2005R2074 — ET — 01.01.2016 — 009.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2074/2005, 5. detsember 2005, millega sätestatakse rakendusmeetmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 853/2004 käsitletud teatavate toodete ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustes (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 käsitletud ametlike kontrollide suhtes, sätestatakse erandid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 852/2004 ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 338 22.12.2005, lk 27)

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2074/2005,

5. detsember 2005,

millega sätestatakse rakendusmeetmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 853/2004 käsitletud teatavate toodete ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustes (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 käsitletud ametlike kontrollide suhtes, sätestatakse erandid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 852/2004 ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004

(EMPs kohaldatav tekst)







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta, ( 1 ) eriti selle artikli 13 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad, ( 2 ) eriti selle artikleid 9, 10 ja 11, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, ( 3 ) eriti selle artikleid 16, 17 ja 18, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks, ( 4 ) eriti selle artiklit 63, ning arvestades järgmist: (1) Määrusega (EÜ) nr 853/2004 on sätestatud loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad. On vaja kehtestada teatavad rakendusmeetmed liha, elusate kahepoolmeliste molluskite, kalandustoodete, piima, munade, konnakoibade ja tigude ning nendest valmistatud toodete suhtes. (2) Määrusega (EÜ) nr 854/2004 on kehtestatud erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks. On vaja välja töötada teatavad eeskirjad ning täpsustada lisaks muud nõuded. (3) Määrusega (EÜ) nr 882/2004 on kehtestatud ühenduse tasandil ametlike kontrollide korraldamise üldiste eeskirjade ühtlustatud raamistik. On vaja välja töötada teatavad eeskirjad ning täpsustada lisaks muud nõuded. (4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20XX/.../EÜ aasta direktiiviga 2004/41/EÜ (millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direktiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning tervishoiunõudeid, ja muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ ja 92/118/EMÜ ning nõukogu otsust 95/408/EÜ) ( 5 ) kehtetuks tunnistatud direktiivides sätestatud meetmete teatavad rakendusotsused tunnistatakse kehtetuks otsusega 20XX/../EÜ. ( 6 ) Seetõttu tuleks asjaomaste otsuste teatavad osad esitada käesolevas määruses. (5) Määruses (EÜ) nr 852/2004 nõutakse, et toidukäitleja peab säilitama andmed ning tegema kõnealustes andmetes sisalduva asjaomase teabe taotluse korral kättesaadavaks pädevale asutusele ja vastuvõtvatele toidukäitlejatele. (6) Määruses (EÜ) nr 853/2004 nõutakse, et tapamaja käitaja peab nõudma toiduahelat käsitlevat teavet kõigi tapamajja saadetud või saadetavate loomade puhul, välja arvatud looduslikud ulukid, saama kõnealuse teabe, kontrollima seda ja toimima selle kohaselt. Lisaks sellele peaks tapamaja käitaja kontrollima, et toiduahelat käsitlev teave sisaldaks kõiki määrusega (EÜ) nr 853/2004 nõutud üksikasju. (7) Toiduahelat käsitlev teave aitab tapamaja käitajal korraldada tapatoiminguid ja riiklikul veterinaararstil määrata kindlaks nõutavad kontrollmenetlused. Riiklik veterinaararst peaks analüüsima toiduahelat käsitlevat teavet ja kasutama seda kontrollmenetluste lahutamatu osana. (8) Võimalikult palju tuleks kasutada olemasolevaid teabevahetussüsteeme ning kohandada neid määruses (EÜ) nr 854/2004 toiduahelat käsitlevale teabele sätestatud nõuetega. (9) Et parandada loomade majandamist ettevõtte tasandil ja vastavalt määrusele (EÜ) nr 854/2004 peaks riiklik veterinaararst dokumenteerima ja vajadusel edastama päritoluettevõtte toidukäitlejale ja päritoluettevõttes tegutsevale veterinaararstile või mis tahes asjaomasele pädevale asutusele teabe tapamajas üksikutel loomadel või karjal ilmnenud mis tahes haigusest või seisundist, mis võib mõjutada inimeste või loomade tervist või ohustada loomade heaolu. (10) Määrustes (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 on sätestatud nõuded kaldal ja laevadel kalandustoodete käitlemise ajal läbiviidavatele parasiidikontrollidele. Toidukäitlejad peavad kalandustoodete tootmise kõikides etappides viima kooskõlas määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VIII jao V peatüki D osa nõuetega läbi omapoolseid kontrolle tagamaks, et nähtavalt parasiitidega nakatunud kalu ei lubata kasutusse võtta inimtoiduna. Visuaalset kontrolli käsitlevate üksikasjalike eeskirjade vastuvõtmiseks on vaja määratleda nähtava parasiidi ja visuaalse kontrolli mõisted ning määrata kindlaks vaatluste viis ja sagedus. (11) Määruses (EÜ) nr 853/2004 sätestatud kontrollid inimtoiduks kõlbmatute kalandustoodete turuleviimise takistamiseks võivad hõlmata teatavaid keemilisi kontrolle, sealhulgas lenduva aluselise lämmastiku üldsisalduse (TVB-N) määramist. On vaja sätestada TVB-N tasemed, mida teatavate liigirühmade puhul ei tohi ületada, ja täpsustada kasutatavad analüüsimeetodid. Teaduslikult tunnustatud analüüsimeetodite kasutamist TVB-N kontrollimiseks tuleks senisel viisil jätkata, kuid on vaja määrata kindlaks standardmeetod, mida võib kasutada tulemuste suhtes tekkiva kahtluse või vaidluse korral. (12) PSP-toksiini (Paralytic Shellfish Poison), ASP-toksiini (Amnesic Shellfish Poison) ja lipofiilsete toksiinide piirväärtused on sätestatud määruses (EÜ) nr 853/2004. Standardmeetodiks teatavate toksiinide määramisel ja mürgiste karpide korjamise vältimisel on biotestid. Inimeste tervise kaitseks tuleks piirmäärad ja analüüsimeetodid ühtlustada ning liikmesriigid peaksid neid rakendama. Lisaks bioloogilistele meetoditele tuleks lubada alternatiivseid tuvastusmeetodeid, nagu keemilised meetodid ja in vitro uuringud, kui tõendatakse, et valitud meetodid on sama tõhusad kui bioloogiline meetod ning et nende kasutamine tagab rahva tervise samaväärse kaitse. Lipofiilsete toksiinide kavandatud piirmäärad põhinevad esialgsetel andmetel ja need tuleks uute teaduslike andmete ilmnemisel üle vaadata. Võrdlusmaterjali puudumise tõttu ei võimalda üksnes muude kui biotestide kasutamine praegu saavutada rahva tervise kaitset kõikide nimetatud toksiinide suhtes võrdväärsel tasemel bioloogiliste testide abil saavutatavaga. Tuleb ette näha bioloogiliste testide asendamine niipea kui võimalik. (13) Lihamassi, mille tootmisel on kasutatud tehnoloogiat, mis ei muuda lihamassi tootmiseks kasutatava kondi struktuuri, tuleb käsitleda erinevana lihamassist, mille tootmisel on kasutatud kondi struktuuri muutvat tehnoloogiat. (14) Esimesena nimetatud tüüpi kindlaksmääratud koostisega lihamassi, mis on toodetud kindlaksmääratud tingimustes, tuleks