02011R0517 — ET — 10.03.2019 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 517/2011, 25. mai 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2160/2003 seoses Euroopa Liidu eesmärgiga vähendada teatavate salmonella serotüüpide esinemissagedust liigi Gallus gallus munakanadel ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2160/2003 ja komisjoni määrust (EL) nr 200/2010 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 138 26.5.2011, lk 45)

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 517/2011,

25. mai 2011,

millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2160/2003 seoses Euroopa Liidu eesmärgiga vähendada teatavate salmonella serotüüpide esinemissagedust liigi Gallus gallus munakanadel ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2160/2003 ja komisjoni määrust (EL) nr 200/2010

(EMPs kohaldatav tekst)







Artikkel 1

Kavandatud tulemus

1. Määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 4 lõikes 1 nimetatud Euroopa Liidu eesmärk Salmonella enteritidis’e ja Salmonella typhimurium’i vähendamiseks täiskasvanud Gallus gallus munakanadel (edaspidi „Euroopa Liidu eesmärk”) on järgmine:

a) täiskasvanud munakanade positiivsete karjade vähendamise miinimumprotsent aastas on vähemalt:

i) 10 %, kui esinemissagedus oli eelmisel aastal alla 10 %;

ii) 20 %, kui esinemissagedus oli eelmisel aastal vähemalt 10 %, aga mitte üle 20 %;

iii) 30 %, kui esinemissagedus oli eelmisel aastal vähemalt 20 %, aga mitte üle 40 %;

iv) 40 %, kui esinemissagedus oli eelmisel aastal vähemalt 40 % või üle selle,

või

b) täiskasvanud munakanade positiivsete karjade maksimaalprotsendi vähendamine kahe protsendini või alla selle, kuid liikmesriikides, kus on alla 50 täiskasvanud munakanakarja, tohib positiivne olla ainult üks täiskasvanud kari.

Euroopa Liidu eesmärgi saavutamisel tuleb lähtuda eelmise aasta seiretulemustest. 2011. aasta eesmärgi seadmisel tuleb lähtuda määruse (EÜ) nr 1168/2006 artikli 1 kohaselt 2010. aastal läbiviidud seire tulemustest.

Euroopa Liidu eesmärk hõlmab serotüübi Salmonella typhimurium’i monofaasilisi tüvesid, mille antigeenne valem on ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ .

2. Kontrollikava Euroopa Liidu eesmärgi saavutamise tõendamiseks on sätestatud lisas.

Artikkel 2

Euroopa Liidu eesmärgi läbivaatamine

Euroopa Liidu eesmärgi vaatab läbi komisjon, võttes arvesse kontrollikavale vastavalt kogutud teavet ja määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 4 lõike 6 punktis c sätestatud kriteeriume.

Artikkel 3

Määruse (EÜ) nr 2160/2003 muutmine

Määruse (EÜ) nr 2160/2003 II lisa C osasse lisatakse järgmine lõik:

„6. Kõik käeolevas osas esitatud viited Salmonella typhimurim’ile hõlmavad ka Salmonella typhimurium’i monofaasilisi tüvesid, mille antigeenne valem on ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ ”.

Artikkel 4

Määruse (EL) nr 200/2010 muutmine

Artikli 1 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„1. Alates 1. jaanuarist 2010 on määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 4 lõikes 1 viidatud Euroopa Liidu eesmärk seoses Salmonella spp. vähendamisega liigi Gallus gallus aretuskarjades (edaspidi „Euroopa Liidu eesmärk”) vähendada serotüüpide Salmonella enteritidis, Salmonella infantis, Salmonella hadar, Salmonella typhimurium (mis hõlmab ka Salmonella typhimurium’i monofaasilisi tüvesid, mille antigeenne valem on ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ ) ja Salmonella virchow (edaspidi “asjaomased salmonella serotüübid”) suhtes positiivsete liigi Gallus gallus täiskasvanud aretuskarjade maksimumprotsenti ühe protsendini või alla selle.”

Artikkel 5

Määruse (EÜ) nr 1168/2006 kehtetuks tunnistamine

Määrus (EÜ) nr 1168/2006 tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid määrusele (EÜ) nr 1168/2006 tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele.

Artikkel 6

Jõustumine ja kohaldatavus

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISA

Artikli 1 lõikes 2 nimetatud kontrollikava liigi Gallus gallus täiskasvanud munakanadel esinevate serotüüpide Salmonella Enteritidis’e ja Salmonella Typhimurium’i vähendamiseks kehtestatud Euroopa Liidu eesmärgi saavutamise kindlakstegemiseks

1. VALIMIPLAAN

Valimiraamistik hõlmab määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikliga 5 ettenähtud riiklike kontrollikavade raames kõiki liigi Gallus gallus täiskasvanud munakanade karju (edaspidi „munakarjad”).

