1994L0019 — ET — 13.04.2005 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 94/19/EÜ,

30. mai 1994,

hoiuste tagamise skeemide kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 )

toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud menetluse kohaselt ( 3 )

ning arvestades, et:

asutamislepingu eesmärkide kohaselt tuleks krediidiasutuste tegevuse kooskõlalist arengut edendada kogu ühenduses, kõrvaldades kõik asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse piirangud ning suurendades samas pangandussüsteemi stabiilsust ja hoiustajate kaitset;

kui krediidiasutuste tegevuspiirangud on kõrvaldatud, tuleks kaaluda olukorda, mis võib tekkida, kui hoiused teistes liikmesriikides filiaale omavas krediidiasutuses peatatakse; on hädavajalik tagada hoiuste kaitse ühtlustatud miinimumtase, olenemata hoiuste asukohast ühenduses; selline hoiuste kaitse on panganduse siseturu väljakujundamisel sama oluline kui usaldatavusnormatiivid;

maksevõimetu krediidiasutuse sulgemise korral peavad mõnes muus kui krediidiasutuse peakontori asukohaliikmesriigis asuva filiaali hoiustajad olema kaitstud samasuguse hoiuste tagamise skeemiga kui asutuse muud hoiustajad;

kuludel, mida tagatisskeemis osalemine põhjustab krediidiasutusele, ei ole mingit seost kuludega, mida hoiustajate usalduse kadumise korral pangandussüsteemi stabiilsuse vastu põhjustaks pangahoiuste ulatuslik väljavõtmine mitte üksnes raskustes olevatest, vaid ka heas olukorras olevatest krediidiasutusest;

meetmete abil, mida liikmesriigid on võtnud vastavalt komisjoni 22. detsembri 1986. aasta soovitusele 87/63/EMÜ, mis käsitleb hoiuste tagamise skeemide sisseseadmist ühenduses, ( 4 ) ei ole soovitud tulemust täielikult saavutatud; see olukord võib kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist;

nõukogu 15. detsembri 1989. aasta teine direktiiv 89/646/EMÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise ning direktiivi 77/780/EMÜ muutmise kohta, ( 5 ) millega nähakse ette krediidiasutuse üheainsa tegevusloa süsteem ja tema päritoluliikmesriigi ametiasutuste järelevalve tema üle, jõustus 1. jaanuaril 1993;

filiaalil ei ole vastuvõtvas liikmesriigis enam tegevusluba vaja, sest üks tegevusluba kehtib kogu ühenduses ja tema maksevõime järele valvavad tema päritoluliikmesriigi pädevad asutused; selles olukorras on põhjendatud ühe ja sama krediidiasutuse kõikide ühenduses asutatud filiaalide hõlmamine ühe tagatisskeemiga; selleks skeemiks saab olla üksnes see, mis kehtib selle asutuste liigi suhtes kõnealuse asutuse peakontori asukohariigis, eelkõige seose tõttu, mis on filiaali maksevõime järelevalve ja tema liikmesuse vahel hoiuste tagamise skeemis;

ühtlustumine peab piirduma hoiuste tagamise skeemide põhiosadega ja tagama ühtlustatud miinimumtaseme põhjal arvutatud hüvitiste maksmise väga lühikese aja jooksul;

hoiuste tagamise skeemid peavad sekkuma niipea, kui hoiused peatatakse;

on asjakohane jätta kaitseta eelkõige need hoiused, mida krediidiasutused on teinud oma nimel ja oma huvides; see ei tohiks piirata tagatisskeemi õigust võtta vajalikke meetmeid raskustes oleva krediidiasutuse päästmiseks;

hoiuste tagamise skeemide ühtlustamine ühenduses ei muuda iseenesest küsitavaks selliste toimivate süsteemide olemasolu, mis on mõeldud krediidiasutuste kaitsmiseks, eelkõige nende makse- ja likviidsusvõime tagamiseks nii, et hoiuseid sellistes krediidiasutustes, sealhulgas nende filiaalides, mis on asutatud teistes liikmesriikides, ei peatataks; teatavatel tingimustel võivad pädevad asutused käsitleda selliseid erineva kaitseotstarbega asendussüsteeme käesoleva direktiivi eesmärke täitvatena; need pädevad asutused peavad kontrollima kõnealuste tingimuste täitmist;

