1993R2454 — ET — 04.03.2007 — 010.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2454/93, 2. juuli 1993, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, 11.10.1993, p.1)

Muudetud:





Muudetud:

►A1 C 241 21 29.8.1994 ►A2 L 236 33 23.9.2003





Parandatud:







Käesolev konsolideeritud versioon sisaldab viiteid Euroopa arveldusühikule ja/või eküüle, mida alates 1. jaanuarist 1999 peaks käsitlema viitena eurole – nõukogu määrus (EMÜ) nr 3308/80 (EÜT L 345, 20.12.1980, lk 1) ja nõukogu määrus (EMÜ) nr 1103/97 (EÜT L 162, 19.6.1997, lk 1).









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2454/93,

2. juuli 1993,

millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92,

millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, ( 1 ) edaspidi “seadustik”, eriti selle artiklit 249, ning arvestades, et: ning arvestades, et: seadustik koondas kõik kehtivad tollialased õigusaktid ühte õigusakti; samal ajal muutis seadustik nimetatud õigusakte eesmärgiga muuta need ühtsemaks, neid lihtsustada ja kõrvaldada neis esinevad teatavad puudused; seepärast moodustab seadustik selle valdkonna tervikliku ühenduse õiguse kogumi; seadustiku vastuvõtmise põhjused kehtivad ka tollialaste rakendusaktide kohta; seepärast on soovitatav koondada ühtsesse määrusesse tollialaste õigusaktide rakendussätted, mis praegu sisalduvad ühenduse arvukates määrustes ja direktiivides; kehtestatav ühenduse tolliseadustiku rakendusmäärus peaks inkorporeerima kehtivad tollialased rakenduseeskirjad; arvestades kogemusi, tuleb siiski: — teha mõningaid muudatusi, et nimetatud eeskirju seadustiku sätteid arvestades kohandada, — laiendada teatavate sätete reguleerimisala, mis praegu kehtivad ainult konkreetsete tolliprotseduuride suhtes, et võtta arvesse seadustiku üldist kohaldamist, — sõnastada teatavad eeskirjad täpsemalt, et saavutada nende kohaldamisel suurem õiguskindlus; muudatused on tehtud peamiselt tollivõlga käsitlevates sätetes; artikli 791 lõike 2 kohaldamist on kohane kuni 1. jaanuarini 1995 piirata ja enne nimetatud tähtaja möödumist küsimus uuesti läbi vaadata, pidades silmas saadud kogemusi; käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







I OSA

ÜLDISED RAKENDUSSÄTTED







I JAOTIS

ÜLDSÄTTED







1. PEATÜKK

Mõisted

Artikkel 1

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. seadustik – nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik;

▼M6

2. ATA-märkmik – rahvusvaheline ajutise impordi dokument, mis on kasutusele võetud ATA-konventsiooni või Istanbuli konventsiooni raames;

▼M21

3. komitee – seadustiku artiklite 247a ja 248a alusel moodustatud tolliseadustiku komitee;

▼B

4. Tollikoostöö Nõukogu – organisatsioon, mis on asutatud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga;

5. kauba identifitseerimiseks vajalikud andmed – ühelt poolt andmed, mida kasutatakse kauba kaubanduslikul eesmärgil identifitseerimiseks, mis võimaldab tollil määrata tariifset klassifikatsiooni, ning teiselt poolt kauba kogus;

6. mittekaubanduslikku laadi kaup – kaup, mida suunatakse kõnealusele tolliprotseduurile juhuti ning mille laadi ja koguse põhjal on ilmne, et see on mõeldud kaubasaajate või nende isikute, kellega kaasas see liigub, eraviisiliseks, isiklikuks või perekondlikuks kasutamiseks, või mis on mõeldud kingitusteks;

7. kaubanduspoliitilised meetmed – mittetariifsed meetmed, mis on kehtestatud ühenduse õigusaktidega ühise kaubanduspoliitika raames ja mis reguleerivad kauba importi ja eksporti, nagu näiteks järelevalve- või kaitsemeetmed, koguselised piirangud või piirmäärad ning impordi- või ekspordikeelud;

8. tollinomenklatuur – üks seadustiku artikli 20 lõikes 6 nimetatud nomenklatuuridest;

9. harmoneeritud süsteem – kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteem;

▼M21

10. asutamisleping – Euroopa Ühenduse asutamisleping.

▼M6

11. Istanbuli konventsioon – 26. juunil 1990. aastal Istanbulis sõlmitud ajutise impordi konventsioon;

▼M29

12. ettevõtja – isik, kes oma äritegevuse käigus on seotud tollialaste õigusaktidega hõlmatud tegevusega.

▼M18

Artikkel 1a

Artiklite 291–300 kohaldamisel käsitletakse Beneluxi Majandusliidu riike ühe liikmesriigina.

▼B







2. PEATÜKK

Otsused

Artikkel 2

Kui otsust taotlev isik ei saa esitada kõiki dokumente ja kogu teavet, mis on otsuse tegemiseks vajalikud, kasutab toll oma käsutuses olevaid dokumente ja teavet.

Artikkel 3

Tagatise kohta tehtud otsus, mis on soodne isikule, kes on alla kirjutanud kohustusele tasuda nõutavad summad tolli esimese kirjaliku taotluse korral, tunnistatakse kehtetuks, kui nimetatud kohustust ei täideta.

Artikkel 4

Kehtetuks tunnistamine ei puuduta kaupa, mis otsuse jõustumise ajal on kehtetuks tunnistatud loa alusel juba suunatud mingile tolliprotseduurile.

Toll võib siiski nõuda, et sellisele kaubale määrataks tollikäitlusviis tolli poolt kindlaksmääratud tähtaja jooksul.

▼M1







3. PEATÜKK

Automaatse andmetöötluse meetodid

Artikkel 4a

1. Toll võib enda määratud tingimustel ja viisil ning tollieeskirjades sätestatud põhimõtete kohaselt näha ette, et formaalsused täidetakse automaatse andmetöötluse meetodite abil.

Selleks kasutatakse järgmisi mõisteid:

— automaatse andmetöötluse meetod: — a) EDI-standardteadete vahetamine tolliga; b) asjaomaste formaalsuste täitmiseks nõutava teabe sisestamine tolli automaatse andmetöötluse süsteemidesse,

— EDI (electronic data interchange) — kokkulepitud standardteadete kohaselt struktureeritud andmete elektrooniline edastamine ühest arvutisüsteemist teise,

— standardteade — eelnevalt määratletud ja heakskiidetud elektroonilise andmevahetuse vorm.

2. Automaatse andmetöötluse meetodite abil formaalsuste täitmiseks ettenähtud tingimuste seas on muu hulgas meetmed andmete allika kontrollimiseks ja andmete kaitsmiseks loata kasutamise, kaotamise, muutmise või hävitamise eest.

Artikkel 4b

Kui formaalsusi täidetakse automaatse andmetöötluse meetodite abil, kehtestab toll eeskirjad käsitsikirjutatud allkirja asendamiseks mõne muu meetodiga, mis võib põhineda koodide kasutamisel.

▼M19

Artikkel 4c

Toll võib ajavahemikuks, mis on vältimatult vajalik, et ellu viia uuringuprogrammi automaatse andmetöötluse meetodeid kasutavate võimalike lihtsustuste hindamiseks, loobuda järgnevate andmete esitamise nõudest:

a) artikli 178 lõikes 1 ettenähtud deklaratsioon;

b) erandina artikli 222 lõikest 1 ühtse haldusdokumendi teatavate lahtrite andmed, mida ei vajata kauba identifitseerimiseks ja mille põhjal ei kohaldata impordi- ja eksporditollimakse.

Taotluse korral tuleb need andmed esitada kontrollitoimingute teostamiseks.

Esimeses lõigus sätestatud erandi kohaldamise ajal ei või tasumisele kuuluva imporditollimaksu summa olla väiksem summast, mis kuuluks tasumisele siis, kui erandit ei kohaldata.

Liikmesriigid, kes soovivad niisugustes uuringuprogrammides osaleda, esitavad eelnevalt komisjonile kavandatava uuringuprogrammi üksikasjalikud andmed, kaasa arvatud selle kavandatav kestus. Nad teatavad komisjonile programmi tegelikust elluviimisest ja tulemustest. Komisjon teavitab kõiki teisi liikmesriike.

▼M29







4.

PEATÜKK

Teabevahetus tolliasutuste vahel infotehnoloogia ja arvutivõrgu abil

Artikkel 4d

1. Kui liikmesriigid on koostöös komisjoniga välja töötanud elektroonilised süsteemid tolliprotseduuride või ettevõtjatega seotud teabe vahetamiseks, kasutavad tolliasutused selliseid süsteeme teabevahetuseks asjaomaste tolliasutuste vahel, ilma et see piiraks eritingimuste ja asjaomase protseduuri sätete kohaldamist, mida vastavalt vajadusele kohaldatakse mutatis mutandis.

2. Kui protseduuriga seotud tolliasutused asuvad eri liikmesriikides, peavad andmevahetuseks kasutatavad sõnumid vastama tolliasutuste vahel kokkulepitud ülesehitusele ja andmetele.

Artikkel 4e

1. Lisaks artikli 4a lõikes 2 esitatud tingimustele kehtestavad ja säilitavad tolliasutused piisavad turvameetmed eri süsteemide tõhusaks, usaldusväärseks ja turvaliseks toimimiseks.

2. Lõikes 1 sätestatud süsteemiturbe taseme tagamiseks registreeritakse kõik andmete sisestused, muudatused ja kustutused koos andmetega sellise töötlemise eesmärgi, täpse aja ja töötlemise läbiviinud isiku kohta. Algandmeid ja selliselt töödeldud andmeid säilitatakse vähemalt kolm kalendriaastat alates selle aasta lõpust, mida nimetatud andmed käsitlevad, kui ei ole teisiti kindlaks määratud.

3. Tolliasutused kontrollivad turvalisust regulaarselt.

4. Asjaomased tolliasutused teavitavad üksteist ja vajaduse korral asjaomaseid ettevõtjaid kõigist turvanõuete rikkumise kahtlustest.







5.

PEATÜKK

Riskijuhtimine

Artikkel 4f

1. Tolliasutused tegelevad riskijuhtimisega, et eristada tollikontrolliks või -järelevalveks ette nähtud kaupadega seotud riski taset ning otsustada, kas kaubad peavad läbima vastava tollikontrolli, ja kui see on nii, siis määrama kindlaks selle toimumise koha.

2. Riskitaseme määramine põhineb riskiga seotud sündmuse toimumise tõenäosusel ja selle tagajärgede hindamisel, kui sündmus peaks tõepoolest aset leidma. Tollikontrollile kuuluvaid kaubasaadetisi ja tollideklaratsioone valitakse juhuslikkuse põhimõttel.

Artikkel 4g

1. Tolliseadustiku artikli 13 lõikes 2 osutatud riskijuhtimine ühenduse tasandil toimub vastavalt ühtsele elektroonilisele riskijuhtimise raamistikule, mis koosneb järgmistest elementidest:

a) ühenduse tolliasutuste riskijuhtimise süsteem riskijuhtimise rakendamiseks, mis on nähtud ette liikmesriikide tolliasutuste vaheliseks ning nimetatud asutuste ja komisjoni vaheliseks igasuguse riskiteabe vahetuseks, mis aitaks tollikontrolli parandada;

b) ühised esmatähtsad kontrollivaldkonnad;

c) ühised riskikriteeriumid ja standardid ühtlustatud tollikontrolli rakendamiseks erijuhtudel.

2. Tolliasutused vahetavad lõike 1 punktis a osutatud süsteemi abil riskiga seotud teavet järgmistel juhtudel:

a) tolliasutuse hinnangul on riskid olulised ja tollikontroll vajalik ning kontrolli tulemused näitavad, et tolliseadustiku artikli 4 lõikes 25 osutatud sündmus on toimunud;

b) kontrolli tulemused ei näita, et tolliseadustiku artikli 4 lõikes 25 osutatud sündmus on toimunud, kuid asjaomane tolliasutus leiab, et oht kujutab endast suurt riski mujal ühenduses.

Artikkel 4h

1. Ühised esmatähtsad kontrollivaldkonnad hõlmavad konkreetseid tollikäitlusviise, kaubaliike, marsruute, transpordiliike või ettevõtjaid, kes teataval perioodil vajavad ulatuslikumat riskianalüüsi ja tollikontrolli.

2. Ühiste esmatähtsate kontrollivaldkondade kohaldamine põhineb riskianalüüsi ühtsel lähenemisviisil ja tollikontrolli võrdväärse taseme tagamiseks kontrollitavate kaupade või ettevõtjate valimisega seotud ühistel riskikriteeriumidel ja standarditel.

3. Ühistes esmatähtsates kontrollivaldkondades teostatud tollikontroll ei piira teisi kontrolle, mida tolliasutused tavaliselt läbi viivad.

Artikkel 4i

1. Artikli 4g lõike 1 punktis c 2 osutatud ühised riskikriteeriumid ja standardid sisaldavad järgmisi elemente:

a) riski(de) kirjeldus;

b) riskifaktorid või -näitajad, mida kasutatakse kaupade või ettevõtjate tollikontrolliks valimisel;

c) tolliasutuste läbiviidava tollikontrolli olemus;

d) punktis c nimetatud tollikontrolli kohaldamise kestus.

Esimeses lõigus nimetatud elementide kohaldamisest tulenev teave edastatakse ühenduse tolliasutuste riskijuhtimissüsteemi abil, millele on osutatud artikli 4g lõike 1 punktis a. Tolliasutused kasutavad seda oma riskijuhtimissüsteemides.

2. Tolliasutused teavitavad komisjoni kooskõlas lõikega 1 läbi viidud tollikontrolli tulemustest.

Artikkel 4j

Ühiste esmatähtsate kontrollivaldkondade kehtestamisel ning ühiste riskikriteeriumide ja standardite kohaldamisel võetakse arvesse järgmisi elemente:

a) proportsionaalsus riskiga;

b) kontrolli kohaldamise vajaduse pakilisus;

c) tõenäoline mõju kaubavoole, igale liikmesriigile ja kontrollimisressurssidele.