lubada kasutada lihavalmististes, mille tarbimine on selgelt ette nähtud üksnes pärast kuumtöötlemist. Kõnealused tingimused on seotud eelkõige lihamassi kaltsiumisisaldusega, mis tuleb kindlaks määrata vastavalt määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 11 lõikele 2. Käesolevas määruses sätestatud suurimat kaltsiumisisaldust tuleks korrigeerida, kui on olemas üksikasjalik teave erineva tooraine kasutamisest tingitud erinevuste kohta. (15) Määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 31 lõike 2 punktis f on sätestatud, et liikmesriigid koostavad tunnustatud ettevõtete ajakohastatavad loetelud. Asjaomase teabe kättesaadavaks tegemiseks teistele liikmesriikidele ja üldsusele tuleb kehtestada ühine raamistik. (16) Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa XI jaos on sätestatud inimtoiduks ettenähtud konnakoibade ja tigude valmistamise nõuded. Inimtoiduks ettenähtud konnakoibade ja tigude impordiks kolmandatest riikidest tuleks samuti sätestada konkreetsed nõuded, sealhulgas veterinaarsertifikaadi näidis. (17) Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa XIV ja XV jaos on sätestatud inimtoiduks ettenähtud želatiini ja kollageeni tootmise ja turuleviimise eeskirjad. Inimtoiduks ettenähtud želatiini ja kollageeni ning nende tootmiseks vajaliku tooraine impordiks kolmandatest riikidest tuleb samuti sätestada konkreetsed nõuded, sealhulgas veterinaarsertifikaadi näidis. (18) Traditsiooniliste omadustega toitude tootmise jätkamiseks on vaja paindlikkust. Enne 1. jaanuari 2006 jõustunud õigusaktidega on liikmesriigid juba lubanud erandeid paljude selliste toitude suhtes. Pärast nimetatud kuupäeva peaks toidukäitlejatel olema võimalik jätkata segamatult olemasolevate tavade rakendamist. Liikmesriikide paindlikku lähenemist võimaldav menetlus on sätestatud määrustes (EÜ) nr 852/2004, (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004. Enamikul juhtudel, kus erandeid on juba lubatud, on siiski tegemist väljakujunenud tavade jätkamisega ning teatamise korra, sealhulgas täieliku ohuanalüüsi rakendamine võib panna liikmesriikidele põhjendamatu ja ebaproportsionaalselt suure kohustuse. Seega tuleks määratleda traditsiooniliste omadustega toidud ning sätestada selliste toitude suhtes kohaldatavad üldised tingimused erandina määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud struktuurinõuetest, võttes asjakohaselt arvesse toiduga seotud tervise-eesmärke. (19) Kuna määrused (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 võeti vastu enne 2004. aasta 1. mai ühinemist, ei osutata neis uutele liikmesriikidele. Seepärast tuleb nimetatud määruste asjaomastesse sätetesse lisada uute liikmesriikide ISO koodid ja Euroopa Ühenduses kasutatavad lühendid nende riikide keeltes. (20) Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa I jaos on sätestatud kodukabiloomade liha tootmise ja turuleviimise eeskirjad. Rümba ja teiste inimtoiduks ettenähtud kehaosade täieliku nülgimise erandid on sätestatud nimetatud jao IV peatüki punktis 8. Tuleb ette näha nende erandite laiendamine täiskasvanud veiste jalgadele, tingimusel et need vastavad samadele nõuetele, mida kohaldatakse vasikajalgade suhtes. (21) Teatavad tavad võivad tarbijat eksitada teatavate toodete koostise suhtes. Eelkõige tuleks keelata vettsiduvate ainetega töödeldud kodulinnuliha müük värske liha nime all, et mitte petta tarbija ootusi. (22) Euroopa Toiduohutusameti 30. augusti 2004. aasta arvamuses selgitati, et Gempylidae sugukonna kaladest, eelkõige liikidest Ruvettus pretiosus ja Lepidocybium flavobrunneum saadavad tooted võivad teatavates tingimustes kasutamisel tekitada mao- ja sooletegevuse häireid. Selle sugukonna liikidest valmistatud kalandustoodete suhtes tuleks seetõttu kohaldada turustamistingimusi. (23) Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa IX jaos on sätestatud konkreetsed hügieeninõuded toorpiimale ja piimatoodetele. Vastavalt I peatüki II osa B alaosa punkti 1 alapunktile e tohib kasutada üksnes selliseid nisa desinfitseerimise vahendeid ja muid udara puhastamiseks ettenähtud tooteid, mille on heaks kiitnud pädev asutus. Kõnealuses osas ei ole siiski esitatud üksikasjalikku lubade süsteemi. Et tagada liikmesriikide ühtlustatud lähenemine, on vaja täpsustada nimetatud lubade andmise menetlused. (24) Määruses (EÜ) nr 853/2004 on nõutud, et toidukäitlejad tagaksid toorpiima ja piimatoodete töötlemisel kasutatava kuumutamise vastavuse rahvusvaheliselt tunnustatud normidele. Siiski tuleks kõnealuses sektoris kasutatavate teatavate kuumutamisviiside spetsiifilisuse ja nende mõju tõttu toidu ohutusele ja loomade tervisele anda toidukäitlejatele selles osas selgemaid juhiseid. (25) Määruses (EÜ) nr 853/2004 on võetud tarvitusele uus määratlus toodete jaoks, mis saadakse pärast koore eemaldamist töötlemata munast. Seetõttu on vaja muuta selgemaks nimetatud tooteid käsitlevad eeskirjad ning muuta vastavalt määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa X jao II peatükki. (26) Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa XIV jaos on sätestatud konkreetsed sanitaareeskirjad želatiini kohta. Nimetatud eeskirjad hõlmavad nõudeid, mis käsitlevad želatiini tootmiseks kasutatavaid tooraineid ning nende toorainete transporti ja säilitamist. Eeskirjades on sätestatud ka želatiini tootmise suhtes kohaldatavad nõuded. Tuleb ette näha ka želatiini märgistamise suhtes kohaldatavad eeskirjad. (27) Teaduse areng on võimaldanud kehtestada ISO 16649-3 standardmeetodina E. coli määramiseks kahepoolmelistes molluskites. Kõnealune standardmeetod on kehtestatud A-klassi aladelt pärinevate elusate kahepoolmeliste molluskite suhtes vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 2073/2005 toiduainete mikrobioloogiliste kriteeriumide kohta. ( 7 ) Seetõttu tuleb näha ette ISO 16649-3 kasutamine E. coli kõige tõenäosema arvu määramise standardmeetodina ka B- ja C-klassi aladelt pärinevate elusate kahepoolmeliste molluskite puhul. Alternatiivsete meetodite kasutamist tuleks lubada üksnes juhul, kui need on standardmeetodiga võrdväärsed. (28) Seetõttu tuleks määrusi (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 vastavalt muuta. (29) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Toiduahelat käsitlevale teabele esitatavad nõuded määruste (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 kohaldamisel

Määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaos ja määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa I jao II peatüki A osas osutatud toiduahelat käsitlevale teabele esitatavad nõuded on sätestatud käesoleva määruse I lisas.

Artikkel 2

Kalandustoodetele esitatavad nõuded määruste (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 kohaldamisel

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 11 lõikes 9 ning määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 18 lõigetes 14 ja 15 osutatud kalandustoodetele esitatavad nõuded on sätestatud käesoleva määruse II lisas.