mitmes liikmesriigis vastutavad hoiuste tagamise skeemide eest kutseorganisatsioonid, teistes liikmesriikides on seadusjärgselt loodud ja reguleeritavad skeemid ja mõnda lepingulistel alustel loodud skeemi reguleeritakse osaliselt õigusaktidega; sellised erinevused süsteemide seisundis põhjustavad probleeme üksnes seoses kohustusliku osalemisega skeemis ja sellest väljaarvamisega; seetõttu on vaja võtta meetmeid skeemide õiguste piiramiseks selles valdkonnas;

hoiustele ühtlustatud miinimumtasemest suuremat kaitset pakkuvate skeemide säilitamine ühenduses võib ühes ja samas piirkonnas põhjustada erinevusi hüvitiste suuruses ning konkurentsitingimuste ebavõrdsust siseriiklike asutuste ja teiste liikmesriikide asutuste filiaalide vahel; nende ebasoodsate tingimuste kõrvaldamiseks tuleks filiaalidel lubada liituda nende vastuvõtjariikide skeemidega, et nad saaksid pakkuda oma hoiustajatele samasuguseid tagatisi kui nende asukohariigi skeemid; on asjakohane, et mõne aasta pärast annab komisjon aru sellest, kui palju on filiaalid seda võimalust kasutanud, ja võimalikest raskustest, mis neil või tagatisskeemidel on olnud kõnealuste sätete rakendamisel; ei ole välistatud, et päritoluliikmesriigi skeemid võivad pakkuda sellist lisakaitset vastavalt nende sätestatud tingimustele;

krediidiasutuste filiaalid, kes pakuvad suuremat kaitset kui nende vastuvõtvates liikmesriikides tegevusloa saanud krediidiasutused, võivad põhjustada turuhäireid; tagatisskeemide pakutava kaitse tase ega ulatus ei tohiks muutuda konkurentsivahendiks; seetõttu on vaja vähemalt algperioodiks sätestada, et mõne päritoluliikmesriigi skeemi pakutava kaitse tase ega ulatus, mida pakutakse hoiustajatele teises liikmesriigis asuvates filiaalides, ei tohiks ületada maksimumtaset ega -ulatust, mida pakub vastuvõtva liikmesriigi vastav skeem; võimalikke turuhäireid tuleks uurida mõne aasta pärast, tuginedes omandatud kogemustele ja pidades silmas pangandussektori arengut;

põhimõtteliselt kohustab käesolev direktiiv iga krediidiasutust ühinema hoiuste tagamise skeemiga; direktiivid, mis reguleerivad sellistele krediidiasutustele tegevusloa andmist, kelle peakontor on mitteliikmesriigis, eelkõige nõukogu 12. detsembri 1977. aasta esimene direktiiv 77/780/EMÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, ( 6 ) võimaldavad liikmesriikidel otsustada, kas ja millistel tingimustel lubada selliste krediidiasutuste filiaalidel tegutseda oma territooriumil; sellistele filiaalidele ei laiene asutamislepingu artikli 59 teises lõigus sätestatud teenuste osutamise vabadus ja neil on asutamisõigus üksnes selles liikmesriigis, kus nad on asutatud; seega peaks selliseid filiaale oma territooriumile lubav liikmesriik otsustama, kuidas kohaldada käesoleva direktiivi põhimõtteid selliste filiaalide suhtes kooskõlas direktiivi 77/780/EMÜ artikli 9 lõikega 1 ning vajadusega kaitsta hoiustajaid ja rahandussüsteemi terviklikkust; on oluline, et selliste filiaalide hoiustajad oleksid täiesti teadlikud nende suhtes kohaldatavast hüvitamiskorrast;