▼M10







II JAOTIS

SIDUV INFORMATSIOON







1. PEATÜKK

Määratlused

Artikkel 5

Käesolevas jaotises kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. siduv informatsioon— ühenduse kõikide liikmesriikide ametkondadele siduv tariifiinformatsioon või päritoluinformatsioon, kui artiklitega 6 ja 7 ettenähtud tingimused on täidetud;

2. taotleja— tariifiga seotud küsimustes isik, kes on esitanud tollile taotluse siduva tariifiinformatsiooni saamiseks; päritoluga seotud küsimustes isik, kes on esitanud tollile taotluse siduva päritoluinformatsiooni saamiseks ja kellel on selleks mõjuv põhjus;

3. informatsiooni saaja— isik, kelle nimele siduv informatsioon välja antakse.







2. PEATÜKK

Siduva informatsiooni saamise kord — Informatsiooni andmine taotlejatele ja selle edastamine komisjonile

Artikkel 6

1. Taotlused siduva informatsiooni saamiseks esitatakse kirjalikult kas selle liikmesriigi või nende liikmesriikide pädevatele tolliasutustele, kus informatsiooni kasutatakse, või taotleja asukoha liikmesriigi pädevatele tolliasutustele.

▼M18

Siduva tariifiinformatsiooni taotlused esitatakse lisas 1B esitatud näidisele vastaval vormil.

▼M10

2. Siduva tariifiinformatsiooni taotlus esitatakse ainult ühe kaubaliigi kohta. Siduva päritoluinformatsiooni taotlus esitatakse ainult ühe kaubaliigi kohta ja ühe päritoluga seotud asjaolude kogumi kohta.

3.

A) Siduva tariifiinformatsiooni taotlus peab sisaldama järgmisi andmeid: a) informatsiooni saaja nimi ja aadress; b) taotleja nimi ja aadress, kui taotleja ei ole ühtlasi informatsiooni saaja; c) tollinomenklatuur, mille alusel kaupa klassifitseeritakse. Kui taotleja soovib saada kauba tariifset klassifikatsiooni ühe seadustiku artikli 20 lõike 3 punktis b ja lõike 6 punktis b nimetatud nomenklatuuri alusel, peab ta kõnelause nomenklatuuri siduva tariifiinformatsiooni taotluses otseselt nimetama; d) kauba üksikasjalik kirjeldus, mis võimaldab seda identifitseerida ja määrata selle tariifne klassifikatsioon tollinomenklatuuri alusel; e) kauba koostis ja selle määramiseks kasutatavad kontrollimeetodid, kui tariifne klassifikatsioon sellest sõltub; f) lisadena olemasolevad proovid ja näidised, fotod, joonised, kataloogid või muud dokumendid, mis võivad tollil aidata määrata kauba õiget tariifset klassifikatsiooni tollinomenklatuuri alusel; g) soovitud tariifne klassifikatsioon; h) nõusolek esitada tolli taotluse korral kõikide lisatud dokumentide tõlge asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde (või ühte selle ametlikest keeltest); i) märge konfidentsiaalsena käsitletavate andmete kohta; j) taotleja märkus, kas temale teadaolevalt on siduvat tariifiinformatsiooni identse või sarnase kauba kohta ühenduses juba taotletud või välja antud; ▼M24 k) nõusolek, et antud informatsiooni võib säilitada komisjoni andmebaasis ja et siduva tariifiinformatsiooni üksikasju, sealhulgas fotosid, visandeid, brošüüre jne võib avalikustada Internetis, välja arvatud selline informatsioon, mille taotleja on märgistanud konfidentsiaalsena; kohaldatakse kehtivaid teabe kaitset reguleerivaid sätteid. ▼M10

B) Siduva päritoluinformatsiooni taotlus peab sisaldama järgmisi andmeid: a) informatsiooni saaja nimi ja aadress; b) taotleja nimi ja aadress, kui taotleja ei ole ühtlasi informatsiooni saaja; c) kohaldatav õiguslik alus vastavalt seadustiku artiklitele 22 ja 27; d) kauba üksikasjalik kirjeldus ja selle tariifne klassifikatsioon; e) kauba koostis ja selle määramiseks kasutatavad kontrollimeetodid ning vajaduse korral selle tehasehind; f) päritolu kindlaksmääramise tingimused, kasutatud materjalide kirjeldus ja päritolu, tariifne klassifikatsioon, vastavad väärtused ja asjaolude kirjeldus (tollitariifistiku rubriiginumbrite muutmise, lisandväärtuse, toimingu või protsessi kirjeldusega seotud eeskirjad või muud konkreetsed eeskirjad), mis võimaldab kõnealuseid tingimusi täita; eelkõige tuleb mainida, millist päritolureeglit on kauba suhtes kohaldatud ja millist päritolu kaubale soovitakse; g) lisadena olemasolevad proovid ja näidised, fotod, joonised, kataloogid või muud dokumendid kauba koostise ja koostematerjali kohta, mille abil saab kirjeldada tootmisprotsessi või töötlemist, mille nimetatud materjalid on läbinud; h) nõusolek esitada tolli taotluse korral kõikide lisatud dokumentide tõlge asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde (või ühte selle ametlikest keeltest); i) märge konfidentsiaalsena käsitletavate andmete kohta, mis on seotud üldsuse või ametkondadega; j) taotleja märkus, kas temale teadaolevalt on siduvat tariifiinformatsiooni või siduvat päritoluinformatsiooni kauba või materjalide kohta, mis on punktides d või f nimetatud kaubaga identsed või sarnased, ühenduses juba taotletud või välja antud; k) nõusolek, et antud informatsiooni võib säilitada Euroopa Ühenduste Komisjoni avalikus andmebaasis; lisaks seadustiku artiklile 15 kohaldatakse siiski ka liikmesriikides kehtivaid andmekaitset reguleerivaid õigusakte.

4. Kui tolli hinnangul ei sisalda laekunud taotlus kõiki põhjendatud arvamuse kujundamiseks vajalikke andmeid, nõuab toll, et taotleja esitaks puuduvad andmed. Artiklis 7 nimetatud kolme kuu või 150 päeva pikkused tähtajad hakkavad kulgema kuupäevast, mil tollil on otsuse tegemiseks kogu informatsioon olemas; toll teatab taotlejale, et on taotluse kätte saanud, ning samuti tähtaja alguskuupäeva.

5. Nende tolliasutuste nimekiri, kelle liikmesriigid on määranud siduva informatsiooni taotlusi vastu võtma või siduvat informatsiooni välja andma, avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias.

Artikkel 7

1. Siduv informatsioon antakse taotlejale niipea kui võimalik.

a) Tariifiga seotud küsimused: kui kolme kuu jooksul alates taotluse vastuvõtmisest ei ole olnud võimalik taotlejale siduvat tariifiinformatsiooni anda, võtab toll taotlejaga ühendust, et teatada talle viivituse põhjus ja aeg, millal on võimalik informatsiooni anda.

b) Päritoluga seotud küsimused: informatsioon antakse 150-päevase tähtaja jooksul alates taotluse vastuvõtmise kuupäevast.

2. Siduv informatsioon antakse lisas 1 (siduv tariifiinformatsioon) või lisas 1 A (siduv päritoluinformatsioon) esitatud näidisele vastaval vormil. Vormil näidatakse, milliseid andmeid käsitletakse konfidentsiaalsetena. Märgitakse ära seadustiku artiklis 243 ettenähtud kaebuse esitamise õigus.

▼M24

Artikkel 8

1. Siduva tariifiinformatsiooni puhul edastavad liikmesriikide tolliasutused viivitamatult komisjonile:

a) koopia siduva tariifiinformatsiooni taotlusest (esitatud lisas 1B);

b) koopia antud siduvast tariifiinformatsioonist (lisa 1 eksemplar 2);

c) lisas 2 esitatud eksemplaris 4 märgitud andmed.

Siduva päritoluinformatsiooni korral edastavad nad komisjonile viivitamatult antud siduva päritoluinformatsiooni asjakohased andmed.

Need edastatakse elektroonilisel teel.

2. Liikmesriigi taotluse korral saadab komisjon viivitamatult liikmesriigile kooskõlas lõikega 1 saadud andmed. Need edastatakse elektroonilisel teel.

3. Siduva tariifiinformatsiooni taotluse elektrooniliselt edastatud andmed, antud siduv tariifiinformatsioon ja lisa 1 eksemplari 4 andmed säilitatakse komisjoni keskandmebaasis. Siduva tariifiinformatsiooni andmeid, sealhulgas fotosid, visandeid, brošüüre jne võib avalikustada Internetis, välja arvatud sellist salajast teavet, mis on märgitud antud siduva tariifiinformatsiooni lahtritesse 3 ja 8.

▼M10







3. PEATÜKK

Siduva informatsiooni vastuolude korral kohaldatavad sätted

Artikkel 9

1. Kui siduva informatsiooni teadete vahel on vastuolud:

— paneb komisjon omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel küsimuse arutlusele komitee järgmise kuu istungil või kui see ei õnnestu, siis sellele järgneval istungil,

— kooskõlas komiteemenetlusega võtab komisjon võimalikult kiiresti ja hiljemalt kuue kuu jooksul esimeses taandes nimetatud istungi toimumisest alates vastu asjakohase meetme, mis tagab tollinomenklatuuri ja päritolureeglite ühtse kohaldamise.

2. Lõike 1 kohaldamisel loetakse siduvat päritoluinformatsiooni vastuoluliseks, kui see annab erineva päritolu toodetele, mis:

— kuuluvad sama tariifirubriigi alla ja mille päritolu määrati kindlaks samade päritolureeglite alusel ja

— mis on saadud sama tootmisprotsessi tulemusel.







4. PEATÜKK

Siduva informatsiooni õiguslikud tagajärjed

Artikkel 10

1. Siduvale informatsioonile võib tugineda ainult informatsiooni saaja, ilma et see piiraks seadustiku artiklite 5 ja 64 kohaldamist.

2.

a) Tariifiga seotud küsimused: toll võib nõuda, et informatsiooni saaja teataks neile tolliformaalsuste täitmise ajal, et ta omab tollivormistuses oleva kauba kohta siduvat tariifiinformatsiooni.

b) Päritoluga seotud küsimused: siduva päritoluinformatsiooni kohaldamise eest vastutavad asutused võivad nõuda, et informatsiooni saaja teataks tolliformaalsuste täitmise ajal kõnealustele asutustele, et ta omab nimetatud formaalsustega hõlmatud kauba kohta siduvat päritoluinformatsiooni.

3. Siduva informatsiooni saaja võib informatsiooni kasutada teatava kauba puhul ainult siis, kui:

a) tariifiga seotud küsimustes on tollile tõendatud, et kõnealune kaup vastab igakülgselt esitatud informatsioonis kirjeldatud kaubale;

b) päritoluga seotud küsimustes on lõike 2 punktis b nimetatud asutustele tõendatud, et kõnealune kaup ja selle päritolu määravad asjaolud vastavad igakülgselt esitatud informatsioonis kirjeldatud kaubale ja asjaoludele.

4. Toll (siduva tariifiinformatsiooni küsimustes) või lõike 2 punktis b nimetatud asutused (siduva päritoluinformatsiooni küsimustes) võivad nõuda kõnealuse informatsiooni tõlkimist asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde või ühte selle ametlikest keeltest.

Artikkel 11

Siduv tariifiinformatsioon, mida liikmesriigi toll on andnud alates 1. jaanuarist 1991, on samadel tingimustel siduv kõikide liikmesriikide pädevatele asutustele.

Artikkel 12

1. Seadustiku artikli 12 lõikes 5 nimetatud seaduse või meetme vastuvõtmisel rakendab toll vajalikke abinõusid tagamaks, et siduvat informatsiooni antakse edaspidi ainult kooskõlas kõnealuse seaduse või meetmega.

2.

a) Lõike 1 kohaldamisel võetakse siduva tariifiinformatsiooni puhul arvesse järgmisi tähtpäevi: — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis i viidatud määruste puhul, mis käsitlevad tollinomenklatuuri muudatusi, nende jõustumise päev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis i viidatud määruste puhul, kus määratletakse kaupade tariifne klassifikatsioon tollinomenklatuuri alusel või mis mõjutavad seda, nende Euroopa Ühenduste Teataja L-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad koondnomenklatuuri selgitavate märkuste muudatusi, nende Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis ii viidatud Euroopa Ühenduste Kohtu otsuste puhul otsuse tegemise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad liigitusarvamuse vastuvõtmist või harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri tõlgendusreeglite muutmist tollikoostöö nõukogu poolt, komisjoni teatise Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldamise kuupäev.

b) Lõike 1 kohaldamisel võetakse siduva päritoluinformatsiooni suhtes arvesse järgmisi tähtpäevi: — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis i viidatud määruste puhul, mis käsitlevad kauba päritolu kindlaksmääramist ja artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud reegleid, nende jõustumise päev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis käsitlevad selgitavate märkuste muutmist ja ühenduse tasandil vastuvõetud arvamusi, nende Euroopa Ühenduste Teataja L-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud Euroopa Ühenduse Kohtu otsuste puhul otsuse tegemise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad arvamusi päritolu kohta või Maailma Kaubandusorganisatsiooni poolt vastuvõetud selgitavaid märkusi, komisjoni teatise Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad Maailma Kaubandusorganisatsiooni päritolureeglite lepingu lisas ja rahvusvahelistes lepingutes vastuvõetud meetmeid, nende jõustumise päev.

3. Komisjon teatab niipea kui võimalik tollile käesolevas artiklis nimetatud meetmete ja seaduste vastuvõtmise kuupäevad.







5. PEATÜKK

Siduva informatsiooni kehtivusaja lõppemise korral kohaldatavad sätted

Artikkel 13

Kui siduv informatsioon tühistatakse või kaotab kehtivuse vastavalt seadustiku artikli 12 lõike 4 teisele lausele ja artikli 12 lõikele 5, teatab informatsiooni andnud tolliasutus sellest komisjonile niipea kui võimalik.

Artikkel 14

1. Kui seadustiku artikli 12 lõikes 5 nimetatud põhjustel kehtetu siduva informatsiooni saaja soovib kasutada võimalust tugineda sellisele informatsioonile kõnealuse artikli lõikes 6 sätestatud tähtaja jooksul, teatab ta sellest tollile ja esitab vajaduse korral kõik asjakohaste tingimuste täitmise kontrollimiseks vajalikud dokumendid.