Artikkel 3

Merebiotoksiinide tunnustatud kontrollimeetodid määruste (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 kohaldamisel

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 11 lõikes 4 ning määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 18 lõike 13 punktis a osutatud merebiotoksiinide tunnustatud kontrollimeetodid on sätestatud käesoleva määruse III lisas.

Artikkel 4

Lihamassi kaltsiumisisaldus määruse (EÜ) nr 853/2004 kohaldamisel

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 11 lõikes 2 osutatud lihamassi kaltsiumisisaldus on sätestatud käesoleva määruse IV lisas.

Artikkel 5

Ettevõtete loetelud määruse (EÜ) nr 882/2004 kohaldamisel

Määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 31 lõike 2 punktis f osutatud ettevõtete loeteludele esitatavad nõuded on sätestatud käesoleva määruse V lisas.

▼M6

Artikkel 6

Teatavate loomse päritoluga toodete importimisel kasutatavate veterinaarsertifikaatide ja dokumentide näidised määruste (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) 854/2004 kohaldamisel

1. Käesoleva määruse VI lisas loetletud loomse päritoluga toodete impordi puhul kasutatavate ning määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaatide ja dokumentide näidised on sätestatud kõnealuses lisas.

2. Käesoleva määruse VI lisas sätestatakse kapteni allkirja dokumendi näidis, mis võib asendada määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 14 kohast dokumenti, kui kalandustooteid imporditakse otse külmutuslaevalt, nagu on sätestatud kõnealuse määruse artikli 15 lõikes 3.

▼M1

Artikkel 6a

Toorpiima ja kuumtöödeldud piima katsemeetodid

Pädevad asutused ning vajaduse korral toidukäitlejad kasutavad käesoleva määruse VIa lisas sätestatud analüüsimeetodeid, et kontrollida vastavust määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa IX jao I peatüki III osas sätestatud piirväärtustele ning tagada piimatoodete asjakohane pastöriseerimine, nagu on osutatud kõnealuse määruse III lisa IX jao II peatüki II osas.

▼M2

Artikkel 6 b

Määruse (EÜ) nr 854/2004 kohased ametliku lihakontrollimise nõuded

Ametliku lihakontrollimise nõuded on sätestatud VI b lisas.

▼B

Artikkel 7

Erandid määrusest (EÜ) nr 852/2004 traditsiooniliste omadustega toitude puhul

1. Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab mõiste “traditsiooniliste omadustega toidud” toite, mida liikmesriikides, kus neid tavapäraselt valmistatakse:

a) tuntakse ajalooliselt traditsiooniliste toodetena või

b) toodetakse vastavalt traditsioonilise protsessi vormistatud või registreeritud tehnilistele juhenditele või vastavalt traditsioonilistele tootmismeetoditele või

c) kaitstakse traditsiooniliste toiduainetena ühenduse, riiklike, regionaalsete või kohalike õigusaktidega.

2. Liikmesriikidel on lubatud teha traditsiooniliste omadustega toite valmistavatele ettevõtetele üksikjuhtudel või üldistel alustel kohaldatavaid erandeid nõuetest, mis on sätestatud:

a) määruse (EÜ) nr 852/2004 II lisa II peatüki punktis 1 ruumide suhtes, kus nimetatud tooted puutuvad kokku keskkonnaga, mis on vajalik nende omaduste osaliseks väljakujunemiseks. Kõnealuste ruumide seinad, laed ja uksed ei pea olema siledad, veekindlad, mitteimavad või korrosioonikindlast materjalist ning ruumidel võivad olla looduslikud seinad, laed ja põrandad;

b) määruse (EÜ) nr 852/2004 II lisa II peatüki punkti 1 alapunktis f ja V peatüki punktis 1 konkreetsete toodete valmistamiseks, pakendamiseks ja pakkimiseks kasutatavate vahendite ja seadmete materjali suhtes. Punktis a osutatud ruumide puhastamise ja desinfitseerimise meetmeid ja sagedust tuleb kohandada vastavalt tegevusele, et võtta arvesse ruumide mikrofloora eripära. Punktis b osutatud vahendid ja seadmed peavad olema alati puhtad ning neid tuleb korrapäraselt puhastada ja desinfitseerida.

3. Lõikes 2 sätestatud erandeid lubavad liikmesriigid teatavad sellest komisjonile ja teistele liikmesriikidele hiljemalt 12 kuud pärast üksikjuhtudel või üldistel alustel kohaldatavate erandite lubamist. Igas teatises:

a) esitatakse kohandatud nõuete lühikirjeldus;

b) kirjeldatakse asjaomaseid toite ja ettevõtteid;

c) esitatakse muu asjaomane teave.

Artikkel 8

Määruse (EÜ) nr 853/2004 muudatused

Määruse (EÜ) nr 853/2004 II ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse VII lisale.

Artikkel 9

Määruse (EÜ) nr 854/2004 muudatused

Määruse (EÜ) nr 854/2004 I, II ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse VIII lisale.

Artikkel 10

Jõustumine ja kohaldamine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2006, välja arvatud V lisa II ja III peatükk, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

TOIDUAHELAT KÄSITLEV TEAVE

I JAGU

TOIDUKÄITLEJATE KOHUSTUSED

Tapaloomi kasvatavad toidukäitlejad tagavad, et tapamajja saadetavate loomade saatedokumendid sisaldavad määruses (EÜ) nr 853/2004 osutatud toiduahelat käsitleva vajaliku teabe, nii et asjaomasel tapamaja käitajal on sellele juurdepääs.

II JAGU

PÄDEVATE ASUTUSTE KOHUSTUSED

I PEATÜKK

TOIDUAHELAT KÄSITLEVA TEABE ESITAMINE

1. Lähetuskoha pädev asutus teatab lähetavale toidukäitlejale toiduahelat käsitleva miinimumteabe, mis tuleb tapamajale esitada vastavalt määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaole.

2. Tapmispaiga pädev asutus kontrollib, et: a) toiduahelat käsitlevat teavet vahetatakse loomi kasvatanud või enne lähetamist hoidnud toidukäitleja ning tapamaja käitaja vahel järjepidevalt ja tõhusalt; b) toiduahelat käsitlev teave on kehtiv ja usaldusväärne; c) vajaduse korral antakse ettevõttele tagasisidet.

3. Kui loomad saadetakse tapmisele teise liikmesriiki, teevad lähetuskoha pädev asutus ja tapmispaiga pädev asutus koostööd, et tagada tapamaja käitaja hõlbus juurdepääs lähetava toidukäitleja esitatud teabele.

II PEATÜKK

TAGASISIDE PÄRITOLUETTEVÕTTELE

1. Riiklik veterinaararst võib kasutada liites esitatud näidisdokumenti, et esitada asjaomased kontrollitulemused, mis tuleb edastada samas liikmesriigis asuvale ettevõttele, kus loomi enne tapmist kasvatati, vastavalt määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa II jao I peatükile.

2. Pädev asutus vastutab asjaomaste kontrollitulemuste edastamise eest juhtudel, mil loomi kasvatatakse teise liikmesriigi ettevõttes, ning peab selleks täitma liites esitatud näidisdokumendi nii lähetava riigi kui ka vastuvõtva riigi keeles.