2. MUNAKANADE SEIRE

2.1. Proovide võtmise sagedus ja tingimused

Proovide võtmise munakanadelt algatavad toidukäitleja (edaspidi „käitleja”) ja pädev asutus.

Proovide võtmine käitleja algatusel toimub vähemalt iga viieteistkümne nädala järel. Esimene proov võetakse 24 (+/– 2) nädala vanustelt kanadelt.

Pädev asutus võtab proove vähemalt

a) ühelt vähemalt 1 000 linnust koosnevalt karjalt aastas ettevõtte kohta;

b) 24 (+/– 2) nädala vanuselt munakarjalt, kes elab lindlas, kus eelmisel karjal tuvastati salmonelloos;

c) iga salmonella nakkuse kahtluse puhul, mis on avastatud direktiivi 2003/99/EÜ artikli 8 kohaselt läbiviidud toidust põhjustatud haiguspuhangute uuringu tulemusel, või juhul, kui pädev asutus peab seda asjakohaseks, kasutades määruse (EÜ) nr 2160/2003 II lisa D osa punkti 4 alapunktis b sätestatud proovivõtuprotokolli;

d) kõigilt ettevõttes asuvatelt munakarjadelt, kui ühes munakarjas on avastatud Salmonella enteritidis või Salmonella typhimurium;

e) juhul, kui pädev asutus peab seda asjakohaseks.

Toidukäitleja algatusel läbiviidava proovide võtmise võib asendada pädeva asutuse läbiviidud proovide võtmisega.

2.2. Proovivõtuprotokoll

Selleks et suurendada proovide täpsust ja tagada proovivõtuprotokolli korrektne järgimine, kannab pädev asutus või toidukäitleja hoolt selle eest, et proove võtavad vastava väljaõppega isikud.

▼M1

2.2.1. Toidukäitleja läbiviidav proovivõtmine

a) puuris peetavate lindude puhul võetakse pärast sõnniku eemaldamise süsteemi töötamist kõikidelt lindlas asuvatelt lintidelt ja kaabitsatelt 2 × 150 grammist proovi kaabitsatele või lintide puhastussüsteemidele loomulikul moel kogunenud väljaheidetest; puuridega lindlas, kus puuduvad kaabitsad või lindid, võetakse 2 × 150 grammi segunenud värsket väljaheidet 60 erinevast kohast puuride all asuvast sõnnikuhoidlast;

Puuridega lindlates, kus kaabitsate või sõnnikulintide väljalaskeotsas asuvatele puhastussüsteemidele ei kogune piisavas koguses väljaheiteid, kasutatakse nelja või enamat niisutatud proovivõtukangast, millest igaühega võetakse proov vähemalt 900 cm2 suuruselt pinnalt, et võtta proove võimalikult suurelt alalt kõikide juurdepääsetavate sõnnikulintide väljalaskeotsas, pärast seda kui lindid on töötamise lõpetanud, tagades, et iga proovivõtukangas on mõlemalt poolt kaetud sõnnikulintidelt, kaabitsatelt või lintide puhastussüsteemidelt saadud väljaheidetega.

b) Õrrekanala või vabapidamise puhul võetakse proove kahelt paarilt proovivõtujalatsitelt või -sokkidelt.

Kasutatavad proovivõtujalatsid peavad olema piisavalt niiskust imavad. Proovivõtujalatsi pealispinda niisutatakse asjakohase lahjendiga.

Proovide võtmiseks kõnnitakse läbi hoone nõnda, et saadakse esindav proov lindla või selle sektori kõigist osadest. Kõndimise trajektoor peab hõlmama nii allapanu kui ka võrkpõrandat, kui võrkpõrandal kõndimine on ohutu, kuid ei hõlma lindlast väljaspool asuvaid alasid, kui lindudel on juurdepääs välitingimustele. Proovi võtmiseks läbitakse hoone kõik aedikud. Pärast proovide võtmist valitud sektoris tuleb proovivõtujalatsid eemaldada ettevaatlikult, et nende külge kleepunud aines maha ei pudeneks.

Mitmetasandilistes õrrekanalates või vabapidamisega lindlates, kus enamik väljaheiteid koristatakse lindlast sõnnikulintide abil, võetakse üks paar proovivõtujalatseid, kõndides allapanuga kaetud aladel, ning veel vähemalt üks proov võetakse käsitsi niisutatud proovivõtukangaga kõikidelt juurdepääsetavatelt sõnnikulintidelt, nagu on osutatud punkti a teises lõigus.