2. Erijuhtudel, kui komisjon võtab kooskõlas seadustiku artikli 12 lõike 7 teise lõiguga vastu meetme, milles kaldutakse kõrvale kõnealuse artikli lõikes 6 sätestatust, või kui lõikes 1 nimetatud tingimused selleks, et tugineda jätkuvalt siduvale tariifiinformatsioonile või siduvale päritoluinformatsioonile, ei ole täidetud, teatab toll sellest informatsiooni saajale kirjalikult.

▼M18 —————

▼B







IV JAOTIS

KAUBA PÄRITOLU







1. PEATÜKK

Mittesooduspäritolu







1. jagu

Töö või töötlus, mis annavad päritolu

Artikkel 35

Käesolev peatükk näeb ette koondnomenklatuuri XI jaotisse kuuluvate tekstiilide ja tekstiiltoodetega ning mõnede teiste toodetega, mis ei ole tekstiilid või tekstiiltooted, seotud töö või töötluse, mida loetakse seadustiku artikli 24 kriteeriumidele vastavaks ja mis annavad kõnesolevatele toodetele selle riigi päritolu, kus need töö või töötluse läbisid.

Riik on vastavalt asjaoludele kas kolmas riik või ühendus.







1. alajagu

Tekstiilid ja tekstiiltooted, mis kuuluvad koondnomenklatuuri XI jaotise alla

Artikkel 36

Koondnomenklatuuri XI jaotise alla kuuluvate tekstiilide ja tekstiiltoodete puhul peetakse artiklis 37 määratletud lõpuleviidud töötlemist tööks või töötluseks, mis annab seadustiku artikli 24 kohaselt päritolu.

Artikkel 37

Lõpuleviidud töötlemine on töö või töötlus, mille tulemusel valmistatud tooted klassifitseeritakse koondnomenklatuuri mõne teise rubriigi alla, kui need, mille alla kuuluvad tootes kasutatud päritolustaatuseta materjalid.

Siiski on lisas 10 loetletud toodete puhul lõpuleviidud ainult selle lisa 3. veerus nimetatud iga konkreetse tootega seotud töötlus, hoolimata sellest, kas rubriik muutub või mitte.

Lisa 10 reeglite rakendamise juhend on esitatud lisa 9 sissejuhatavates märkustes.

Artikkel 38

Eelmise artikli kohaldamisel käsitatakse järgnevaid toiminguid päritolustaatuse saamiseks ebapiisava töö või töötlusena, sõltumata sellest, kas rubriik muutub või mitte:

a) toimingud, mis tagavad toodete heas seisundis säilimise vedamisel ja ladustamisel (ventilatsioon, laialilaotamine, kuivatamine, kahjustatud osade eemaldamine ja muud sellised toimingud);

b) lihtsad toimingud, nagu tolmu eemaldamine, tuulamine või uhtmine, sortimine, liigitamine, kokkupanemine (kaasa arvatud kaupade komplekteerimine), pesemine, tükeldamine;

i) ümberpakkimine ning kaubasaadetiste osadeks jagamine ja koondamine; ii) lihtne kottidesse, kastidesse või karpidesse panemine, alustele ja muule sellisele kinnitamine ning muu lihtne pakendamine; c)

d) kaubatähiste, etikettide või muude eristusmärkide kinnitamine tootele või selle pakendile;

e) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks;

f) kahe või enama punktides a–e nimetatud toimingu kombinatsioon.







2. alajagu

Tooted, mis kuuluvad koondnomenklatuuri XI jaotise alla, kuid ei ole tekstiilid ja tekstiiltooted

Artikkel 39

Lisas 11 loetletud valmistatud toodete puhul on lisa kolmandas veerus nimetatud töö või töötlus see, mis annab seadustiku artikli 24 järgi päritolu.

Lisas 11 sätestatud reeglite rakendamise juhend on esitatud lisa 9 sissejuhatavates märkustes.







3. alajagu

Kõiki tooteid hõlmavad ühissätted

Artikkel 40

Kui lisade 10 ja 11 loendites on ette nähtud päritolu saamine juhul, kui kasutatud päritolustaatuseta materjalide väärtus ei ületa teatud protsenti valmistatud toodete tehasehinnast, arvutatakse see protsent järgmiselt:

— väärtus — kasutatud päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus materjalide importimise ajal, või kui see väärtus ei ole teada või seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest makstakse töötlemisriigis,

— tehasehind — valmistatud toote tehasehind, millest lahutatakse kõik siseriiklikud maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta valmistatud toote eksportimisel,

— kokkupanemise tulemusena omandatud väärtus — väärtuse suurenemine, mis tuleneb üksnes kokkupanemisest koos kõikide viimistlus- ja kontrollitoimingutega ning ükskõik millise osa liitmisest, mis pärineb sellest riigist, kus kõnesolevaid toiminguid tehti, kaasa arvatud kasum ja üldkulud, mis selles riigis tekivad nende toimingute tulemusena.







2. jagu

Varuosi käsitlevad rakendussätted

Artikkel 41

▼M1

1. Iga seadme, masina, aparaadi või sõiduki standardseadmete hulka kuuluvad lisaseadmed, varuosad ja tööriistad loetakse olevat sama päritolu, mis seade, masin, aparaat või sõiduk.

▼B

►M1 2. ◄ Iga vabasse ringlusse lubatud või varem eksporditud seadme, masina, aparaadi või sõiduki olulised varuosad on sama päritolu, mis seade, masin, aparaat või sõiduk tingimusel, et käesolevas jaos sätestatud tingimused on täidetud.

Artikkel 42

Eelmises artiklis nimetatud päritolueeldust aktsepteeritakse ainult siis,

— kui see on vajalik sihtkohariiki importimiseks,

— kui nimetatud oluliste varuosade lisamine vastavale seadmele, masinale, aparaadile või sõidukile tootmise käigus ei oleks takistanud sellel seadmel, masinal, aparaadil või sõidukil saada ühenduse või valmistajariigi päritolu.

Artikkel 43

Artikli 41 kohaldamisel on:

a) seadmed, masinad, aparaadid või sõidukid — koondnomenklatuuri XVI, XVII ja XVIII jaotistes loetletud kaup;

b) olulised varuosad — osad, mis on: — koostisosad, ilma milleta punktis a nimetatud vabasse ringlusse lubatud või varem eksporditud kauba takistusteta käitamine ei ole tagatud, ja — sellele kaubale iseloomulikud, ja — ette nähtud nende tavaliseks hoolduseks ja kahjustatud osade või tarvitamiskõlbmatuteks muutunud osade asendamiseks.

Artikkel 44

Kui liikmesriigi pädevatele asutustele või volitatud esindajatele esitatakse taotlus artiklis 41 nimetatud oluliste varuosade päritolusertifikaadi saamiseks, tuleb selle sertifikaadi lahtrisse 6 (kauba number, markeeringud pakkeüksuste arv ja liik, kauba kirjeldus) ja selle juurde kuuluvale taotlusele lisada asjaomase isiku avaldus, et nendes märgitud kaubad on ette nähtud varem eksporditud seadme, masina, aparaadi või sõiduki tavaliseks hoolduseks koos täpsete andmetega nimetatud seadme, masina, aparaadi või sõiduki kohta.

Alati kui võimalik esitab kõnealune isik ka selle päritolusertifikaadi andmed (väljaandja, sertifikaadi number ja väljaandmise kuupäev), mille alusel see seade, masin, aparaat või sõiduk eksporditi, mille hoolduseks osad on ette nähtud.

Artikkel 45

Kui oluliste varuosade päritolu artikli 41 tähenduses tuleb tõendada nende ühendusse vabasse ringlusse lubamiseks päritolusertifikaadi esitamisega, peab sertifikaat sisaldama artiklis 44 viidatud andmeid.

Artikkel 46

Käesoleva jao eeskirjade kohaldamise tagamiseks võivad liikmesriikide pädevad asutused nõuda lisatõendeid, eriti:

— vabasse ringlusse lubatud või varem eksporditud seadme, masina, aparaadi või sõiduki kaubaarvet või selle koopiat,

— lepingut või selle koopiat või mõnda muud dokumenti, mis näitab, et tarne on tavalise hooldusteenuse osa.







3. jagu

Päritolusertifikaati käsitlevad rakendussätted







1. alajagu

Päritolu üldsertifikaati käsitlevad sätted

Artikkel 47

Kui impordil on toote päritolu tõendatud või seda tuleb tõendada päritolusertifikaadi esitamisega, peab päritolusertifikaat vastama järgmistele tingimustele:

a) selle peab koostama pädev asutus või väljaandva riigi poolt selleks volitatud esindaja;

b) see peab sisaldama kõik toote identifitseerimiseks vajalikud andmed, eelkõige: — pakkeüksuste arv, nende laad, märgistus ja numbrid, — toote liik, — toote bruto- ja netomass; need andmed võib siiski asendada teiste andmetega, nagu näiteks arv või maht, kui toote mass võib märgatavalt muutuda vedamise ajal või kui toote massi ei saa kindlaks määrata või kui toodet tavaliselt identifitseeritakse niisuguste andmete abil, — kaubasaatja nimi;

c) see peab üheselt tõendama, et toode, mille kohta see välja antud on, pärineb konkreetsest riigist.

Artikkel 48

1. Liikmesriikide pädevate asutuste või volitatud esindajate väljaantud päritolusertifikaat peab vastama artikli 47 punktidega a ja b ettenähtud tingimustele.

2. Sertifikaat ja sellega seotud taotlus peab olema koostatud lisas 12 esitatud näidisele vastaval vormil.

3. Selline päritolusertifikaat tõendab, et kaup on ühenduse päritolu.

Kui see osutub ekspordil siiski vajalikuks, võib päritolusertifikaadiga tõendada, et kaup on pärit konkreetsest liikmesriigist.

Kui seadustiku artikli 24 tingimused täidetakse ainult eri liikmesriikides toimunud töötlemise või toimingute jada tulemusena, võib tõendada ainult kauba ühenduse päritolu.

Artikkel 49

Päritolusertifikaat antakse välja asjaomase isiku kirjaliku taotluse alusel.

Kui olukord seda nõuab, eriti kui taotleja säilitab pideva ekspordivoo, võivad liikmesriigid otsustada, et nad ei nõua iga eksporditoimingu puhul eraldi taotluse esitamist, tingimusel et järgitakse päritolu käsitlevaid sätteid.

Kui see osutub kaubavahetuse seisukohalt vajalikuks, võib välja anda ühe või mitu päritolusertifikaadi lisakoopiat.

Sellised koopiad peavad olema koostatud lisas 12 esitatud näidisele vastaval vormil.

Artikkel 50

1. Sertifikaadi mõõdud on 210 × 297 mm. Pikkuse lubatud hälve on vahemikus –5 kuni +8 mm. Kasutatav paber peab olema puitmassi jääkideta valge kirjapaber, mis kaalub vähemalt 64 g/m2 või 25–30 g/m2, kui kasutatakse lennupostipaberit. Paberile trükitakse seepiavärvi giljoššmustriga taust, mis toob esile kõik mehaaniliste või keemiliste vahenditega teostatud võltsingud.

2. Taotluse vorm trükitakse ekspordiliikmesriigi ühes või enamas riigikeeles. Päritolusertifikaadi vorm trükitakse ühes või enamas ühenduse ametlikus keeles, või sõltuvalt tavast ja kaubavahetuse vajadustest mõnes muus keeles.

3. Liikmesriikidel on õigus trükkida päritolusertifikaatide vormid ise või lasta neid trükkida selleks volitatud trükikodades. Sel juhul peab igal sertifikaadil olema viide volitusele. Igal päritolusertifikaadi vormil peab olema trükikoja nimi ja aadress või tähis, mille abil saab trükikoda identifitseerida. Vormil peab olema ka trükitud või pitsatiga löödud järjekorranumber, mille abil saab vormi identifitseerida.

Artikkel 51

Taotluse vorm ja päritolusertifikaat täidetakse ühtmoodi kas masinakirjas või käsitsi suurtähtedega ühes ühenduse ametlikus keeles või sõltuvalt tavast ja kaubavahetuse vajadustest mõnes muus keeles.

Artikkel 52

Igal päritolusertifikaadil peab olema järjekorranumber, mille järgi seda saab identifitseerida. Sertifikaadi taotlusel ja kõikidel sertifikaadi koopiatel peab olema sama number.

Peale selle võivad liikmesriikide pädevad asutused või volitatud esindajad sellised dokumendid nummerdada väljaandmise järjekorras.

Artikkel 53

Liikmesriikide pädevad asutused määravad, kas ja missuguseid lisaandmeid tuleb taotluses esitada. Selliseid lisaandmeid tuleb nõuda võimalikult vähe.

Iga liikmesriik teatab komisjonile eelmise lõike kohaselt vastuvõetud sätetest. Komisjon edastab selle teabe viivitamata teistele liikmesriikidele.

Artikkel 54

Päritolusertifikaate väljaandvad liikmesriikide pädevad asutused või volitatud esindajad säilitavad taotlusi vähemalt kaks aastat.

Taotlusi võib siiski säilitada ka koopiatena tingimusel, et neil on asjaomastes liikmesriikides originaaliga võrdne juriidiline jõud.







2. alajagu

Importimise erikorra alusel imporditavate teatavate põllumajandustoodete päritolusertifikaate käsitlevad erisätted

Artikkel 55

Artiklites 56–65 nähakse ette selliste päritolusertifikaatide kasutamise tingimused, mis on seotud kolmandatest riikidest pärinevate põllumajandustoodetega, mille suhtes on kehtestatud sooduskohtlemiseta importimise erikord, kui selle puhul kohaldatakse järgmisi sätteid.







a)

Päritolusertifikaadid

Artikkel 56

1. Päritolusertifikaadid, mis on seotud kolmandatest riikidest pärinevate põllumajandustoodetega, mille suhtes on kehtestatud sooduskohtlemiseta importimise erikord, koostatakse lisas 13 esitatud näidisele vastaval vormil.