I lisa LIIDE

NÄIDISDOKUMENT







1. Identifitseerimisandmed 1.1. Päritoluettevõte (nt omanik või haldaja) nimi/number täielik aadress telefoninumber 1.2. Identifitseerimisnumbrid (lisada eraldi loetelu) loomade koguarv (liikide kaupa) identifitseerimisraskused (kui on) 1.3. Karja/puuri tunnus (kui on kohaldatav) 1.4. Loomaliik 1.5. Veterinaarsertifikaadi viitenumber 2. Tapaeelsed leiud 2.1. Heaolu haigestunud loomade arv tüüp/klass/vanus tähelepanekud (nt sabade hammustamine) 2.2. Loomad tarniti määrdunuina 2.3. Kliinilised leiud (haigus) haigestunud loomade arv tüüp/klass/vanus tähelepanekud kontrollimiskuupäev 2.4. Laboratoorsed leiud (1) 3. Tapajärgsed leiud 3.1. (Makroskoopilised) leiud haigestunud loomade arv tüüp/klass/vanus looma(de) kahjustatud organ või kehaosa tapmiskuupäev 3.2. Haigus (võib kasutada koode (2)) haigestunud loomade arv tüüp/klass/vanus looma(de) kahjustatud organ või kehaosa rümp tunnistatud osaliselt või täielikult kõlbmatuks (põhjus) tapmiskuupäev 3.3. Laboratoorsed leiud () 3.4. Muud leiud (nt parasiidid, võõrkehad jne) 3.5. Heaolu puudutavad leiud (nt murtud jalad) 4. Lisateave 5. Kontaktandmed 5.1. Tapamaja (loanumber) nimi täielik aadress telefoninumber 5.2. E-posti aadress, kui on olemas 6. Riiklik veterinaararst (nimi trükitähtedega) allkiri ja tempel 7. Kuupäev 8. Käesolevale vormile lisatud lehtede arv: (1) Mikrobioloogilised, keemilised, seroloogilised jne (tulemused esitada lisana). (2) Pädev asutus võib kehtestada järgmised koodid: kood A Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni loetletud haiguste puhul; koodid B100 ja B200 heaoluga seotud probleemide puhul (määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa I jao II peatüki punkt C) ning koodid C100–C290 liha käsitlevate otsuste puhul (määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa II jao V peatüki lõike 1 punktid a–u). Kodeerimissüsteem võib vajadusel sisaldada alajaotusi (nt C141 kerge üldhaiguse puhul, C142 raskema haiguse puhul jne). Kui kasutatakse koode, siis peavad need koos nende tähenduse seletusega olema toidukäitlejale kergesti kättesaadavad. (3) Mikrobioloogilised, keemilised, seroloogilised jne (tulemused esitada lisana).









II LISA

KALANDUSTOOTED

I JAGU

TOIDUKÄITLEJATE KOHUSTUSED

Käesolevas jaos sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad visuaalse kontrolli kohta, mille eesmärgiks on avastada parasiite kalandustoodetes.

I PEATÜKK

MÕISTED

1. Nähtav parasiit – parasiit või nende kogum, mida suuruse, värvuse või tekstuuri järgi saab kala koest selgesti eristada.

2. Visuaalne kontroll – kontroll, mis viiakse läbi kala või kalandustoodete terviklikkust rikkumata, ilma optiliste suurendusvahenditeta ja inimsilmale heades valgustingimustes ning mis vajaduse korral hõlmab ka läbivalgustamist.

3. Läbivalgustamine – lamedate kalade ja fileetükkide puhul nende hoidmine pimendatud ruumis vastu valgust, et avastada parasiite.

II PEATÜKK

VISUAALNE KONTROLL

1. Visuaalne kontroll viiakse läbi esindusliku valimiga. Kaldal asuvate ettevõtete vastutavad isikud ning tehaslaevadel töötavad asjatundjad määravad kalandustoodete tüübi, geograafilise päritolu ja kasutuse põhjal kindlaks kontrolli ulatuse ja sageduse. Asjatundjad kontrollivad visuaalselt tootmise käigus sisikonnast puhastatud kala kõhuõõnt, inimtoiduks ettenähtud maksa ja kalamarja. Sõltuvalt rookimisviisist viiakse visuaalne kontroll läbi: a) sisikonna käsitsi eemaldamise korral käitlejate poolt pidevalt kogu sisikonna eemaldamise ja pesemise protsessi käigus; b) sisikonna mehaanilise eemaldamise korral proovide võtmise teel esinduslikust valimist, milleks on vähemalt kümme kala partii kohta.

2. Kalafilee ja kalalõikude visuaalse kontrolli peavad läbi viima asjatundjad trimmimise ajal ja pärast fileerimist või viilutamist. Kui üksikute fileetükkide kontrollimine ei ole nende suuruse või fileerimistoimingute tõttu võimalik, tuleb koostada proovivõtuplaan ja teha see pädevatele asutustele kättesaadavaks kooskõlas määruse (EÜ) 853/2004 III lisa VIII jao II peatüki punktiga 4. Kui tehniliselt on vajalik fileetükkide läbivalgustamine, tuleb see proovivõtuplaanis ette näha.

II JAGU

PÄDEVATE ASUTUSTE KOHUSTUSED

I PEATÜKK

LENDUVA ALUSELISE LÄMMASTIKU ÜLDSISALDUSE (TVB-N) PIIRVÄÄRTUSED TEATAVATE KALANDUSTOODETE RÜHMADE PUHUL JA KASUTATAVAD ANALÜÜSIMEETODID

▼M3

1. Töötlemata kalandustooteid peetakse inimtoiduks kõlbmatuks, kui organoleptiline hindamine on tekitanud kahtluse nende värskuses ning keemiline analüüs näitab järgmiste TVB-N piirväärtuste ületamist: a) 25 milligrammi lämmastikku 100 grammi liha kohta II peatüki punktis 1 nimetatud liikide puhul; b) 30 milligrammi lämmastikku 100 grammi liha kohta II peatüki punktis 2 nimetatud liikide puhul; c) 35 milligrammi lämmastikku 100 grammi liha kohta II peatüki punktis 3 nimetatud liikide puhul; d) 60 mg lämmastikku 100 grammi tükeldamata kalandustoote kohta, mida kasutatakse inimtoiduks ettenähtud kalaõli vahetuks valmistamiseks, nagu osutatud määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VIII jao IV peatüki B osa lõike 1 teises lõigus; kui aga toormaterjal vastab sama peatüki B osa lõike 1 punktidele a–c, võivad liikmesriigid kuni asjaomase ühenduse õigusakti vastuvõtmiseni teatavate liikide jaoks kindlaks määrata kõrgemad piirväärtused. TVB-N piirväärtuste kontrollimisel on standardmeetodiks III peatükis sätestatud meetod, mis hõlmab perkloorhappega valguvabaks muudetud ekstrakti destilleerimist.

▼B

2. Punktis 1 nimetatud destilleerimiseks tuleb kasutada aparaati, mis vastab IV peatükis esitatud joonisele.

3. Tavameetodid, mida võib kasutada TVB-N väärtuse kontrollimiseks, on järgmised: — Conway ja Byrne'i kirjeldatud mikrodifusiooni meetod (1933), — Antonacopoulose kirjeldatud otsedestilleerimismeetod (1968), — trikloroäädikhappega valguvabaks muudetud ekstrakti destilleerimine (Codex Alimentariuse kala- ja kalatoodete komitee (1968)).