Kaks proovi võib ühendada üheks liitprooviks.

▼B

2.2.2. Pädeva asutuse läbiviidav proovivõtmine

Lisaks punktis 2.2.1 nimetatud proovidele tuleb võtta vähemalt veel üks proov, järgides seejuures proovivõtuprotokolli. Et testitulemused oleksid esindavad, võib võtta veel täiendavaid proove, kui karja koosseis või suurus seda nõuavad.

Punkti 2.1 alapunktides b, c, d ja e nimetatud proovivõtmiste korral peab pädev asutus vajaduse korral lisaanalüüse tehes ise veenduma, et salmonelloosiproovide tulemused lindudel ei ole mõjutatud antimikroobikumide kasutamisest karjades.

Kui ei tuvastata Salmonella enteritidis’t ja Salmonella typhimurium’i, küll aga täheldatakse antimikroobikumide olemasolu või bakterite kasvu pärssivat toimet, käsitatakse seda karja nakatunud karjana Euroopa Liidu eesmärgi kohaldamisel.

Pädev asutus võib lubada asendada ühe väljaheiteproovi või ühe jalatsiproovi 100 g tolmuprooviga, mis kogutakse lindla mitmest kohast neilt pindadelt, kus tolmu on näha. Teise võimalusena võib võtta proovi ühe või mitme niisutatud riidelapi abil vähemalt 900 cm2 pindalalt, kogudes tolmu lindla mitmest kohast, kusjuures lapp peab olema mõlemalt küljelt tolmuga kaetud.

Pädev asutus võib suurendada proovide miinimumarvu, et tagada proovide esindavus, võttes igal konkreetselt juhul arvesse epidemioloogilisi näitajaid, eeskätt bioohutuse tingimusi, karja koosseisu ja suurust või muidu asjakohaseid tegureid.

3. PROOVIDE ANALÜÜSIMINE

3.1. Proovide transport ja ettevalmistamine

Võimaluse korral saadetakse proovid 24 tunni jooksul pärast nende kogumist kullerpostiga või kulleriga määruse (EÜ) nr 2160/2003 artiklites 11 ja 12 osutatud laboritesse. Kui proove ei saadeta 24 tunni jooksul, tuleb neid säilitada jahutatuna. Transportimine võib toimuda ümbritseva õhu temperatuuril tingimusel, et välditakse ülemäärast soojust (üle 25 °C) ja otsest päikesevalgust. Laboris tuleb proove hoida jahutatuna kuni uurimiseni, mis peab toimuma 48 tunni jooksul pärast proovi saamist ning nelja päeva jooksul alates proovi võtmisest.

Pädeva asutuse võetud proovide puhul tuleb jalatsiproove ja riideproove töödelda eraldi, kuid toidukäitleja võetud proovide puhul võib eri proove koos testida.

3.1.1. Jalatsi- ja tolmuproovid

a) Proovivõtujalatsite või -sokkide paarid ja tolmuproovid (riidest materjalil) pakitakse ettevaatlikult lahti, et vältida külgekleepunud väljaheiteainese või tolmu mahapudenemist, ja asetatakse 225 ml toatemperatuurini eelsoojendatud puhverdatud peptoonvette või siis valatakse laborisse toodud konteinerisse, mis sisaldab proovivõtujalatseid või -sokke, otse 225 ml lahustit. Proovivõtujalatsid või -sokid ja riideproovid tuleb kasta üleni puhverdatud peptoonvette, nii et proovi ümbritseb piisavalt vedelikku, kuhu salmonella saab eralduda; vajaduse korral võib lisada puhverdatud peptoonvett;

b) proovi täielikuks küllastamiseks segatakse ja jätkatakse kultuuri kasvatamist punktis 3.2 osutatud tuvastusmeetodil.

3.1.2. Muu fekaalimaterjal ja tolmuproovid

a) Väljaheiteproovid kogutakse ja segatakse hoolikalt ning neist võetakse 25-grammine osaproov kultuuri kasvatamiseks;

b) see 25-grammine osaproov (või 50 ml suspensiooni, mis sisaldab algset 25-grammist proovi) asetatakse 225 ml toatemperatuurini eelsoojendatud puhverdatud peptoonvette;

c) kultuuri kasvatamist jätkatakse punktis 3.2 kirjeldatud tuvastusmeetodil.