2. Selliseid sertifikaate annavad välja asjaomaste kolmandate riikide pädevad valitsusasutused, edaspidi “väljaandja”, kui tooteid, mille kohta sertifikaat on välja antud, võib pidada nendest riikidest pärinevateks ühenduses kehtivates eeskirjades määratletud tähenduses.

3. Sellised sertifikaadid tõendavad ka kogu nõutavat teavet, mis on ette nähtud ühenduse õigusaktidega, mis hõlmavad artiklis 55 määratletud importimise erikorda.

4. Ilma et see piiraks artikli 55 importimise erikorraga seotud erisätete kohaldamist, on väljaandja poolt väljaantud päritolusertifikaatide kehtivusaeg kümme kuud väljaandmise kuupäevast alates.

Artikkel 57

1. Päritolusertifikaadid, mis on koostatud vastavalt käesoleva alajao sätetele, koosnevad ainult ühest lehest, kus dokumendi pealkirja kõrvale on kirjutatud “originaal”.

Kui on vaja täiendavaid eksemplare, on neil pealkirja kõrval märkus “koopia”.

2. Ühenduse pädevad asutused aktsepteerivad ainult päritolusertifikaadi originaali.

Artikkel 58

1. Sertifikaadi mõõdud on 210 × 297 mm; pikkuse puhul on lubatud hälve vahemikus –5 kuni +8 mm. Kasutatav paber peab olema puitmassi jääkideta valge paber, mis kaalub vähemalt 40 g/m2. Originaali esiküljele trükitakse kollast värvi giljoššmustriga taust, mis toob esile kõik mehaaniliste või keemiliste vahenditega teostatud võltsingud.

2. Sertifikaadid trükitakse ja täidetakse ühes ühenduse ametlikus keeles.

Artikkel 59

1. Sertifikaat täidetakse masinakirjas või printeri abil või muul sarnasel viisil.

2. Kandeid ei tohi kustutada ega üle kirjutada. Kõik muudatused tehakse kriipsutades ebaõige kanne läbi ja lisades vajaduse korral õiged andmed. Sellistele muudatusetele lisab need teinud isik oma nimetähed ja need muudatused kinnitab väljaandja.

Artikkel 60

1. Artiklite 56–59 kohaselt väljaantud päritolusertifikaadi lahtrisse 5 märgitakse kõik lisaandmed, mida võidakse nõuda importimise erikorra rakendamiseks artikli 56 lõike 3 kohaselt.

2. Lahtrite 5, 6 ja 7 kasutamata ruum kriipsutatakse niimoodi läbi, et hiljem ei saaks sinna midagi lisada.

Artikkel 61

Igal päritolusertifikaadil on trükitud või käsitsi kirjutatud järjekorranumber, mille abil sertifikaati saab identifitseerida, väljaandja pitser ja volitatud isiku või isikute allkiri.

Sertifikaat antakse välja, kui sellega hõlmatud tooted eksporditakse ja väljaandja säilitab iga väljaantud sertifikaadi koopia.

Artikkel 62

Erijuhtudel võib ülal viidatud päritolusertifikaadi välja anda pärast sellega hõlmatud toodete eksporti, kui sertifikaati ei antud ekspordil välja tahtmatu eksimuse või tegevusetuse või eriliste asjaolude tõttu.

Väljaandjad ei tohi artiklites 56–61 sätestatud päritolusertifikaati tagasiulatuvalt välja anda enne, kui nad on kontrollinud, kas eksportija taotluses esitatud andmed vastavad andmetele, mis on asjakohastes dokumentides.

Tagasiulatuvalt väljaantud sertifikaatidel on märkuste lahtris üks järgmistest märkustest:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼A1

— annettu jälkikäteen/utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġretrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B







b)

Halduskoostöö

Artikkel 63

1. Kui teatavate põllumajandustoodete importimise erikord näeb ette artiklites 56–62 sätestatud päritolusertifikaatide kasutamise, tuleb nimetatud korra kasutamiseks välja töötada halduskoostöö kord, kui nimetatud importimise erikorraga ei ole määratud teisiti.

Selleks saadavad asjaomased kolmandad riigid Euroopa Ühenduste Komisjonile:

— päritolusertifikaatide väljaandjate nimed ja aadressid koos pitserijäljendiga, mida nimetatud väljaandjad kasutavad,

— valitsusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata taotlus artiklis 64 nimetatud päritolusertifikaatide järelkontrolliks.

Komisjon edastab eespool nimetatud teabe liikmesriikide pädevatele asutustele.

2. Kui kõnealused kolmandad riigid ei saada komisjonile lõikes 1 nimetatud teavet, ei luba ühenduse pädevad asutused kasutada importimise erikorda.

Artikkel 64

1. Artiklites 56-62 nimetatud päritolusertifikaatide järelkontrolli tehakse pisteliselt ja kui tekib põhjendatud kahtlus sertifikaadi ehtsuses või sertifikaadis esitatud andmete õigsuses.

Päritolu puudutavat kontrolli tehakse tolli algatusel.

Põllumajanduseeskirjade kohaldamisel võivad kontrolli teha teised asjaomased pädevad asutused.

2. Lõike 1 kohaldamiseks tagastavad ühenduse pädevad asutused päritolusertifikaadi või selle koopia ekspordiriigi poolt määratud valitsusasutusele, esitades vajaduse korral sisu või vormi puudutavad põhjendused järelepärimise tegemiseks. Kui kaubaarve on esitatud, lisatakse tagastatud sertifikaadile kaubaarve originaal või selle koopia. Asutused esitavad ka kõik saadud andmed, mille põhjal võib oletada, et sertifikaadis esitatud andmed on ebaõiged või sertifikaat ei ole ehtne.

Kui ühenduse tolliasutused otsustavad asjaomase importimise erikorra kohaldamise peatada kuni kontrolli tulemuste selgumiseni, vabastavad nad tooted, jättes endale õiguse võtta kasutusele vajalikud ettevaatusabinõud.

Artikkel 65

1. Järelkontrolli tulemused teatatakse ühenduse pädevatele asutustele võimalikult kiiresti.

Nimetatud tulemused peavad võimaldama kindlaks teha, kas päritolusertifikaadid, mis on tagastatud artiklis 64 sätestatud tingimustel, vastavad tegelikult eksporditud kaubale ja kas eksporditud kauba suhtes võib kohaldada importimise erikorda.

2. Kui maksimaalselt kuuekuulise tähtaja jooksul ei ole järelkontrolli taotlusele vastatud, otsustavad ühenduse pädevad asutused lõplikult mitte lubada importimise erikorra kohaldamist.

▼M18







2. PEATÜKK

Sooduspäritolu

Artikkel 66

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) valmistamine — iga liiki töö või töötlemine, kaasa arvatud komplekteerimine või eritoimingud;

b) materjal — koostisosa, toormaterjal, komponent või osa jne, mida on toote valmistamisel kasutatud;

c) toode — valmistoode, isegi kui see on ette nähtud hiljem mõnes teises valmistamistoimingus kasutamiseks;

d) kaup — nii materjalid kui ka tooted;

e) tolliväärtus — kooskõlas üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) 1994 VII artikli rakendamise lepinguga (WTO leping tolliväärtuse määramise kohta) määratud tolliväärtus;

f) tehasehind — lisa 15 loendis nimetatud hind, mis makstakse tootjale, kelle ettevõttes viimane töö või töötlemine toimub, tingimusel et hind sisaldab kõikide valmistamiseks kasutatavate materjalide väärtust, millest lahutatakse kõik siseriiklikud maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote eksportimisel;

g) materjalide väärtus — lisa 15 loendis nimetatud, valmistamiseks kasutatavate päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus importimise ajal, või kui see ei ole teada või seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mis ühenduses nende materjalide eest makstakse või mis makstakse soodustatud asjaomastes riikides artikli 67 lõike 1 tähenduses või soodustatud vabariigis artikli 98 lõike 1 tähenduses. Kui on vaja kindlaks määrata valmistamiseks kasutatavate päritolustaatusega materjalide väärtus, kohaldatakse käesolevat punkti mutatis mutandis;

h) grupid ja rubriigid — harmoneeritud süsteemi moodustavas nomenklatuuris kasutatud grupid ja rubriigid (neljakohalised koodid);

i) klassifitseeritud — osutab toote või materjali klassifitseerimisele teatud rubriiki;

j) kaubasaadetis — tooted, mis saadetakse samaaegselt ühelt eksportijalt ühele kaubasaajale või mis saadetakse eksportijalt kaubasaajale üheainsa veodokumendi alusel või selle dokumendi puudumisel üheainsa kaubaarve alusel.







1. jagu

Üldine soodustuste süsteem







1. alajagu

Päritolustaatusega toodete mõiste määratlus

Artikkel 67

1. Selleks et kohaldada ühenduse sätteid, mis käsitlevad üldisi tariifseid soodustusi, arenguriikidest pärinevate toodete suhtes (edaspidi “soodustatud riigid”), käsitatakse järgmisi tooteid soodustustega hõlmatud riigist pärinevatena:

a) täielikult nimetatud riigis artikli 68 tähenduses valmistatud tooted;

b) nimetatud riigis valmistatud tooted, milleks on kasutatud muid kui punktis a osutatud tooteid, tingimusel et artikli 69 tähenduses on need läbinud piisava töö või töötlemise.

2. Käesoleva jao kohaldamisel käsitatakse lõike 3 tähenduses ühendusest pärinevaid tooteid, mis peavad soodustatud riigis läbima artiklis 70 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötlemise, nimetatud soodustustega hõlmatud riigist pärinevatena.

3. Ühenduses valmistatud toodete päritolu määramiseks kohaldatakse lõiget 1 mutatis mutandis.

4. Kui Norra ja Šveits annavad lõikes 1 nimetatud soodustatud riikidest pärinevatele toodetele üldisi tariifseid soodustusi ja kohaldavad nende suhtes käesolevas jaos antud päritolureeglite määratlust, käsitatakse ühendusest, Norrast ja Šveitsist pärinevaid tooteid, mis peavad soodustatud riigis läbima artiklis 70 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötluse, nimetatud soodustatud riigist pärinevate toodetena.

Esimese lõigu sätteid kohaldatakse ainult nende ühendusest, Norrast ja Šveitsist pärinevate toodete suhtes (vastavalt päritolureeglitele, mis hõlmavad kõnealuseid tariifseid soodustusi), mis eksporditakse otse soodustatud riiki.

Esimese lõigu sätteid ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 1–24 kuuluvate toodete suhtes.

Komisjon avaldab Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias kuupäeva, millest alates kohaldatakse esimeses ja teises lõigus ettenähtud sätteid.

5. Lõike 4 sätteid kohaldatakse tingimusel, et Norra ja Šveits kohaldavad vastastikuselt samasugust soodustatud tariifimenetlust ühenduse toodete suhtes.

Artikkel 68

1. Järgmisi tooteid käsitatakse soodustatud riigist või ühendusest täielikult pärinevate toodetena:

a) selle pinnasest või merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad;

b) seal koristatud taimekasvatussaadused;

c) seal sündinud ja kasvatatud elusloomad;

d) seal kasvatatud elusloomadest valmistatud tooted;

e) seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused;

f) merekalapüügi- ja muud selle riigi aluste poolt väljaspool territoriaalvett merest püütud saadused;

g) selle riigi kalatöötlemislaevade pardal ainult punktis f osutatud saadustest valmistatud tooted;

h) seal kogutud kasutatud esemed, mis sobivad ainult tooraine saamiseks;

i) sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid;

j) väljaspool selle territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest välja toodud saadused, tingimusel et soodustatud riigil või ühendusel on merepõhja või aluspinnase kasutamise ainuõigus;

k) kõik punktides a–j nimetatud saadustest või toodetest valmistatud tooted.

2. Lõike 1 punktides f ja g nimetatud mõisteid “selle riigi alused” ja “selle riigi kalatöötlemislaevad” kohaldatakse üksnes järgmiste aluste ja kalatöötlemislaevade suhtes:

— mis on registreeritud või laevaregistrisse kantud soodustatud riigis või liikmesriigis,

— mis kannavad soodustatud riigi või liikmesriigi lippu,

— mis vähemalt 50 % ulatuses kuuluvad kõnesoleva soodustatud riigi või liikmesriikide kodanikele või äriühingule, mille peakontor asub selles riigis või liikmesriigis ja mille juht või juhtkond, juhatuse või nõukogu esimees ning enamik mõlema organi liikmeid on selle riigi või liikmesriigi kodanikud, ja äriühingute puhul kuulub vähemalt pool nende kapitalist eespool nimetatud riigile või liikmesriigile, nende avalik-õiguslikele isikutele või kodanikele,

— mille kapten ja juhtkond on soodustatud riigi või liikmesriikide kodanikud,

— mille meeskonnast vähemalt 75 % on soodustatud riigi või liikmesriikide kodanikud.

3. Mõisted “soodustatud riik” ja “ühendus” hõlmavad ka nimetatud riigi või liikmesriikide territoriaalvett.

4. Avamerel tegutsevaid aluseid, sealhulgas kalatöötlemislaevu, mille pardal püütud kala läbib töö või töötluse, käsitatakse soodustatud riigi või liikmesriigi territooriumi osana, tingimusel et need vastavad lõikes 2 kindlaksmääratud tingimustele.

Artikkel 69

Artikli 67 kohaldamisel loetakse tooteid, mis ei ole täielikult soodustatud riigis või ühenduses valmistatud, piisava töö või töötluse läbinuks, kui lisa 15 loendis esitatud tingimused on täidetud.

Nendes tingimustes on märgitud kõikide käesolevas jaos nimetatud toodete valmistamisel kasutatavate päritolustaatuseta materjalidega tehtavad tööd või töötlemistoimingud, mida kohaldatakse üksnes selliste materjalide suhtes.

Kui toodet, mis on saanud päritolu loendis märgitud tingimuste täitmise teel, kasutatakse muu toote valmistamisel, ei kohaldata selle suhtes tingimusi, mida kohaldatakse valmistoote suhtes, ning ei võeta arvesse päritolustaatuseta materjale, mida selle toote valmistamisel võidakse kasutada.