4. Prooviks võetakse umbes 100 g liha vähemalt kolmest eri punktist, peenestatakse ja segatakse. Liikmesriigid soovitavad ametlikel laboritel kasutada oma töös eespool nimetatud standardmeetodit. Tavameetodiga saadud tulemuse suhtes tekkinud kahtluse või vaidluse korral tohib tulemuste kontrollimiseks kasutada üksnes standardmeetodit.

II PEATÜKK

LIIGIRÜHMAD, MILLELE ON KINDLAKS MÄÄRATUD TVB-N PIIRVÄÄRTUS

1. Sebastes spp., Helicolenus dactylopterus, Sebastichthys capensis.

2. Sugukonda Pleuronectidae kuuluvad liigid (välja arvatud hiidlest (Hippoglossus spp.).

3. Salmo salar, sugukonda Merlucciidae kuuluvad liigid, sugukonda Gadidae kuuluvad liigid.

III PEATÜKK

LENDUVA ALUSELISE LÄMMASTIKU ÜLDSISALDUSE (TVB-N) MÄÄRAMINE KALAS JA KALANDUSTOODETES

A. STANDARDMEETOD

1. Eesmärk ja kasutusala

Käesolev meetod on standardmeetod TVB-N määramiseks kalas ja kalandustoodetes. Meetod võimaldab määrata TVB-N väärtusi alates 5 mg/100 g kuni vähemalt 100 mg/100 g.

2. Määratlus

TVB-N tähendab lenduvates lämmastikalustes sisalduva lämmastiku kontsentratsiooni, mis on määratud allkirjeldatud meetodil.

Kõnesolevat suurust väljendatakse milligrammides 100 grammi kohta (mg/100 g).

3. Lühikirjeldus

Lenduvad lämmastikalused ekstraheeritakse proovist 0,6 -molaarse perkloorhappe lahusega. Pärast leelistamist destilleeritakse ekstrakti veeauruga ja lenduvad aluselised ühendid absorbeeritakse hapet sisaldavas vastuvõtukolvis. TVB-N määratakse absorbeeritud aluste tiitrimisega.

4. Reaktiivid

Kui ei ole märgitud teisiti, tuleb kasutada analüütilise puhtusastmega reaktiive. Kasutatav vesi peab olema kas destilleeritud või demineraliseeritud ja vähemalt sama puhtusastmega. Kui ei ole märgitud teisiti, tähendab “lahus” järgmisi vesilahuseid:

a) perkloorhappe lahus = 6 g/100 ml;

b) naatriumhüdroksiidi lahus = 20 g/100 ml;

c) soolhappe standardlahus kontsentratsiooniga 0,05 mol/l ((0,05 N); Märkus: automaatse destilleerimisaparaadi kasutamise korral peaks tiitrimine toimuma soolhappe standardlahusega, mis sisaldab 0,01 mol/l ((0,01 N) HCl;

d) boorhappe lahus = 3 g/100 ml;

e) vahutamisvastane aine (silikoon);

f) fenoolftaleiini lahus = 1 g/100 ml 95 % etanool;

g) indikaatorlahus (Tashiro segaindikaator): lahustatakse 2 g metüülpunast ja 1 g metüleensinist 1 000 ml 95-protsendilises etanoolis.

5. Vahendid ja tarvikud

a) Hakklihamasin piisavalt homogeense kalahakkliha valmistamiseks.

b) Homogenisaator pöörete arvuga 8 000 kuni 45 000 pööret minutis.

c) Kurdfilter, läbimõõt 150 mm, kiirfiltreeriv.

d) Bürett, 5 ml, skaalajaotise väärtusega 0,01 ml.

e) Aurudestillatsiooni seade. Seade peab võimaldama toodetavat aurukogust reguleerida ja tagama auru tootmise püsiva kiiruse vajaliku ajavahemiku vältel. Seadeldis peab tagama, et eralduvad vabad alused ei saaks leelistavate ainete lisamise ajal lenduda.

6. Määramise käik

Hoiatus: Perkloorhape on tugeva söövitava toimega ja selle happe kasutamisel tuleb rakendada vajalikke ettevaatus- ja ennetusmeetmeid. Proovid tuleks pärast nende saabumist valmistada ette võimalikult kiiresti, vastavalt järgmistele juhistele.

a) Proovi ettevalmistamine Analüüsitav proov tuleks hoolikalt peenestada punkti 5 alapunktis a kirjeldatud hakklihamasinas. Sobivasse anumasse võetakse peenestatud proovi täpne kaalutis, 10 g +0,1 g. See segatakse 90,0 ml punkti 4 alapunktis a nimetatud perkloorhappe lahusega, homogeniseeritakse kaks minutit punkti 5 alapunktis b kirjeldatud homogenisaatoriga ja filtritakse seejärel. Nii saadud ekstrakti võib säilitada vähemalt seitse päeva temperatuuril 2–6 oC.

b) Aurudestillatsioon 50,0 ml vastavalt alapunktile a saadud ekstrakti pannakse punkti 5 alapunktis e kirjeldatud aurudestillatsiooni seadmesse. Lisatakse mõni tilk punkti 4 alapunktis f nimetatud fenoolftaleiini lahust, et hiljem oleks näha, kas ekstrakti on piisavalt leelistatud. Pärast paari tilga vahutamisvastase aine (silikooni) lisamist lisatakse ekstraktile 6,5 ml punkti 4 alapunktis b nimetatud naatriumhüdroksiidi lahust ja alustatakse kohe destilleerimist veeauruga. Destilleerimise kiirus reguleeritakse selliseks, et 10 minuti jooksul tekiks umbes 100 ml destillaati. Vastuvõtukolbi on pandud 100 ml punkti 4 alapunktis d nimetatud boorhappe lahust, millele on lisatud kolm kuni viis tilka punkti 4 alapunktis g kirjeldatud indikaatorlahust, ja destillaadi väljavoolutoru on sukeldatud sellesse lahusesse. Täpselt 10 minuti pärast destilleerimine lõpetatakse. Destillaadi väljavoolutoru eemaldatakse vastuvõtukolvist ja loputatakse veega. Vastuvõtukolvi lahuses sisalduvad lenduvad alused määratakse tiitrimise teel punkti 4 alapunktis c nimetatud soolhappe standardlahusega. Tiitrimise lõpppunktis peaks pH olema 5,0 ± 0,1 .

c) Tiitrimine On vaja teha kaks määramist. Määramine toimus nõuetekohaselt, kui kahe määramise tulemused ei erine rohkem kui 2 mg/100 g.

d) Pimekatse Pimekatse viiakse läbi alapunktis b kirjeldatud viisil. Ekstrakti asemel kasutatakse 50,0 ml punkti 4 alapunktis a nimetatud perkloorhappe lahust.

7. TVB-N arvutamine

Vastuvõtukolvi lahuse tiitrimisel soolhappega punkti 4 alapunkti c kohaselt arvutatakse TVB-N järgmise valemi järgi:

V1 – 0,01 N soolhappelahuse maht milliliitrites proovi kohta

V0 – 0,01 N soolhappelahuse maht milliliitrites pimekatses

M – proovi mass grammides

Märkused

1. On vaja teha kaks määramist. Määramine toimus nõuetekohaselt, kui kahe määramise tulemused ei erine rohkem kui 2 mg/100 g.

2. Seadme kontrollimiseks destilleeritakse NH4Cl lahuseid, mis vastavad TVB/N väärtusele 50 mg/100 g.

3. Korduvust iseloomustav standardhälve Sr = 1,20 mg/100 g. Korratavust iseloomustav standardhälve SR = 2,50 mg/100 g.

IV PEATÜKK

AURUDESTILLATSIOONI SEADE TVB-N MÄÄRAMISEL









III LISA

MEREBIOTOKSIINIDE MÄÄRAMISE TUNNUSTATUD MEETODID

Pädevad asutused ja vajaduse korral toidukäitlejad kasutavad järgmisi analüüsimeetodeid, et kontrollida vastavust määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VII jao V peatüki punktis 2 sätestatud piirväärtustele.

Vastavalt nõukogu direktiivi 86/609/EMÜ ( 8 ) artikli 7 lõigetele 2 ja 3 tuleb bioloogiliste meetodite kasutamisel arvestada loomkatsete asendamise, täpsustamise ja vähendamise võimalusi.

▼M1

I PEATÜKK

PARALÜÜTILISE KARPLOOMAMÜRGI (PSP) MÄÄRAMISE MEETOD

1. Paralüütilise karploomamürgi (PSP) sisaldus molluskite söödavates osades (kogu kehas või mis tahes eraldi söödavas osas) tuleb kindlaks teha bioloogilise katsemeetodi või mõne muu rahvusvaheliselt tunnustatud meetodi abil. Nende toksiinide kindlaksmääramiseks võib alternatiivse meetodina kasutada ka nn Lawrence’i meetodit, mis on avaldatud AOAC ametliku meetodina 2005.06 Paralytic Shellfish Poisoning Toxins in Shellfish (“Paralüütiline karploomamürk karploomades”).

2. Tulemuste vaidlustamise korral kasutatakse standardmeetodina bioloogilist meetodit.

3. Kui ühenduse mereliste biotoksiinide referentlabor on edukalt lõpetanud Lawrence’i meetodi rakendusstaadiumi ühtlustamise, vaadatakse punktid 1 ja 2 uuesti läbi.

▼M2

II PEATÜKK

ASP-TOKSIINI (AMNESIC SHELLFISH POISON) MÄÄRAMISE MEETOD

ASP-toksiini kogusisalduse avastamiseks molluskite söödavates osades (terve keha või mis tahes eraldi söödav osa) tuleb kasutada kõrgefektiivse vedelikkromatograafia (HPLC) meetodit või mõnda teist rahvusvaheliselt tunnustatud meetodit.

Sõelumise eesmärgil võib aga ASP kogusisalduse avastamiseks molluskite söödavates osades kasutada ka 2006.02 ASP ELISA-meetodit, mis on avaldatud AOAC Journal’is juunis 2006.

Tulemuste vaidlustamise korral kasutatakse standardmeetodina HPLC-meetodit.

▼M5

III PEATÜKK

LIPOFIILSETE TOKSIINIDE MÄÄRAMISE MEETODID

A. Keemilised meetodid

1. Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VII jao V peatüki lõike 2 punktides c, d ja e nimetatud mereliste toksiinide määramise standardmeetod on referentlabori LC-MS/MS meetod. See meetod määrab vähemalt järgmised ühendid: — okadaiinhappe grupi toksiinid : OA, DTX1, DTX2, DTX3 ja nende estrid; — pektenotoksiinide grupi toksiinid : PTX1 ja PTX2; — jessotoksiinide grupi toksiinid : YTX, 45 OH YTX, homo YTX ja 45 OH homo YTX; — asaspirohapete grupi toksiinid : AZA1, AZA2 ja AZA3.

2. Summaarse toksilisuse ekvivalendi arvutamiseks kasutatakse Euroopa Toiduohutusameti soovitatud toksilisuse ekvivalentkordajaid.

3. Kui avastatakse uusi inimeste tervisele ohtlikke analooge, tuleks ka neid analüüsida. Summaarse toksilisuse ekvivalendi arvutamiseks kasutatakse Euroopa Toiduohutusameti soovitatud toksilisuse ekvivalentkordajaid.

4. Referentlabori LC-MS/MS meetodi asemel või selle täiendamiseks võib kasutada muid meetodeid, nagu vedelikkromatograafia-massispektromeetria meetod, kõrgefektiivne vedelikkromatograafia koos sobiva määramisega, immunoloogiline analüüs, ja funktsiooniuuringud, näiteks fosfataasi inhibeerimise katse, tingimusel et a) neid eraldi või koos kasutades saab määrata vähemalt käesoleva peatüki punkti A lõikes 1 nimetatud analooge; edasised asjakohased kriteeriumid määratakse kindlaks vastavalt vajadusele; b) need vastavad referentlabori sätestatud meetodi tulemuslikkuse kriteeriumitele. ►C1 Sellised meetodid peavad olema läbinud laborisisese valideerimise ja olema tunnustatud tasemetesti süsteemi alusel testitud. ◄ Referentlabor toetab meetodi laboritevahelisele valideerimisele suunatud tegevusi, et tagada ametlik standardimine; c) nende kasutamine tagab rahvatervise samaväärse kaitse.

B. Bioloogilised meetodid

1. Et liikmesriigid saaksid oma meetodid vastavalt käesoleva peatüki punkti A alapunktile 1 LC-MS/MS meetodiga vastavusse viia, võib kuni 31. detsembrini 2014 kasutada määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VII jao V peatüki punkti 2 alapunktides c, d ja e nimetatud mereliste toksiinide avastamiseks jätkuvalt hiirtel seeriatena tehtud bioteste, mis erinevad katsekoguse (hepatopankreas või kogu keha) ning ekstraheerimiseks ja puhastamiseks kasutatavate lahuste poolest.

2. Tundlikkus ja selektiivsus sõltuvad ekstraheerimiseks ja puhastamiseks kasutatavate lahuste valikust ning seda tuleks arvesse võtta meetodi valimisel, et kõik toksiinid oleksid hõlmatud.

3. Ühel hiirel tehtavat, atsetooniga ekstraheerimist sisaldavat biotesti saab kasutada okadaiinhappe, dinofüsistoksiinide, asaspirohapete, pektenotoksiinide ja jessotoksiinide määramiseks. Seda uuringut võib vajaduse korral täiendada võimalike segavate ainete kõrvaldamise etappidega, kasutades jaotumist kahe vedelikufaasi vahel etüülatsetaadi/vee või diklorometaani/vee süsteemides.

4. Igaks katseks võetakse kolm hiirt. Kui kaks hiirt kolmest surevad 24 tunni jooksul pärast seda, kui neist igaühele on süstitud ekstrakti koguses, mis vastab 5 g hepatopankreasele või 25 g kogu kehale, siis loetakse, et määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VII jao V peatüki punkti 2 alapunktides c, d ja e nimetatud ühe või mitme toksiini sisaldus proovis on lubatust suurem.

5. Hiirtel tehtavat biotesti, mis sisaldab ekstraheerimist atsetooniga ja sellele järgnevat jaotumisetappi vee-dietüüleetri süsteemis, võib kasutada okadaiinhappe, dinofüsistoksiinide, pektenotoksiinide ja asaspirohapete määramiseks, kuid mitte jessotoksiinide määramiseks, kuna jaotumisetapis võib esineda nende toksiinide kadu. Igaks katseks võetakse kolm hiirt. Kui kaks hiirt kolmest surevad 24 tunni jooksul pärast seda, kui neist igaühele on süstitud ekstrakti koguses, mis vastab 5 g hepatopankreasele või 25 g kogu kehale, siis loetakse, et okadaiinhappe, dinofüsistoksiinide, pektenotoksiinide ja asaspirohapete sisaldus proovis ületab määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VII jao V peatüki punkti 2 alapunktides c ja e lubatu.

6. Rottidel tehtava biotestiga saab määrata okadaiinhapet, dinofüsistoksiine ja asaspirohappeid. Igaks katseks võetakse kolm rotti. Kui kolmest rotist ühel tekib kõhulahtisus, siis loetakse, et okadaiinhappe, dinofüsistoksiinide ja asaspirohapete sisaldus proovis ületab määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa VII jao V peatüki punkti 2 alapunktides c ja e lubatu.

C. Pärast käesoleva peatüki punkti B alapunktis 1 sätestatud kuupäeva võib hiirtel tehtavat biotesti kasutada ainult tootmis- ja ülekandealade perioodilise järelevalve ajal uute või tundmatute toksiinide kindlakstegemiseks liikmesriikide välja töötatud riiklike kontrollikavade alusel.

▼B









IV LISA

LIHAMASSI KALTSIUMISISALDUS

Määruses (EÜ) nr 853/2004 osutatud lihamassi kaltsiumisisaldus:

1. ei tohi ületada 0,1 % (=100 mg/100 g või 1 000 ppm) värskes tootes;

2. määratakse standardse rahvusvahelise meetodiga.

▼M9









V LISA

Tunnustatud ettevõtete loetelud

I PEATÜKK

JUURDEPÄÄS TUNNUSTATUD ETTEVÕTETE LOETELUDELE

Selleks, et abistada liikmesriike ajakohaste tunnustatud toiduettevõtete loetelude kättesaadavaks tegemisel teistele liikmesriikidele ja üldsusele, avab komisjon veebisaidi, kus liikmesriigid panevad üles lingid oma veebisaitidele või teavitavad sellest, kui loetelud avaldatakse süsteemi TRACES kaudu.

II PEATÜKK

LIIKMESRIIKIDE VEEBISAITIDE VORM

A. Koondloetelu

1. Iga liikmesriik annab komisjonile viite oma ametlikule veebisaidile, kus on esitatud määruse (EÜ) nr 853/2004 I lisa punktis 8.1 määratletud loomseid saadusi käitlevate tunnustatud toiduettevõtete koondloetelu.

2. Punktis 1 osutatud koondloetelu on esitatud ühe tabelina ja ühes või mitmes liidu ametlikus keeles.

B. Süsteemi ülesehitus

1. Koondloetelu sisaldava veebisaidi töötab välja pädev asutus või vajaduse korral üks määruse (EÜ) nr 882/2004 artiklis 4 osutatud pädevatest asutustest.

2. Koondloetelu sisaldab linke a) sama veebisaidi teistele veebilehtedele; b) veebisaitidele, mida haldavad teised pädevad asutused, üksused või, kui on asjakohane, teised organid, kui punktis 1 osutatud pädev asutus ei halda tunnustatud toidukäitlemisettevõtete loetelusid.

C. Loetelude edastamine süsteemi TRACES kaudu

Erandina punktidest A ja B võivad liikmesriigid edastada loetelud süsteemi TRACES kaudu.

III PEATÜKK

TUNNUSTATUD ETTEVÕTETE LOETELUDE KUJUNDUS JA KOODID

Tunnustatud toidukäitlemisettevõtteid käsitleva teabe laiema kättesaadavuse tagamiseks ja loetelude loetavuse parandamiseks kehtestatakse kujundus, mis sisaldab asjakohast teavet ja koode.

IV PEATÜKK

TEHNILINE KIRJELDUS

II ja III peatükis osutatud ülesanded ja toimingud viiakse läbi vastavalt komisjoni avaldatud tehnilistele kirjeldustele.

▼M1









VI LISA

▼M6

TEATAVATE LOOMSE PÄRITOLUGA TOODETE IMPORDI JAOKS ETTENÄHTUD VETERINAARSERTIFIKAATIDE JA DOKUMENTIDE NÄIDISED

I JAGU

I PEATÜKK

KONNAKOIVAD JA TEOD

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaadid konnakoibade ja tigude impordi jaoks vastavad käesoleva lisa I liite A- ja B-osas sätestatud näidistele.

II PEATÜKK

ŽELATIIN

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaadid želatiini ja selle valmistamiseks vajaliku tooraine impordi jaoks vastavad käesoleva lisa II liite A- ja B-osas sätestatud näidistele, ilma et see piiraks muude liidu õigusaktide, eriti transmissiivset spongioosset entsefalopaatiat ja hormoone käsitlevate konkreetsete õigusaktide kohaldamist.

III PEATÜKK

KOLLAGEEN

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaadid kollageeni ja selle valmistamiseks vajaliku tooraine impordi jaoks vastavad käesoleva lisa III liite A- ja B-osas sätestatud näidistele, ilma et see piiraks muude liidu õigusaktide, eriti transmissiivset spongioosset entsefalopaatiat ja hormoone käsitlevate konkreetsete õigusaktide kohaldamist.

IV PEATÜKK

KALANDUSTOOTED

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaat kalandustoodete impordi jaoks vastab käesoleva lisa IV liites sätestatud näidisele.

V PEATÜKK

ELUSAD KAHEPOOLMELISED MOLLUSKID

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaat elusate kahepoolmeliste molluskite impordi jaoks vastab käesoleva lisa V liites sätestatud näidisele.

VI PEATÜKK

MESI JA MUUD MESINDUSTOOTED

Määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 6 lõike 1 punktis d osutatud veterinaarsertifikaat mee ja muude mesindustoodete impordi jaoks vastab käesoleva lisa VI liites sätestatud näidisele.

II JAGU

KAPTENI ALLKIRJAGA DOKUMENDI NÄIDIS

Kapteni allkirjaga dokument, mis võib asendada määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 14 kohast dokumenti, kui külmutatud kalandustooteid imporditakse otse külmutuslaevalt, nagu on sätestatud kõnealuse määruse artikli 15 lõikes 3, peab olema vastavuses käesoleva lisa VII liites esitatud dokumendi näidisega.

▼M1









VI lisa I liide

A-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD JAHUTATUD, KÜLMUTATUD VÕI ETTEVALMISTATUD KONNAKOIBADE IMPORDI JAOKS

B-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD NING JAHUTATUD, KÜLMUTATUD, KODADEST VABASTATUD, KEEDETUD, ETTEVALMISTATUD VÕI KONSERVEERITUD TIGUDE IMPORDI JAOKS









VI lisa II liide

A-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD ŽELATIINI IMPORDI JAOKS

B-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD ŽELATIINI VALMISTAMISEKS VAJALIKU TOORAINE IMPORDI JAOKS









VI lisa III liide

A-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD KOLLAGEENI IMPORDI JAOKS

B-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD KOLLAGEENI VALMISTAMISEKS VAJALIKU TOORAINE IMPORDI JAOKS

▼M7









VI lisa IV liide

Veterinaarsertifikaadi näidis inimtoiduks ettenähtud kalandustoodete impordi jaoks

►(1) C3

▼M4









VI lisa V liide

A-OSA

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE, OKASNAHKSETE, MANTELLOOMADE JA MERITIGUDE IMPORDI JAOKS

▼M1

B-OSA

TÄIENDAVA TERVISETÕENDI NÄIDIS LIIKI ACANTHOCARDIA TUBERCULATUM KUULUVATE TÖÖDELDUD KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE PUHUL