Kui salmonella tuvastamiseks ettenähtud proovide ettevalmistamiseks on kokku lepitud ISO standardid, tuleb proovide ettevalmistamisel kohaldada punktide 3.1.1 ja 3.1.2 asemel neid ISO standardeid.

▼M1

3.1.3. Kui kogutakse proovivõtukangaga võetud proove vastavalt punkti 2.2.1 alapunkti a teisele lõigule, tohib proovid ühendada liitprooviks vastavalt punktile 3.1.1.

▼B

3.2. Tuvastusmeetod

▼M1

Salmonella spp. tuvastamine viiakse läbi vastavalt standardile EN ISO 6579-1.

▼B

Puhverdatud peptoonvees olevaid proove ei või pärast inkubeerimist raputada, segada ega muul viisil loksutada.

3.3. Serotüüpide määramine

Igast positiivsest proovist määratakse Kaufmann-White’i skeemi põhjal vähemalt ühe isolaadi serotüüp. Toidukäitleja algatusel võetud proovide isolaatidel tuleb määrata vähemalt Salmonella enteritidis’e ja Salmonella typhimurium’i serotüüp.

▼M1

3.4. Alternatiivsed meetodid

Käesoleva lisa punktides 3.1, 3.2 ja 3.3 sätestatud tuvastusmeetodite ja serotüpiseerimise asemel võib kasutada alternatiivseid meetodeid, kui need on tunnustatud vastavalt standardile EN ISO 16140-2 (alternatiivsete tuvastusmeetodite jaoks).

▼B

3.5. Testimine antimikroobse resistentsuse suhtes

Isolaate testitakse antimikroobse resistentsuse suhtes vastavalt komisjoni otsuse 2007/407/EÜ ( 1 ) artiklile 2.

3.6. Tüvede säilitamine

Tuleb tagada, et ametlike kontrollide raames võetud proovidest säilitatakse vähemalt üks asjaomaste salmonella serotüüpide tüvi iga hoone ja aasta kohta võimalikuks faagitüübi kindlaksmääramiseks või antimikroobse tundlikkuse kontrollimiseks, kasutades kultuuride kogumise tavameetodit, mis peab tagama tüvede säilimise vähemalt kaheks aastaks.

Kui pädev asutus nii otsustab, säilitatakse samadel eesmärkidel ka toidukäitleja algatusel võetud proovide isolaadid.

4. TULEMUSED JA ARUANDLUS

4.1. Munakarja käsitatakse Euroopa Liidu eesmärgi saavutamise kindlakstegemise seisukohalt positiivsena:

a) kui asjaomased salmonella serotüübid (välja arvatud vaktsiinitüved) tuvastatakse ühes või mitmes karjast võetud proovis, seda ka juhul, kui asjaomased salmonella serotüübid tuvastatakse üksnes tolmuproovis, või

b) kui karjas tuvastatakse mikroobivastased ained või bakterikasvu inhibiitorid.

Seda eeskirja ei kohaldata määruse (EÜ) nr 2160/2003 II lisa D osa punktis 4 kirjeldatud erakorralistel juhtudel, kui asjaomase proovivõtuprotokolli raames võetud proovid ei kinnita esialgu saadud salmonella-positiivset tulemust.

4.2. Munakarja positiivne testitulemus võetakse arvesse vaid üks kord sõltumata sellest:

a) kui tihti asjakohane salmonella serotüüp karja lindudel tootmistsükli jooksul tuvastati

või

b) kas proovide võtmine viidi läbi toidukäitleja või pädeva asutuse algatusel.

Kui aga proove võetakse tootmistsükli jooksul kahel kalendriaastal, tuleb kummagi aasta tulemusest teatada eraldi.

4.3. Aruandlus hõlmab järgmist:

a) vähemalt üks kord aruandlusaasta jooksul analüüsitud täiskasvanud munakanade karjade koguarv;

b) analüüsi tulemused, sealhulgas:

i) mis tahes salmonella serotüübi suhtes positiivsete munakarjade koguarv liikmesriigis;

ii) vähemalt ühe korra Salmonella enteritidis’e ja Salmonella typhimurium'i suhtes positiivse tulemuse andnud munakarjade arv;

iii) positiivsete munakarjade arv iga salmonella serotüübi või määratlemata salmonella kohta (isolaadid, millel puudub tüüp või mis ei ole serotüpiseeritud);

c) tulemuste selgitus, eriti erakorralistel juhtudel või siis, kui testitud ja/või positiivse tulemuse andnud karjade arv on oluliselt muutunud.

Tulemused ja muu lisateave tuleb esitada direktiivi 2003/99/EÜ artikli 9 lõikes 1 sätestatud suundumuste ja allikate aruande osana.