Artikkel 70

▼M22

1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, sõltumata sellest, kas artikli 69 tingimused on täidetud või mitte:

a) toimingud, mis tagavad toodete seisundi säilimise nende vedamisel ja ladustamisel;

b) pakkeüksuste osadeks jagamine ja koondamine;

c) pesemine, puhastamine; tolmu, oksiidi, õli, värvi ja muude katete eemaldamine;

d) tekstiilesemete triikimine ja pressimine;

e) lihtsad värvimis- ja poleerimistööd;

f) teravilja ja riisi kestade eemaldamine, osaline või täielik jahvatamine, poleerimine ja glaseerimine;

g) suhkru toonimine ja tükkipressimine; suhkru osaline või täielik jahvatamine;

h) puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine;

i) teritamine, lihtlihvimine või lihtlõikamine;

j) tuulamine, sõelumine, sorteerimine, liigitamine, klassifitseerimine, kokkusobitamine; (sh kaubakomplektide koostamine);

k) lihtne klaas- või plastpudelitesse, plekkpurkidesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele jms kinnitamine ning kõik muu lihtne pakendamine;

l) märkide, etikettide ja muude tunnusmärkide kinnitamine või trükkimine tootele või selle pakendile;

m) üht või mitut sorti toodete segamine, kui saadud segu üks või mitu komponenti ei vasta käesolevas jaos sätestatud tingimustele, mis võimaldaks neid käsitada soodustatud riigist või ühendusest pärinevana;

n) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks või toodete osadekslammutamine;

o) kahe või enama punktides a–n loetletud toimingu kombinatsioon;

p) loomade tapmine.

▼M18

2. Kõiki konkreetse tootega kas soodustatud riigis või ühenduses tehtud toiminguid tuleb arvestada koos, kui määratakse kindlaks, kas selle tootega tehtud töö või töötlus lugeda lõike 1 tähenduses ebapiisavaks.

Artikkel 70a

1. Käesoleva jao sätete kohaldamisel on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri alusel klassifitseerimisel põhiüksuseks.

Sellest järeldub, et:

a) kui toode, mis koosneb toodete rühmast või kokkupandud toodetest, klassifitseeritakse harmoneeritud süsteemi alusel ühte rubriiki, moodustab tervik kvalifikatsiooniühiku;

b) kui partii koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, kohaldatakse käesoleva jao sätteid iga toote suhtes eraldi.

2. Kui harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegli 5 kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakkeüksus toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks.

Artikkel 71

1. Erandina artikli 69 sätetest võib päritolustaatuseta materjale kasutada antud toote valmistamiseks tingimusel, et nende koguväärtus ei ületa 10 % toote tehasehinnast.

Kui loendis on esitatud päritolustaatuseta materjalide maksimaalväärtuseks üks või mitu protsendimäära, ei tohi esimese lõigu kohaldamisel neid määrasid ületada.

2. Lõiget 1 ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete suhtes.

Artikkel 72

1. Erandina artiklist 67, selleks et määrata kindlaks, kas piirkondlikku rühma kuuluvas soodustatud riigis valmistatud toode pärineb sealt kõnealuse artikli tähenduses, käsitatakse selle piirkondliku rühma kõikidest riikidest pärinevaid tooteid, mida kasutatakse edasisel valmistamisel nimetatud rühma mõnes teises riigis, sellest riigist pärinevate toodetena, kus toimub nende edasine valmistamine (piirkondlik kumulatsioon).

2. Lõpptoote päritoluriik määratakse kindlaks kooskõlas artikliga 72a.

▼M22

3. Piirkondlikku kumulatsiooni kohaldatakse üldise soodustuste süsteemiga hõlmatud soodustatud riikide kolme piirkondliku rühma suhtes:

a) I rühm: Brunei Darussalam, Kambodža, Indoneesia, Laos, Malaisia, Filipiinid, Singapur, Tai, Vietnam;

b) II rühm: Boliivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peruu, Venezuela;

c) III rühm: Bangladesh, Bhutan, India, Maldiivid, Nepal, Pakistan, Sri Lanka.

4. Mõiste “piirkondlik rühm” tähistab vastavalt olukorrale I, II või III rühma.

▼M18

Artikkel 72a

1. Kui piirkondlikku rühma kuuluvast riigist pärinev kaup läbib töö või töötluse teises samasse piirkondlikku rühma kuuluvas riigis, pärineb see sellest piirkondlikku rühma kuuluvast riigist, kus see läbis viimase töö või töötluse, tingimusel et:

a) lõike 3 kohaselt määratletud lisandväärtus on suurem kui kõnealuse piirkondliku rühma mis tahes riigist pärinevate kasutatud toodete suurim tolliväärtus, ja

b) selline töö või töötlemine on artiklis 70 sätestatud toimingutest ja tekstiiltoodete puhul ka lisas 16 osutatud toimingutest ulatuslikum.

2. Kui lõike 1 punktides a ja b ettenähtud päritolutingimused ei ole täidetud, pärinevad tooted piirkondliku rühma sellest riigist, kus kõnealuse piirkondliku rühma teistest riikidest pärinevatele toodetele määratakse kõrgeim tolliväärtus.

3. “Lisandväärtus” on tehasehind, millest lahutatakse nimetatud tootes sisalduvate kõikide nende toodete tolliväärtus, mis pärinevad kõnealuse piirkondliku rühma mõnest teisest riigist.

4. Piirkondliku rühma ühest riigist sama rühma teise riiki edasiseks tööks või töötluseks või edasise töö või töötluseta reeksportimiseks eksporditud kauba päritolustaatus tõendatakse esimeses riigis väljaantud päritolusertifikaadi vormiga A.

5. Piirkondlikku rühma kuuluvast riigist ühendusse eksporditud kauba päritolustaatus, mis on saadud või mida on säilitatud artikli 72, käesoleva artikli ja artikli 72b alusel, tõendatakse päritolusertifikaadi vormiga A või kaubaarve deklaratsiooniga, mis on välja antud või koostatud kõnealuses riigis vastavalt lõike 4 sätetele väljaantud päritolusertifikaadi vormi A alusel.

6. Päritoluriigi nimi kantakse päritolusertifikaadi vormi A lahtrisse 12 või kaubaarve deklaratsioonile ja kõnealune riik on:

— lõike 4 alusel ilma edasise töö või töötluseta eksporditavate toodete puhul valmistajariik,

— pärast edasist tööd või töötlust eksporditavate toodete puhul lõike 1 alusel kindlaks määratud päritoluriik.

Artikkel 72b

1. Artikleid 72 ja 72a kohaldatakse ainult siis, kui:

a) piirkondliku rühma riikide vahelist kaubandust reguleerivad eeskirjad on identsed käesolevas jaos sätestatud eeskirjadega piirkondliku kumulatsiooni seisukohast;

b) piirkondliku rühma kõik riigid on kohustunud täitma käesoleva jao sätteid või tagama nendest kinnipidamise, samuti garanteerima halduskoostöö, mis on vajalik nii ühendusele kui ka kõnesoleva piirkondliku rühma teistele riikidele, selleks et tagada päritolusertifikaatide vormi A korrektne väljaandmine ning kontroll nimetatud sertifikaatide vormi A ja kaubaarve deklaratsioonide üle. Kõnealuse kohustuse võtmine tehakse komisjonile teatavaks olenevalt asjaoludest järgmiste sekretariaatide kaudu: i) I rühm: Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) peasekretariaat; ii) II rühm: Andide rühma – Kesk-Ameerika ühisturu ja Panama alaline ühine päritolukomitee (Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina – Mercado Común Centroamericano y Panamá); iii) III rühm Lõuna-Aasia Piirkondliku Koostöö Assotsiatsiooni (SAARC) sekretariaat.

2. Komisjon teatab liikmesriikidele, kui piirkondlik rühm on täitnud lõikes 1 kehtestatud tingimused.

3. Artikli 78 lõike 1 punkti b ei kohaldata piirkondlikku rühma kuuluvast riigist pärinevate toodete suhtes, kui neid veetakse mõne teise samasse piirkondlikku rühma kuuluva riigi territooriumi kaudu, olenemata sellest, kas need läbivad seal täiendava töö või töötlemise või mitte.

Artikkel 73

Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid manuseid, varuosi ja tööriistu, mis on tavalise varustuse osaks ja mis kuuluvad hinna sisse ning mille eest ei esitata eraldi arvet, käsitatakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana.

Artikkel 74

Harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegliga 3 määratletud komplektil on päritolustaatus, kui komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Komplektil tervikuna on päritolustaatus, sõltumata sellest, et see koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, kui päritolustaatuseta toodete väärtus on alla 15 % komplekti tehasehinnast.

Artikkel 75

Selleks et määrata kindlaks, kas toode on päritolustaatusega või mitte, ei ole vaja kindlaks määrata järgnevate toote valmistamisel kasutatavate toodete päritolu:

a) elektrienergia ja kütus;

b) tehas ja selle sisseseade;

c) masinad ja tööriistad;

d) kaup, mis ei kuulu toote lõppkoosseisu.

Artikkel 76

1. Käesoleva jao sätete kohaldamisel võib teha erandeid üldise soodustuste süsteemiga hõlmatud vähimarenenud soodustatud riikide kasuks, kui seda õigustab olemasolevate tööstusharude areng või uute tööstusharude loomine. Vähimarenenud soodustatud riigid on loetletud üldiste tariifsete soodustuste kohaldamist käsitlevates nõukogu määrustes ja ESTÜ otsuses. Selleks esitab kõnealune riik ühendusele eranditaotluse kooskõlas lõikes 3 nimetatud põhjendustega.

2. Taotluste läbivaatamisel võetakse eelkõige arvesse:

a) juhtumeid, kus olemasolevate päritolureeglite kohaldamisega kahjustataks märkimisväärselt asjaomase riigi tööstusharu võimalusi jätkata eksporti ühendusse, iseäranis neid juhtumeid, mis võivad põhjustada ettevõtete sulgemisi;

b) erijuhtumeid, mille puhul on ilmne, et päritolureeglid võiksid takistada suuremahulisi investeeringuid tööstusse, ning mille puhul investeerimisprogrammi elluviimist toetav erand võimaldaks täita nimetatud reegleid järk-järgult;

c) tehtava otsuse majanduslikku ja sotsiaalset mõju eelkõige soodustatud riikide ja ühenduse tööhõivele.

3. Selleks et hõlbustada eranditaotluste läbivaatamist, esitab taotlev riik oma taotluse kinnituseks võimalikult täieliku teabe eelkõige järgmiste aspektide kohta:

— lõpptoote kirjeldus,

— kolmandast riigist pärinevate materjalide laad ja kogus,

— valmistusprotsess,

— lisandväärtus,

— asjaomase ettevõtte töötajate arv,

— eeldatav ekspordimaht ühendusse,

— teised võimalikud tooraine hankimise allikad,

— taotletava tähtaja põhjendused,

— muud märkused.

4. Komisjon esitab eranditaotluse komiteele. ►M22 Otsus tehakse vastavalt komiteemenetlusele. ◄

5. Erandit kohaldades peab päritolusertifikaadi vormi A lahtrisse 4 või artikliga 89 ettenähtud kaubaarve deklaratsioonile kirjutama järgmise fraasi:

“Erand — Määrus (EÜ) nr…/…”

6. Lõikeid 1–5 kohaldatakse kõikide pikendamiste suhtes.

Artikkel 77

Käesolevas jaos sätestatud päritolustaatuse saamise tingimusi tuleb täita igal ajal soodustatud riigis või ühenduses.

Kui soodustatud riigist või ühendusest mõnda teise riiki eksporditavad päritolustaatusega tooted saadetakse tagasi, tuleb neid käsitada päritolustaatuseta toodetena, kui pädevatele asutustele ei saa tõendada, et:

— tagasitoodud tooted on samad, mis on eksporditud, ja

— need ei ole kõnealuses riigis või eksportimise ajal läbinud ühtegi muud toimingut peale nende, mis on vajalikud kaupade seisundi säilitamiseks.

Artikkel 78

1. Järgmisi juhtumeid käsitatakse otseveona soodustatud riigist ühendusse või ühendusest soodustatud riiki:

a) tooteid ei veeta ühegi teise riigi territooriumi kaudu, v.a artikli 72 kohaldamise korral, kui tooted ei läbi samasse piirkondlikku rühma kuuluva teise riigi territooriumi;

b) ühe saadetise moodustavaid tooteid veetakse mõne muu kui soodustatud riigi või ühenduse territooriumi kaudu, vajaduse korral laadides tooteid ümber või ladustades ajutiselt kõnealustes riikides, tingimusel et tooted jäävad transiidi- või ladustamisriigis tollijärelevalve alla ning ei läbi ühtegi muud toimingut peale mahalaadimise, ümberlaadimise või muu toimingu, mille eesmärk on kauba seisundi säilitamine;

c) tooteid veetakse Norra või Šveitsi territooriumi kaudu ja seejärel reeksporditakse täielikult või osaliselt ühendusse või soodustatud riiki, tingimusel et tooted on transiidi- või ladustamisriigis tollijärelevalve all ega läbi ühtegi muud toimingut peale mahalaadimise, ümberlaadimise või toimingu, mille eesmärk on kauba seisundi säilitamine;

d) tooteid veetakse torutransporti kasutades katkematult läbi mõne teise territooriumi, mis ei ole soodustatud ekspordiriik.

2. Pädevatele tolliasutustele tuleb tõendada, et lõike 1 punktides b ja c nimetatud tingimused on täidetud, ja esitada:

a) üksainus veodokument, mis hõlmab teekonda ekspordiriigist läbi transiidiriigi, või

b) transiidiriigi tolli väljastatud tõend: — milles on toodete täpne kirjeldus, — milles on märgitud toodete maha- ja ümberlaadimiskuupäevad, vajaduse korral laevade või teiste kasutatud transpordivahendite nimed ning — mis tõendab, millistel tingimustel olid tooted transiidiriigis;

c) eespool nimetatud dokumentide puudumisel mõni muu dokument, mis on tõendina kasutatav.