ühelt poolt ei tohiks käesoleva direktiiviga ettenähtud miinimumkaitsetase jätta liiga suurt osa hoiuseid kaitseta, seda nii tarbijakaitse kui ka rahandussüsteemi stabiilsuse huvides; teiselt poolt ei ole soovitav kehtestada kogu ühenduses sellist kaitsetaset, mis võib teatavatel juhtudel soodustada krediidiasutuste mitteusaldusväärset juhtimist; tuleks arvesse võtta nende kavade rahastamiskulusid; oleks mõistlik määrata ühtlustatud miinimumhüvitise suuruseks 20 000 eküüd; piiratud üleminekukord võib osutuda vajalikuks, et skeemid saaksid seda määra järgida;

mõni liikmesriik pakub hoiustajatele suuremat hoiuste kaitset kui käesoleva direktiiviga ettenähtud ühtlustatud miinimumkaitsetase; ei tundu olevat vajalik nõuda, et selliseid skeeme, millest mõni on soovituse 87/63/EMÜ kohaselt alles hiljuti sisse seatud, tuleks selles osas muuta;

liikmesriik peab saama teatavat liiki eraldi loetletud hoiuseid või hoiustajaid hoiuste tagamise skeemide võimaldatavast kaitsest ilma jätta, kui ta leiab, et need ei vaja erilist kaitset;

teatavates liikmesriikides ei tagastata peatatud hoiuseid täielikult, et ergutada hoiustajaid hoolikalt kontrollima krediidiasutuste kvaliteeti; ühtlustatud miinimumtasemest väiksemate hoiuste puhul tuleks sellist teguviisi piirata;

on säilitatud põhimõte, et ühtlustatud alammäär kehtib hoiustaja, mitte hoiuse kohta; seetõttu on asjakohane võtta arvesse selliste hoiustajate hoiuseid, keda ei ole kontoomanikena nimetatud või kes ei ole ainsad omanikud; alammäära tuleb seetõttu kohaldada iga kindlakstehtava hoiustaja suhtes; seda ei tohiks kohaldada ühisinvesteerimisettevõtjate suhtes, kellele kehtivaid erilisi kaitse-eeskirju ei kohaldata eespool nimetatud hoiustele;

teave on oluline osa hoiustajate kaitsest, mistõttu tuleb ka teabe suhtes kohaldada siduvaid miinimumsätteid; hoiuste tagamise skeemiga kaetavaid summasid ja selle ulatust käsitlevate viidete reguleerimata kasutamine reklaamis võib vähendada pangandussüsteemi stabiilsust või hoiustajate usaldust; seetõttu peaksid liikmesriigid kehtestama eeskirjad selliste viidete piiramiseks;

erijuhtudel võib sellise skeemi sisseseadmine teatavates liikmesriikides, kus hoiuste tagamise skeemid puuduvad teatavat liiki krediidiasutuste puhul, kes võtavad vastu hoiustest üliväikese osa, kesta kauem kui käesoleva direktiivi ülevõtmiseks ette nähtud; sellisel juhul võib ajutine erand hoiuste tagamise skeemi kuulumise nõudest olla põhjendatud; kui sellised krediidiasutused tegutsevad välismaal, oleks liikmesriigil siiski õigus nõuda nende osalemist hoiuste tagamise skeemis, mille ta on sisse seadnud;

hoiuste tagamise skeemide või krediidiasutuste endi rahastamisviiside ühtlustamine käesoleva direktiiviga ei ole hädavajalik, ühest küljest seetõttu, et selliste skeemide rahastamiskulusid peavad põhimõtteliselt kandma krediidiasutused ise, ja teisest küljest seetõttu, et selliste skeemide rahastamismahud peavad olema võrdelised nende kohustustega; see ei tohi siiski kahjustada asjaomase liikmesriigi pangandussüsteemi stabiilsust;

käesoleva direktiivi alusel ei või liikmesriike ega nende pädevaid asutusi teha vastutavaks hoiustajate ees, kui nad on taganud ühe või mitme sellise skeemi sisseseadmise ja ametliku tunnustamise, mis tagavad hoiuseid või krediidiasutusi endid ja hüvitamise või hoiustajate kaitse käesoleva direktiiviga ettenähtud tingimustel;

solidaarsuse tõttu, mida hoiuste kaitse tekitab kõikide teataval kapitaliturul olevate asutuste hulgas mõne asutuse maksevõimetuse korral, on see oluline osa siseturu väljakujundamisest ja asendamatu lisa krediidiasutuste järelevalvesüsteemile,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: