Vabariik, Island, Norra, Poola, Portugal, Hispaania, Rootsi ja Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liit. Konventsioon ratifitseeritakse, võetakse vastu või kinnitatakse esimesel võimalusel ja ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või kinnitamiskirjad antakse hoiule Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi Valitsusele, keda käesolevas konventsioonis nimetatakse hoiulevõtjaks.

2. ►M1 ◄ konventsiooni alal. Kui käesolev konventsioon ei ole selle allakirjutamiseks avamisest arvates aasta jooksul jõustunud, kuid oma ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või kinnituskirja on hoiule andnud vähemalt viis konventsioonile alla kirjutanud riiki, kellest vähemalt kolmel on ►M1 ◄ konventsiooni alal, võivad need allakirjutanud riigid leppida konventsiooni jõustumise tähtajas omavahel kokku eriprotokolli alusel ja sel juhul jõustub käesolev konventsioon vastuvõtmis-, ratifitseerimis- või kinnituskirja hoiuleandmise kuupäeval iga konventsiooniosalise suhtes, kes pärast konventsiooni ratifitseerib, võtab vastu või kinnitab. Käesolev konventsioon jõustub, kui oma ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või kinnituskirjad on hoiule andnud vähemalt seitse allakirjutanud riiki, kellest vähemalt kolmel allakirjutanud riigil onjurisdiktsioonkonventsiooni alal. Kui käesolev konventsioon ei ole selle allakirjutamiseks avamisest arvates aasta jooksul jõustunud, kuid oma ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või kinnituskirja on hoiule andnud vähemalt viis konventsioonile alla kirjutanud riiki, kellest vähemalt kolmel onjurisdiktsioonkonventsiooni alal, võivad need allakirjutanud riigid leppida konventsiooni jõustumise tähtajas omavahel kokku eriprotokolli alusel ja sel juhul jõustub käesolev konventsioon vastuvõtmis-, ratifitseerimis- või kinnituskirja hoiuleandmise kuupäeval iga konventsiooniosalise suhtes, kes pärast konventsiooni ratifitseerib, võtab vastu või kinnitab.

3. Iga lõikes 1 nimetatud konventsiooniosaline, kes ei ole käesolevale konventsioonile alla kirjutanud, võib sellega ühineda igal ajal pärast lõike 2 kohast jõustumist.

4. Lõikes 1 nimetamata riik, välja arvatud Euroopa Majandusühenduse liikmesriik, võib käesoleva konventsiooniga pärast selle jõustumist ühineda lõike 2 kohaselt, kui kolm neljandikku kõigist konventsiooniosalistest on selle riigi ühinemisavalduse heaks kiitnud.

Ühinemisavaldus esitatakse kirjalikult hoiulevõtjale, kes teavitab sellest kõiki konventsiooniosalisi. Avaldus on heaks kiidetud, kui selle esitamise kohta teate saamisest 90 päeva jooksul on avalduse heakskiitmisest hoiulevõtjale teatanud kolm neljandikku neist konventsiooniosalistest, kelle suhtes on konventsioon selleks tähtajaks jõustunud.

Hoiulevõtja teeb selle taotluse tulemuse teatavaks ühinemisavalduse esitanud riigile ja kõigile konventsiooniosalistele.

5. Ühinemine teostub ühinemiskirja üleandmisega hoiulevõtjale ja jõustub selle laekumise kuupäeval. Sellest kuupäevast arvates on igale käesoleva konventsiooniga ühinenud konventsiooniosalisele siduvad soovitused, mis on selle konventsiooniosalise ühinemise ajal siduvad kõigile teistele konventsiooniosalistele, ja samuti kõik teised soovitused, mis on sel ajal siduvad ühele või enamale konventsiooniosalisele ja mida ühinev konventsiooniosaline ei ole oma ühinemiskirjas selgesõnaliselt välistanud.

6. Hoiulevõtja teeb konventsioonile allakirjutanud riikidele ja konventsiooniga ühinevatele riikidele teatavaks iga ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitus- või ühinemiskirja hoiuleandmise ning allakirjutanud konventsiooniosaliste suhtes konventsiooni jõustumise ja jõustumise tähtaja.

7. Hoiulevõtja kutsub komisjoni esimese koosoleku kokku pärast käesoleva konventsiooni jõustumist niipea, kui see osutub otstarbekaks, ja teatab igale konventsiooniosalisele esialgse päevakorra.

Artikkel 21

Konventsiooniosaline võib tema suhtes konventsiooni jõustumise päevast arvates kahe aasta möödudes konventsiooni denonsseerida hoiulevõtjale saadetava teatega. Denonsseerimine jõustub hoiuleandmisest arvates kaheteistkümne kuu möödudes ja hoiulevõtja teatab sellest konventsiooniosalistele.

Artikkel 22

Käesolev konventsioon, mille inglis- ja prantsuskeelne tekst on võrdselt autentsed, antakse hoiule Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi Valitsusele. Hoiulevõtja edastab allakirjutanutele ja ühinevatele konventsiooniosalistele nõuetekohaselt tõestatud koopiad ning registreerib konventsiooni Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja artikli 102 kohaselt.