Artikkel 79

1. Päritolustaatusega toodetele, mis saadetakse soodustatud riigist mõnda teise riiki näitusele ja müüakse pärast näitust ühendusse importimiseks, antakse importimisel artiklis 67 osutatud tariifseid soodustusi, tingimusel et nimetatud tooted vastavad käesolevas jaos kehtestatud nõuetele, mille kohaselt saab neid käsitada soodustatud ekspordiriigist pärinevate toodetena, ja et pädevale ühenduse tollile on tõendatud järgmised asjaolud:

a) eksportija on toimetanud nimetatud tooted soodustatud riigist otse näitust korraldavasse riiki ja seal need näitusel välja pannud;

b) eksportija on tooted müünud või muul viisil võõrandanud ühenduses asuvale isikule;

c) tooted on toimetatud ühendusse näituse ajal või vahetult peale näitust samal kujul, nagu need olid näitusele saates;

d) alates näitusele saatmisest ei ole tooteid kasutatud muuks otstarbeks kui seal väljapanekuks.

2. Päritolusertifikaadi vorm A esitatakse tollile tavalisel viisil. Sellele märgitakse näituse nimi ja aadress. Vajaduse korral võidakse nõuda dokumentaalseid lisatõendeid toodete laadi ja väljapanekutingimuste kohta.

3. Lõiget 1 kohaldatakse kõikide kaubandus-, tööstus-, põllumajandus- või käsitöönäituste, -messide või muude samalaadsete avalike ürituste ja väljapanekute suhtes, mille jooksul jäävad kõnealused tooted tollikontrolli alla, välja arvatud kauplustes või äripindadel korraldatavad eraviisilised üritused, mille eesmärk on välismaiste toodete müük.







2. alajagu

Päritolutõend

Artikkel 80

Soodustatud riigist pärinevate toodete suhtes kohaldatakse artiklis 67 nimetatud tariifseid soodustusi, kui nende kohta esitatakse kas:

a) päritolusertifikaadi vorm A, mille näidis on esitatud lisas 17; või

b) artikli 89 lõikes 1 täpsustatud juhtudel deklaratsioon, mille tekst on esitatud lisas 18 ja mille eksportija esitab kaubaarves, kättetoimetamisteatises või muus äridokumendis, kus kõnealuseid tooteid piisavalt täpselt kirjeldatakse, et neid saaks hiljem identifitseerida (edaspidi “kaubaarve deklaratsioon”).







a)

PÄRITOLUSERTIFIKAADI VORM A

Artikkel 81

1. Päritolusertifikaadi vormi A esitamise korral, mille on välja andnud kas soodustatud riigi toll või mõni muu pädev valitsusasutus, käsitatakse käesoleva jao tähenduses päritolustaatusega tooteid sobivatena ühendusse importimisel artiklis 67 osutatud tariifseid soodustusi saama, tingimusel et need on veetud otseveona artikli 78 tähenduses ja et kõnealune riik:

— on edastanud komisjonile artikli 93 alusel nõutava teabe, ja

— abistab ühendust, lubades liikmesriikide tolliasutustel kontrollida dokumendi ehtsust või kõnesolevate toodete tegelikku päritolu käsitleva teabe õigsust.

2. Päritolusertifikaadi vormi A võib välja anda ainult juhul, kui see on artiklis 67 osutatud tariifsete soodustuste kohaldamiseks vajalik dokumentaalne tõend.

3. Päritolusertifikaadi vorm A antakse välja ainult eksportija või tema volitatud esindaja kirjaliku taotluse alusel.

4. Eksportija või tema volitatud esindaja esitab koos taotlusega kõik vajalikud tõendavad dokumendid selle kohta, et eksporditavad tooted vastavad päritolusertifikaadi vormi A väljaandmise tingimustele.

5. Sertifikaadi annab välja soodustatud riigi pädev valitsusasutus, kui eksporditavaid tooteid võib 1. alajao tähenduses käsitada kõnealusest riigist pärinevatena. Sertifikaat antakse eksportijale niipea, kui eksport on toimunud või tagatud.

6. Selleks et kontrollida lõikes 5 sätestatud tingimuste täitmist, on pädeval valitsusasutusel õigus nõuda mis tahes dokumentaalset tõendit või teha vajalikku kontrolli.

7. Soodustatud riigi pädev valitsusasutus peab tagama, et sertifikaadid ja taotlused oleksid nõuetekohaselt täidetud.

8. Päritolusertifikaadi vormi A lahtri 2 täitmine on vabatahtlik. Lahter 12 tuleb täita nõuetekohaselt, märkides sinna kas “Euroopa Ühendus” või ühe liikmesriigi nime.

9. Päritolusertifikaadi vormi A väljaandmiskuupäev märgitakse lahtrisse 11. Lahtrisse, mis on ette nähtud sertifikaadi välja andnud pädevale riigiasutusele, tuleb allkiri kirjutada käsitsi.

Artikkel 82

Kui importija taotlusel ja impordiriigi tolli poolt ettenähtud tingimustel imporditakse harmoneeritud süsteemi XVI või XVII jaotise või rubriikide 7308 või 9406 alla kuuluvaid harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegli 2.a tähenduses lahtivõetud või kokkupanemata tooteid eraldi saadetisena, esitatakse tollile selle toote kohta ühekordne päritolutõend esimese kaubasaadetise importimisel.

Artikkel 83

Et päritolusertifikaadi vorm A on dokumentaalne tõend artiklis 67 osutatud tariifseid soodustusi käsitlevate sätete kohaldamiseks, vastutab ekspordiriigi pädev valitsusasutus selle eest, et võetaks tarvitusele abinõud toodete päritolu ja muude sertifikaadis märgitud andmete kontrollimiseks.

Artikkel 84

Päritolutõend esitatakse impordiliikmesriigi tolliasutustele seadustiku artiklis 62 sätestatud korras. Nimetatud tolliasutused võivad nõuda päritolutõendi tõlget ja samuti võib toll nõuda, et koos impordideklaratsiooniga esitatakse ka importija kinnitus selle kohta, et tooted vastavad käesoleva jao sätete kohaldamiseks ettenähtud tingimustele.

Artikkel 85

1. Erandina artikli 81 lõikest 5 võib päritolusertifikaadi vormi A erandkorras välja anda pärast sellega hõlmatud toodete eksporti, kui:

a) seda ei antud ekspordi ajal välja vea või tahtmatu tegevusetuse või eriasjaolude tõttu või

b) kui pädevatele valitsusasutustele on tõestatud, et päritolusertifikaadi vorm A anti välja, kuid tehnilistel põhjustel seda importimisel ei aktsepteeritud.

2. Pädev valitsusasutus võib sertifikaadi tagasiulatuvalt välja anda ainult pärast kontrollimist, et eksportija taotluses esitatud andmed ühtivad ►C2 ekspordiga seotud dokumentides ◄ sisalduvate andmetega ja et as ja omaste toodete eksportimisel ei antud välja käesoleva jao sätetele vastavat päritolusertifikaadi vormi A.

3. Tagasiulatuvalt väljaantud päritolusertifikaadi vormi A lahtrisse 4 tuleb teha märge “Issued retrospectively” või “Délivré a posteriori”.

Artikkel 86

1. Päritolusertifikaadi vormi A varguse, kadumise või hävimise korral võib eksportija taotleda selle välja andnud pädevalt valitsusasutuselt duplikaati nende valduses olevate ekspordidokumentide põhjal. Sel viisil väljaantud duplikaadi vormi A lahtrisse 4 tuleb teha märge “Duplicate” või “Duplicata” koos selle väljaandmiskuupäeva ja originaalsertifikaadi seerianumbriga.

2. Artikli 90b kohaldamisel hakkab duplikaat kehtima alates originaalsertifikaadi väljaandmise kuupäevast.

Artikkel 87

1. Kui päritolustaatusega toodetele rakendatakse ühenduse tolliasutuse kontrolli, võib originaalpäritolutõendi asendada ühe või mitme päritolusertifikaadi vormiga A, kui kõik tooted või osa neist saadetakse mujale ühendusse või Šveitsi või Norrasse. Asendussertifikaadi (-sertifikaatide) vormid A annab välja see tolliasutus, kelle kontrolli alla tooted esitatakse.

2. Lõike 1 või artikli 88 kohaselt väljaantud asendussertifikaati käsitatakse sellega hõlmatud toodete tegeliku päritolusertifikaadina. Asendussertifikaat koostatakse reeksportija kirjaliku taotluse alusel.

3. Asendussertifikaadi ülemisse parempoolsesse lahtrisse märgitakse selle välja andnud vahendajariigi nimi.

Lahtrisse 4 tehakse üks järgmistest märgetest: “Replacement certificate” või “Certificat de remplacement” , samuti lisatakse sinna originaalsertifikaadi väljaandmise kuupäev ja seerianumber.

Reeksportija nimi märgitakse lahtrisse 1.

Lõpliku kaubasaaja nime võib märkida lahtrisse 2.

Originaalsertifikaadi kõik andmed reeksporditavate toodete kohta tuleb üle viia lahtritesse 3–9.

Viited reeksportija esitatud kaubaarvele tuleb märkida lahtrisse 10.

Asendussertifikaadi välja andnud tolliasutus teeb oma kinnitusmärke lahtrisse 11. Asutuse vastutus piirdub asendussertifikaadi väljaandmisega. Lahtrisse 12 kantavad andmed päritoluriigi ja sihtriigi kohta võetakse originaalsertifikaadist. Nimetatud lahtrile kirjutab alla reeksportija. Kõnesolevale lahtrile heauskselt allakirjutanud reeksportija ei vastuta originaalsertifikaati tehtud sissekannete õigsuse eest.

4. Tolliasutus, kes lõikes 1 nimetatud toimingu peab tegema, märgib originaalsertifikaadile esitatud edasisaadetava kauba massi, arvu ja laadi ning vastava asendussertifikaadi või -sertifikaatide seerianumbri või -numbrid. Tolliasutus säilitab originaalsertifikaati vähemalt kolm aastat.

5. Asendussertifikaadile võib lisada originaalsertifikaadi koopia.

6. Kui ühendusse toomisel antakse toodetele artiklis 67 nimetatud tariifseid soodustusi artikliga 76 ettenähtud erandi alusel, kohaldatakse käesolevas artiklis sätestatud korda ainult ühendusse toomiseks ettenähtud toodetele.

Artikkel 88

Asendussertifikaadi vormi A esitamise korral, mille on soodustatud riigi pädevate valitsusasutuste väljaantud päritolusertifikaadi vormi A alusel välja andnud Norra või Šveitsi toll, käsitatakse käesoleva jao tähenduses päritolustaatusega tooteid ühendusse importimisel sobivatena artiklis 67 kindlaksmääratud tariifseid soodustusi saama, tingimusel et artiklis 78 kehtestatud tingimused on täidetud ning et Norra ja Šveits abistavad ühendust sellega, et lubavad ühenduse tollil kontrollida väljaantud sertifikaatide ehtsust ja õigsust. Artiklis 94 sätestatud kontrollimenetlust kohaldatakse mutatis mutandis. Artikli 94 lõikes 3 sätestatud tähtaega pikendatakse kuni kaheksa kuuni.







b)

KAUBAARVE DEKLARATSIOON

Artikkel 89

1. Kaubaarve deklaratsiooni võib koostada:

a) ühenduse heakskiidetud eksportija artikli 90 tähenduses või

b) iga eksportija mis tahes kaubasaadetise kohta, mis koosneb ühest või enamast pakist ja mis sisaldab päritolustaatusega tooteid, mille koguväärtus ei ületa 6 000 eurot, ja tingimusel, et artikli 81 lõikes 1 nimetatud abi kohaldatakse käesoleva protseduuri suhtes.

2. Kaubaarve deklaratsiooni võib koostada, kui asjaomaseid tooteid saab käsitleda ühendusest või soodustatud riigist pärinevatena ja need vastavad muudele käesoleva jao nõuetele.

3. Eksportija, kes koostab kaubaarve deklaratsiooni, peab olema valmis igal ajal esitama eksportiva riigi tolli- või muu pädeva valitsusasutuse taotlusel kõik vajalikud dokumendid, mis tõestavad asjaomaste toodete päritolustaatust ja kinnitavad, et käesoleva jao muud nõuded on täidetud.

4. Eksportija koostab kaubaarve deklaratsiooni kas prantsuse või inglise keeles, trükkides trükimasinal, tembeldades või välja trükkides arvele, saatelehele või mõnele muule äridokumendile deklaratsiooni, mille tekst on esitatud lisas 18. Kui deklaratsioon täidetakse käsitsi, tuleb seda teha tindiga ja kasutada suurtähti.

5. Kaubaarve deklaratsioonile kirjutab eksportija oma originaalallkirja käsitsi. Heakskiidetud eksportijalt artikli 90 tähenduses ei nõuta siiski sellistele deklaratsioonidele allakirjutamist, tingimusel et ta annab tollile kirjaliku kinnituse, et ta võtab endale täieliku vastutuse kõikide kaubaarve deklaratsioonide eest, mille alusel saab teda identifitseerida, nagu ta oleks sellele käsitsi alla kirjutanud.

6. Lõike 1 punktis b nimetatud juhtudel kehtivad kaubaarve deklaratsiooni kasutamise kohta järgmised eritingimused:

a) iga kaubasaadetise kohta täidetakse üks kaubaarve deklaratsioon;

b) kui kaubasaadetises sisalduvat kaupa on ekspordiriigis juba “päritolustaatusega toodete” määratluse alusel kontrollitud, võib eksportija kõnealusele kontrollile viidata kaubaarve deklaratsioonis.

Esimese lõigu sätted ei vabasta eksportijaid kõikide muude tolli- või postieeskirjadega ettenähtud tolliformaalsuste täitmisest.

Artikkel 90

1. Ühenduse toll võib anda eksportijale (edaspidi “heakskiidetud eksportija”), kes tegeleb artikli 67 lõike 2 tähenduses pidevalt ühendusest pärinevate toodete veoga ja kes esitab tollile kõik tagatised, mis on vajalikud toodete päritolustaatuse ja muude käesolevas jaos ettenähtud nõuete täitmise kontrollimiseks, loa täita ise kaubaarve deklaratsioone, sõltumata asjaomaste toodete väärtusest.

2. Toll võib anda heakskiidetud eksportija staatuse mis tahes tingimustel, mida ta peab asjakohaseks.

3. Toll annab heakskiidetud eksportijale tolliloa numbri, mis tuleb märkida kaubaarve deklaratsioonile.

4. Toll kontrollib heakskiidetud eksportija loa kasutamist.

5. Toll võib loa igal ajal kehtetuks tunnistada. Ta peab tegema seda siis, kui heakskiidetud eksportija ei esita enam lõikes 1 nimetatud tagatisi, ei täida lõikes 2 nimetatud tingimusi või kasutab luba muul viisil vääriti.

Artikkel 90a

1. Artikli 67 lõike 2 kohane ühenduse kauba päritolustaatus tõendatakse, esitades:

a) kaupade liikumissertifikaadi EUR.1, mille näidis on esitatud lisas 21, või

b) artiklis 89 nimetatud deklaratsiooni.

2. Eksportija või tema volitatud esindaja märgib kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 lahtrisse 2 “GSP beneficiary countries” ja “EC” või “Pays bénéficiaires du SPG” ja “CE”.

3. Käesoleva jao sätteid, mis käsitlevad päritolusertifikaatide vormi A väljaandmist, kasutamist ja järelkontrolli, kohaldatakse kaupade liikumissertifikaatide EUR.1 suhtes ja, v.a nende väljaandmist käsitlevad sätted, kaubaarve deklaratsioonide suhtes mutatis mutandis.

Artikkel 90b

1. Päritolutõend kehtib 10 kuud alates selle väljaandmisest ekspordiriigis ning see tuleb nimetatud aja jooksul esitada impordiriigi tollile.

2. Kui päritolutõendid esitatakse impordiriigi tollile pärast lõikes 1 kindlaksmääratud esitamistähtaja lõppu, võib selle aktsepteerida artikli 67 nimetatud tariifse sooduskohtlemise kohaldamiseks, juhul kui need dokumendid on jäänud tähtaja jooksul esitamata erandlike asjaolude tõttu.

3. Muudel hilinemisjuhtudel võib impordiriigi toll päritolutõendeid aktsepteerida siis, kui tooted on talle esitatud enne kõnesoleva tähtaja lõppu.

4. Importija taotluse korral ja võttes arvesse impordiliikmesriigi tolli ettenähtud tingimusi, võib esimese partii importimisel esitada tollile ühe päritolutõendi, kui:

a) kauba importimine on regulaarne ja pidev ning impordil on märkimisväärne kaubanduslik väärtus;

b) kauba suhtes kohaldatakse sama müügilepingu tingimusi ja selle lepingu pooled asuvad ekspordiriigis või ühenduses;

c) kaup on klassifitseeritud sama koondnomenklatuuri koodi alla (kaheksa numbrit);

d) kaup tuleb eranditult samalt eksportijalt ja on saadetud samale importijale ning selle kauba tolliformaalsused täidetakse samas ühenduse tolliasutuses.

Seda korda rakendatakse pädeva tolli poolt kindlaksmääratud koguste ja ajavahemiku suhtes. See ajavahemik ei tohi mitte mingil juhul olla pikem kui kolm kuud.

Artikkel 90c

1. Tooteid, mida üks eraisik saadab teisele eraisikule väikepakis või mis kuuluvad reisija isikliku pagasi hulka, käsitatakse artiklis 67 osutatud tariifsete soodustustega hõlmatud päritolustaatusega toodetena ning päritolusertifikaadi vormi A ega kaubaarve deklaratsiooni ei ole vaja esitada, kui kõnealuste toodete import ei ole kaubanduslikku laadi ning kaup on deklareeritud nii, et kõnealuse jao kohaldamiseks ettenähtud tingimused on täidetud, samuti ka siis, kui ei teki kahtlust nimetatud deklaratsiooni õigsuses.

2. Importi, mis on juhutine ja koosneb eranditult toodetest, mis on ette nähtud vastuvõtjate või reisijate või nende perekonnaliikmete isiklikuks kasutamiseks, ei käsitata kaubandusliku impordina, kui toodete laadi ja koguse põhjal on ilmne, et neid ei impordita kaubanduslikel eesmärkidel.

Lisaks sellele ei tohi väikepakendite puhul selliste toodete koguväärtus ületada 500 eurot ja reisijate isikliku pagasi hulka kuuluvate toodete puhul 1 200 eurot.

Artikkel 91

1. Kui kohaldatakse artikli 67 lõikeid 2, 3 või 4, võtavad soodustatud riigi pädevad valitsusasutused, kes vastutavad päritolusertifikaadi vormi A väljaandmise eest, toodete puhul, mille valmistamiseks kasutatakse ühendusest, Norrast või Šveitsist pärinevaid materjale, arvesse kaupade liikumissertifikaati EUR.1 või vajaduse korral kaubaarve deklaratsiooni.

2. Lõikes 1 sätestatud juhtudel välja antud päritolusertifikaadi vormi A lahter 4 peab sisaldama märkusi “EC cumulation”, “Norway cumulation”, “Switzerland cumulation” või “Cumul CE”, “Cumul Norvège”, “Cumul Suisse”.

Artikkel 92

Kui päritolusertifikaadi vormi A, kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 või kaubaarve deklaratsiooni ja nende dokumentide kannetes, mis esitatakse tollile toodete importimiseks vajalike formaalsuste täitmiseks, avastatakse väikesi erinevusi, ei muuda see sertifikaati ipso facto tühiseks, kui sertifikaadi vastavus esitatavatele toodetele on nõuetekohaselt tõendatud.

Päritolusertifikaadi vormi A, kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 või kaubaarve deklaratsiooni ilmsed vormilised vead, nagu näiteks trükivead, ei tohi põhjustada dokumendi tagasilükkamist, kui need vead ei tekita põhjendatud kahtlusi dokumendis esitatud kannete õigsuses.







3. alajagu

Halduskoostöö meetodid

Artikkel 93

1. Soodustatud riigid edastavad komisjonile nende valitsusasutuste nimed, aadressid ja pitserijäljendid, kellel on õigus välja anda päritolusertifikaadi vormi A, samuti nende asjakohaste valitsusasutuste nimed ja aadressid, kes vastutavad päritolusertifikaatide vormi A ja kaubaarve deklaratsioonide kontrollimise eest. Pitserid kehtivad alates kuupäevast, mil komisjon on kätte saanud nende jäljendid. Komisjon edastab selle teabe iga liikmesriigi tollile. Kui need teated muudavad varasemaid teateid, teatab komisjon uute pitserite jõustumise kuupäeva vastavalt soodustatud riikide pädevate asutuste poolt antud juhistele. Nimetatud teave on ametlikuks kasutamiseks; kui kaup tuleb siiskilubadavabasse ringlusse, võib kõnesolev tolliasutus lubada importijal või tema nõuetekohaselt volitatud esindajal tutvuda käesolevas lõikes nimetatud pitserijäljenditega.

2. Komisjon avaldab Euroopa Ühenduste Teatajas (C-seerias) kuupäeva, mil artiklis 97 nimetatud uued soodustatud riigid on täitnud lõikes 1 osutatud kohustused.

3. Komisjon saadab soodustatud riikidele pitserijäljendite näidised, mida iga liikmesriigi toll kasutab kaupade liikumissertifikaatide EUR.1 väljaandmisel.

Artikkel 93a

Artiklis 67 osutatud tariifseid soodustusi käsitlevate sätete kohaldamiseks täidab soodustatud riik neid eeskirju või tagab nende eeskirjade täitmise, mis käsitlevad toodete päritolu, päritolusertifikaadi vormi A täitmist ja väljaandmist, kaubaarve deklaratsioonide kasutamise tingimusi ning halduskoostöö meetodeid.

Artikkel 94

1. Järelkontrolli päritolusertifikaatide vormi A ja kaubaarve deklaratsioonide üle tehakse pisteliselt või siis, kui ühenduse tollil tekib põhjendatud kahtlus dokumentide ehtsuses, kõnealuste toodete päritolustaatuses või käesoleva jao muude nõuete täitmises.

2. Lõike 1 kohaldamiseks tagastab ühenduse tolliasutus kaupade päritolusertifikaadi vormi A ja kaubaarve, kui see on esitatud, kaubaarve deklaratsiooni või nende dokumentide koopiad soodustatud ekspordiriigi pädevatele valitsusasutustele, vajaduse korral uurimist põhjendades. Kõik saadud dokumendid ja teave, mille põhjal võib oletada, et päritolutõendis esitatud andmed on ebaõiged, saadetakse kontrollitaotluse tõendamiseks.

Kui kõnealune tolliasutus otsustab artiklis 67 nimetatud tariifsete soodustuste andmise kuni kontrolli tulemuste selgumiseni peatada, teeb ta ettepaneku tooted importijale vabastada, kui kõik vajalikud ettevaatusabinõud on kasutusele võetud.

3. Kui järelkontrolli taotlus on esitatud kooskõlas lõikega 1, tehakse kontroll ja selle tulemused teatatakse ühenduse tolliasutustele hiljemalt kuue kuu jooksul. Tulemuste põhjal peab selguma, kas kõnealune päritolutõend kehtib tegelikult eksporditud toodete suhtes ja kas neid tooteid saab käsitleda soodustatud riigist või ühendusest pärinevatena.

4. Kui päritolusertifikaadi vorm A on antud välja vastavalt artiklile 91, lisatakse vastusele kaupade liikumissertifikaadi (liikumissertifikaatide) EUR.1 koopia (koopiad) või vajaduse korral vastav(ad) kaubaarve deklaratsioon(id).

5. Kui põhjendatud kahtluse korral lõikes 3 ettenähtud kuue kuu jooksul vastust ei saada või kui vastus ei sisalda piisavat teavet, et otsustada, kas kõnealune dokument on ehtne, või et määrata toodete tegelikku päritolu, saadetakse pädevatele asutustele teine teade. Kui nelja kuu jooksul pärast teist teadet ei esitata järelkontrolli tulemusi neid nõudvale asutusele või kui nende alusel ei ole võimalik otsustada, kas kõnealune dokument on ehtne, või määrata toodete tegelikku päritolu, keelduvad nimetatud asutused tariifse sooduskohtlemise kohaldamisest, välja arvatud erandlike asjaolude korral.

Esimese lõigu sätteid kohaldatakse samasse piirkondlikku rühma kuuluvate riikide vahel vastavalt käesoleva jao sätetele koostatud päritolusertifikaadi vormi A järelkontrolliks.

6. Kui järelkontroll või mis tahes olemasolev teave näitab, et käesoleva jao sätteid on rikutud, teostab või korraldab soodustatud ekspordiriik asjakohase kiirusega omal algatusel või ühenduse nõudmisel uurimise selliste rikkumiste väljaselgitamiseks ja ärahoidmiseks. Ühendus võib nimetatud uurimises sel eesmärgil osaleda.

7. Päritolusertifikaatide vormi A üle järelkontrolli tegemiseks säilitab soodustatud ekspordiriigi pädev valitsusasutus sertifikaatide koopiaid ja kõiki nendele viitavaid ekspordidokumente vähemalt kolm aastat.

Artikkel 95

Artikli 78 lõike 1 punkti c ja artiklit 88 kohaldatakse ainult juhul, kui Norra ja Šveits kohaldavad ühenduse sätetega sarnaseid sätteid arenguriikidest pärinevatele teatud toodetele antavate tariifsete soodustuste puhul.

Komisjon teatab iga liikmesriigi tollile, kui Norra ja Šveits võtavad sellised sätted vastu, ning kuupäeva, millest alates alustatakse artikli 78 lõike 1 punkti c ja artikli 88 sätete ning Norra ja Šveitsi poolt vastuvõetud sarnaste sätete kohaldamist.

Neid sätteid kohaldatakse tingimusel, et ühendus, Norra ja Šveits on eelnevalt sõlminud lepingu, mis muu hulgas sedastab, et osapooled osutavad vajalikku vastastikust abi halduskoostöö alal.







4. alajagu

Ceuta ja Melilla

Artikkel 96

1. Käesolevas jaos kasutatav mõiste “ühendus” ei hõlma Ceutat ja Melillat. Mõiste “ühendusest pärinevad tooted” ei hõlma Ceutast ja Melillast pärinevaid tooteid.

2. Käesolevat jagu kohaldatakse mutatis mutandis, kui määratakse kindlaks, kas tooteid võib käsitada soodustatud ekspordiriigist pärinevatena, kui see riik saab nende toodete importimisel Ceutasse või Melillasse kasu üldisest soodustuste süsteemist, või Ceutast ja Melillast pärinevate toodetena.

3. Ceutat ja Melillat käsitatakse ühtse territooriumina.

4. Käesoleva jao sätteid, mis hõlmavad päritolusertifikaadi vormi A väljaandmist, kasutamist ja järelkontrolli, kohaldatakse Ceutast ja Melillast pärinevate toodete puhul mutatis mutandis.

5. Hispaania toll vastutab käesoleva jao kohaldamise eest Ceutas ja Melillas.







5. alajagu

Lõppsäte

Artikkel 97

Kui riik või territoorium nimetatakse või taasnimetatakse soodustatud riigiks vastavates nõukogu määrustes või ESTÜ vastuvõetud otsustes osutatud toodete suhtes, võivad sellest riigist või sellelt territooriumilt pärinevad kaubad saada üldisest soodustuste süsteemist tulenevaid soodustusi, tingimusel et neid eksporditi soodustatud riigist või territooriumilt artikli 93 lõikes 2 nimetatud kuupäeval või pärast seda kuupäeva.







2. jagu

▼M21

Soodustatud riigid või territooriumid, mille suhteskohaldatakse tariifseid soodusmeetmeid, mille ühendus onteatavate riikide ja territooriumide suhtes ühepoolseltkehtestanud

▼M18







1. alajagu

Päritolustaatusega toodete mõiste määratlus

Artikkel 98

▼M21

1. Selleks et kohaldada tariifseid soodusmeetmeid käsitlevaid sätteid, mille ühendus on ühepoolselt kehtestanud teatavate riikide, riikide rühmade ja territooriumide suhtes (edaspidi “soodustatud riigid või territooriumid”.), välja arvatud käesoleva peatüki 1. jaos nimetatud riigid ja territooriumid ning ühendusega assotsieerunud ülemeremaad ja -territooriumid, käsitatakse järgmisi tooteid soodustatud riigist või territooriumilt pärinevatena:

▼M18

a) täielikult ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ artikli 99 tähenduses valmistatud tooted;

b) ►M21 soodustatud riigis või territooriumil ◄ valmistatud tooted, milleks on kasutatud muid, kui punktis a osutatud tooteid, tingimusel et artikli 100 tähenduses on need läbinud piisava töö või töötluse.

2. Käesoleva jao kohaldamisel käsitatakse lõike 3 tähenduses ühendusest pärinevaid tooteid, mis peavad ►M21 soodustatud riigis või territooriumil ◄ läbima artiklis 101 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötlemise, nimetatud ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ pärinevatena.

3. Ühenduses saadud toodete päritolu kindlakstegemiseks kohaldatakse lõiget 1 mutatis mutandis.

Artikkel 99

1. Järgmisi tooteid käsitatakse ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ või ühendusest täielikult pärinevate toodetena:

a) selle pinnasest või merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad;

b) seal koristatud taimekasvatussaadused;

c) seal sündinud ja kasvatatud elusloomad;

d) seal kasvatatud elusloomadest valmistatud tooted;

e) seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused;

f) merekalapüügi- ja muud selle riigi aluste poolt väljaspool territoriaalvett merest püütud saadused;

g) selle riigi kalatöötlemislaevade pardal ainult punktis f osutatud saadustest valmistatud tooted;

h) seal kogutud kasutatud esemed, mis sobivad ainult tooraine saamiseks;

i) sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid;

j) väljaspool selle territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest välja toodud saadused, tingimusel et ►M21 soodustatud riigil või territooriumil ◄ või ühendusel on merepõhja või aluspinnase kasutamise ainuõigus;

k) kõik punktides a–j nimetatud saadustest või toodetest valmistatud tooted.

2. Lõike 1 punktides f ja g nimetatud mõisteid “selle riigi alused” ja “selle riigi kalatöötlemislaevad” kohaldatakse üksnes järgmiste aluste ja kalatöötlemislaevade suhtes:

— mis on registreeritud või laevaregistrisse kantud ►M21 soodustatud riigis või territooriumil ◄ või liikmesriigis,

— mis kannavad ►M21 soodustatud riigi või territooriumi ◄ või liikmesriigi lippu,

— mis vähemalt 50 % ulatuses kuuluvad kõnesoleva ►M21 soodustatud riigi või territooriumi ◄ kodanikele või äriühingule, mille peakontor asub selles vabariigis või mõnes liikmesriigis ja mille juht või juhtkond, juhatuse või nõukogu esimees ning enamik mõlema organi liikmeid on selle vabariigi või liikmesriigi kodanikud, ja äriühingute puhul kuulub vähemalt pool nende kapitalist eespool nimetatud vabariigile või liikmesriigile, nende avalik-õiguslikele isikutele või kodanikele,

— mille kapten ja ohvitserid on ►M21 soodustatud riigi või territooriumi ◄ või liikmesriikide kodanikud ja

— mille meeskonnast vähemalt 75 % on ►M21 soodustatud riigi või territooriumi ◄ või liikmesriikide kodanikud.

3. Mõisted “ ►M21 soodustatud riik või territoorium ◄ ” ja “ühendus” hõlmavad ka nimetatud vabariigi või liikmesriikide territoriaalvett.

4. Avamerel tegutsevaid aluseid, sealhulgas kalatöötlemislaevu, mille pardal püütud kala läbib töö või töötluse, käsitatakse ►M21 soodustatud riigi või territooriumi ◄ või liikmesriigi territooriumi osana, tingimusel et need vastavad lõikes 2 kindlaksmääratud tingimustele.

Artikkel 100

Artikli 98 kohaldamisel loetakse tooteid, mis ei ole täielikult ►M21 soodustatud riigis või territooriumil ◄ või ühenduses valmistatud, piisava töö või töötluse läbinuks, kui lisa 15 loendis esitatud tingimused on täidetud.

Nendes tingimustes on märgitud kõikide käesolevas jaos nimetatud toodete valmistamisel kasutatavate päritolustaatuseta materjalidega tehtavad tööd või töötlemistoimingud, mida kohaldatakse üksnes selliste materjalide suhtes.

Kui toodet, mis on saanud päritolu loendis märgitud tingimuste täitmise teel, kasutatakse muu toote valmistamisel, ei kohaldata selle suhtes tingimusi, mida kohaldatakse valmistoote suhtes, ning ei võeta arvesse päritolustaatuseta materjale, mida selle toote valmistamisel võidakse kasutada.

Artikkel 101

▼M22

1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, sõltumata sellest, kas artikli 100 tingimused on täidetud või mitte:

a) toimingud, mis tagavad toodete seisundi säilimise nende vedamisel ja ladustamisel;

b) pakkeüksuste osadeksjagamine ja koondamine;

c) pesemine, puhastamine; tolmu, oksiidi, õli, värvi ja muude katete eemaldamine;

d) tekstiilesemete triikimine ja pressimine;

e) lihtsad värvimis- ja poleerimistööd;

f) teravilja ja riisi kestade eemaldamine, osaline või täielik jahvatamine, poleerimine ja glaseerimine;

g) suhkru toonimine ja tükkipressimine; suhkru osaline või täielik jahvatamine;

h) puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine;

i) teritamine, lihtlihvimine või lihtlõikamine;

j) tuulamine, sõelumine, sorteerimine, liigitamine, klassifitseerimine, kokkusobitamine (sh kaubakomplektide koostamine);

k) lihtne klaas- või plastpudelitesse, plekkpurkidesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele jms kinnitamine ning kõik muu lihtne pakendamine;

l) märkide, etikettide ja muude tunnusmärkide kinnitamine või trükkimine tootele või selle pakendile;

m) üht või mitut sorti toodete segamine, kui saadud segu üks või mitu komponenti ei vasta käesolevas jaos sätestatud tingimustele, mis võimaldaks neid käsitada soodustatud riigist või ühendusest pärinevana;

n) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks või toodete osadekslammutamine;

o) kaks või rohkem punktides a–n loetletud toimingut üheskoos;

p) loomade tapmine.

▼M18

2. Kõiki konkreetse tootega kas ►M21 soodustatud riigis või territooriumil ◄ või ühenduses tehtud toiminguid tuleb arvestada koos, kui määratakse kindlaks, kas selle tootega tehtud töö või töötlus lugeda lõike 1 tähenduses ebapiisavaks.

Artikkel 101a

1. Käesoleva jao sätete kohaldamisel on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri alusel klassifitseerimisel põhiüksuseks.

Sellest järeldub, et:

a) kui toode, mis koosneb toodete rühmast või kokkupandud toodetest, klassifitseeritakse harmoneeritud süsteemi alusel ühte rubriiki, moodustab tervik kvalifikatsiooniühiku;

b) kui partii koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, kohaldatakse käesoleva jao sätteid iga toote suhtes eraldi.

2. Kui harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegli 5 kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakkeüksus toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks.

Artikkel 102

1. Erandina artikli 100 sätetest võib päritolustaatuseta materjale kasutada antud toote valmistamiseks tingimusel, et nende koguväärtus ei ületa 10 % toote tehasehinnast.

Kui loendis on esitatud päritolustaatuseta materjalide maksimaalväärtuseks üks või mitu protsendimäära, ei tohi esimese lõigu kohaldamisel neid määrasid ületada.

2. Lõiget 1 ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete suhtes.

Artikkel 103

Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid manuseid, varuosi ja tööriistu, mis on tavalise varustuse osaks ja mis kuuluvad hinna sisse ning mille eest ei esitata eraldi arvet, käsitatakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana.

Artikkel 104

Harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegliga 3 määratletud komplektil on päritolustaatus, kui komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Komplektil tervikuna on päritolustaatus, sõltumata sellest, et see koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, kui päritolustaatuseta toodete väärtus on alla 15 % komplekti tehasehinnast.

Artikkel 105

Selleks et määrata kindlaks, kas toode on päritolustaatusega või mitte, ei ole vaja kindlaks määrata järgnevate toote valmistamisel kasutatavate toodete päritolu:

a) elektrienergia ja kütus;

b) tehas ja selle sisseseade;

c) masinad ja tööriistad;

d) kaup, mis ei kuulu toote lõppkoosseisu.

Artikkel 106

Käesolevas jaos sätestatud päritolustaatuse saamise tingimusi tuleb täita igal ajal ►M21 soodustatud riigis või territooriumil ◄ või ühenduses.

Kui ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ või ühendusest mõnda teise riiki eksporditavad päritolustaatusega tooted saadetakse tagasi, käsitatakse neid päritolustaatuseta toodetena, kui pädevatele asutustele ei saa tõendada, et:

— tagasitoodud tooted on samad, mis on eksporditud, ja

— need ei ole kõnealuses riigis või eksportimise ajal läbinud ühtegi muud toimingut peale nende, mis on vajalikud kaupade seisundi säilitamiseks.

Artikkel 107

1. Järgmisi juhtumeid käsitatakse otseveona ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ ühendusse või ühendusest ►M21 soodustatud riiki või territooriumile ◄ :

a) tooteid ei veeta ühegi teise riigi territooriumi kaudu;

b) ühe saadetise moodustavaid tooteid veetakse mõne muu kui ►M21 soodustatud riigi või territooriumi ◄ või ühenduse territooriumi kaudu, vajaduse korral laadides tooteid ümber või ladustades ajutiselt kõnealustes riikides, tingimusel et tooted jäävad transiidi- või ladustamisriigis tollijärelevalve alla ning ei läbi ühtegi muud toimingut peale mahalaadimise, ümberlaadimise või muu toimingu, mille eesmärk on kauba seisundi säilitamine;

c) tooteid veetakse torutransporti kasutades katkematult läbi mõne teise territooriumi, mis ei ole ►M21 soodustatud ekspordiriigi või -territooriumi ◄ või ühenduse territoorium.

2. Pädevale tolliasutusele tuleb tõendada, et lõike 1 punktis b nimetatud tingimused on täidetud, ja esitada:

a) üksainus veodokument, mis hõlmab teekonda ekspordiriigist läbi transiidiriigi, või

b) transiidiriigi tolli väljastatud tõend: — milles on täpne toodete kirjeldus, — milles on märgitud toodete maha- ja ümberlaadimiskuupäevad, vajaduse korral laevade või teiste kasutatud transpordivahendite nimed ning — mis tõendab, millistel tingimustel olid tooted transiidiriigis;

c) eespool nimetatud dokumentide puudumisel mõni muu dokument, mis on tõendina kasutatav.

Artikkel 108

1. Päritolustaatusega toodetele, mis saadetakse ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ mõnda teise riiki näitusele ja müüakse pärast näitust ühendusse importimiseks, antakse importimisel artiklis 98 osutatud tariifseid soodustusi, tingimusel et need vastavad käesolevas jaos kehtestatud nõuetele, mille kohaselt saab neid käsitada ►M21 soodustatud ekspordiriigist või territooriumilt ◄ pärinevate toodetena, ja et pädevale ühenduse tollile on tõendatud järgmised asjaolud:

a) eksportija on toimetanud nimetatud tooted ►M21 soodustatud riigist või territooriumilt ◄ otse näitust korraldavasse riiki ja seal need näitusel välja pannud;

b) eksportija on tooted müünud või muul viisil võõrandanud ühenduses asuvale isikule;

c) tooted on toimetatud ühendusse näituse ajal või vahetult peale näitust samal kujul, nagu need olid näitusele saates;

d) alates näitusele saatmisest ei ole tooteid kasutatud muuks otstarbeks kui seal väljapanekuks.

2. Kaupade liikumissertifikaat EUR.1 esitatakse ühenduse tollile tavalisel viisil. Sellele märgitakse näituse nimi ja aadress. Vajaduse korral võidakse nõuda dokumentaalseid lisatõendeid toodete laadi ja väljapanekutingimuste kohta.

3. Lõiget 1 kohaldatakse kõikide kaubandus-, tööstus-, põllumajandus- või käsitöönäituste, -messide või muude samalaadsete avalike ürituste ja väljapanekute suhtes, mille jooksul kõnealused tooted jäävad tollikontrolli alla, välja arvatud kauplustes või äripindadel korraldatavad eraviisilised üritused, mille eesmärk on välismaiste toodete müük.







2. alajagu

Päritolutõend

Artikkel 109

Soodustatud riigist pärinevate toodete suhtes kohaldatakse artiklis 98 nimetatud tariifset sooduskohtlemist, kui nende kohta esitatakse kas:

a) kaupade liikumissertifikaat EUR.1, mille näidis on esitatud lisas 21, või

b) artikli 116 lõikes 1 täpsustatud juhtudel deklaratsioon, mille tekst on esitatud lisas 22 ja mille eksportija esitab kaubaarves, kättetoimetamisteatises või muus äridokumendis, kus kõnealuseid tooteid piisavalt täpselt kirjeldatakse, et neid saaks hiljem identifitseerida (edaspidi “kaubaarve deklaratsioon”).







a)

KAUPADE LIIKUMISSERTIFIKAAT EUR.1

Artikkel 110

▼M21

1. Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 esitamise korral, mille on välja andnud kas soodustatud riigi või territooriumi toll või mõni muu pädev valitsusasutus, käsitatakse käesoleva jao tähenduses päritolustaatusega tooteid sobivatena ühendusse importimisel artiklis 98 osutatud tariifseid soodustusi saama, tingimusel et need on ühendusse transporditud otseveona artikli 107 tähenduses, ning et soodustatud riik või territoorium:

▼M18

— on edastanud komisjonile artikli 121 alusel nõutava teabe, ja

— abistavad ühendust, lubades liikmesriikide tolliasutustel kontrollida dokumendi ehtsust või kõnesolevate toodete tegelikku päritolu käsitleva teabe õigsust.

2. Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 võib välja anda ainult juhul, kui see on artiklis 98 osutatud tariifsete soodustuste kohaldamiseks vajalik dokumentaalne tõend.

3. Kaupade liikumissertifikaat EUR.1 antakse välja ainult eksportija või tema volitatud esindaja kirjaliku taotluse alusel. Taotlus esitatakse lisas 21 esitatud vormil, mis täidetakse kooskõlas käesoleva alajao sätetega.

►M21 Soodustat