Käesolevaga tõendab ametlik inspektor, et liiki Acanthocardia tuberculatum kuuluvad töödeldud kahepoolmelised molluskid, mille kohta on välja antud veterinaarsertifikaat viitenumbriga …

1. on kogutud tootmisalal, mis on selgelt määratletud, jälgitavad ja saanud pädeva asutuse loa komisjoni otsuse 2006/766/EÜ ( 9 ) mõistes ning et PSP tase nende molluskite söödavates osades on madalam kui 300 μg 100g kohta;

2. on transporditud pädeva asutuse poolt pitseeritud konteinerites või sõidukites otse ettevõttesse: … … (nende molluskite töötlemiseks pädevalt asutuselt eriloa saanud ettevõtte nimi ja ametlik tunnustamise number);

3. transpordil sellesse ettevõttesse on nendega kaasas pädeva asutuse väljaantud dokument, millega antakse luba transpordiks ning millele on märgitud toote iseloom ja kogus, päritolupiirkond ja sihtkohaettevõte;

4. on läbinud otsuse 96/77/EÜ lisas kirjeldatud kuumtöötluse;

5. nende PSP tase ei ole selline, mida oleks võimalik tuvastada biotesti meetodil, nagu on kirjeldatud lisatud analüüsiaruandes(-aruannetes) katsete kohta, mida tehti käesoleva tõendiga hõlmatud saadetise iga partiiga.

Käesolevaga kinnitab ametlik inspektor, et pädev asutus on kontrollinud, et punktis 2 osutatud ettevõttes on tehtud omapoolseid tervisekontrolle konkreetselt seoses punktis 4 osutatud kuumtöötlusega.

Käesolevaga teatab allakirjutanud ametlik inspektor, et ta on tutvunud otsuse 96/77/EÜ sätetega ning et lisatud analüüsiaruanded vastavad pärast töötlemist toodetega läbiviidud katsele.







Ametlik inspektor Nimi (trükitähtedega): Kuupäev: Tempel: Kvalifikatsioon ja ametinimetus: Allkiri:









VI lisa VI liide

VETERINAARSERTIFIKAADI NÄIDIS INIMTOIDUKS ETTENÄHTUD MEE JA MUUDE MESINDUSTOODETE IMPORDI JAOKS

▼M6









VI lisa VII liide

KAPTENI ALLKIRJAGA DOKUMENDI NÄIDIS, MIS LISATAKSE IMPORDILE, KUI KÜLMUTATUD KALANDUSTOOTEID IMPORDITAKSE EUROOPA LIITU OTSE KÜLMUTUSLAEVALT

▼M1









VIA LISA

TOORPIIMA JA KUUMTÖÖDELDUD PIIMA KATSEMEETODID

I PEATÜKK

MIKROORGANISMIDE ARVU JA SOMAATILISTE RAKKUDE ARVU MÄÄRAMINE

1. Määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa IX jao I peatüki III osas sätestatud kriteeriumite alusel kontrollimisel tuleb võrdlusmeetoditena kohaldada järgmisi standardeid: a) EN/ISO 4833 mikroorganismide arvu määramisel temperatuuril 30 oC; b) ISO 13366-1 somaatiliste rakkude arvu määramisel.

2. Alternatiivsete analüüsimeetodite kasutamine on lubatud: a) mikroorganismide arvu määramisel temperatuuril 30 oC, kui meetodid on valideeritud punkti 1 alapunktis a nimetatud standardmeetodi alusel vastavalt EN/ISO standardis 16140 sätestatud protokollile või muule sarnasele rahvusvaheliselt tunnustatud protokollile. Eelkõige on alternatiivmeetodi ja punkti 1 alapunktis a nimetatud standardmeetodi vaheline ümberarvestussuhe kehtestatud vastavalt ISO standardile 21187. b) somaatiliste rakkude arvu määramisel, kui meetodid on valideeritud punkti 1 alapunktis b nimetatud standardmeetodi alusel vastavalt ISO standardis 8196 sätestatud protokollile, kui töötatakse vastavalt ISO standardile 13366-2, või muule sarnasele rahvusvaheliselt tunnustatud protokollile.

II PEATÜKK

ALUSELISE FOSFATAASI AKTIIVSUSE MÄÄRAMINE

1. Aluselise fosfataasi aktiivsuse määramisel tuleb standardmeetodina kasutada ISO standardit 11816-1.

2. Aluselise fosfataasi aktiivsust väljendatakse ensüümi aktiivsuse milliühikutes liitri kohta (mU/l). Aluselise fosfataasi aktiivsuse ühik on selline aluselise fosfataasi ensüümi kogus, mis katalüüsib 1 mikromooli substraadi muundamist minutis.

3. Aluselise fosfataasi katse tulemus loetakse negatiivseks, kui mõõdetud aktiivsus lehmapiimas ei ületa 350 mU/l.

4. Alternatiivseid analüüsimeetodeid võib kasutada, kui meetodid on valideeritud punktis 1 nimetatud standardmeetodi alusel vastavalt rahvusvaheliselt tunnustatud protokollidele.

▼M2









VIb LISA

AMETLIKU LIHAKONTROLLIMISE NÕUDED

1. Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: a) kontrollitud pidamistingimused ja integreeritud tootmissüsteemid – loomakasvatuse viis, kus loomi peetakse käesoleva lisa liites esitatud kriteeriumidele vastavates tingimustes; b) noorveis – ükskõik kummast soost veis, kes ei ole vanem kui 8 kuud; c) noorlammas – ükskõik kummast soost lammas, kellel ei ole igemest väljunud jäävlõikehambad ja kes ei ole vanem kui 12 kuud; d) noorkits – ükskõik kummast soost kits, kes ei ole vanem kui 6 kuud; e) kari – loom või loomade rühm, keda peetakse majandis epidemioloogilise üksusena; kui majandis hoitakse üle ühe karja, moodustab iga kari eraldi epidemioloogilise üksuse; f) põllumajandusettevõte – ettevõte, ehitis või, vabaõhufarmi korral, igasugune koht, mis asetseb sama liikmesriigi territooriumil, kus loomi hoitakse või käideldakse; g) katkendliku tapategevuse või ulukiliha käitlemisega tegelev ettevõte – tapamaja või riskianalüüsi põhjal pädeva asutuse määratud ulukiliha käitlemise ettevõte, milles eeskätt tapmist või ulukiliha käitlemist ei teostata kas kogu tööpäeva ulatuses või nädala järjestikustel tööpäevadel.

2. Tapajärgsed kontrollid ettevõtetes, mis tegelevad katkendliku tapategevuse või ulukiliha käitlemisega. a) Vastavalt määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa III jao II peatüki punkti 2 alapunktile b võib pädev asutus otsustada, et riiklik veterinaararst ei pea viibima kohal kogu tapajärgse kontrolli ajal, kui on täidetud järgmised nõuded: i) ettevõte on katkendliku tapategevuse või ulukiliha käitlemisega tegelev ettevõte, kus on piisavad võimalused kõrvalekalletega liha säilitamiseks, kuni riiklik veterinaararst viib läbi lõpliku tapajärgse kontrolli; ii) tapajärgse kontrolli teostab riikliku veterinaararsti abi; iii) riiklik veterinaararst viibib ettevõttes vähemalt üks kord päevas tapmistegevuse käigus või pärast seda; iv) pädev asutus on kehtestanud korra riikliku veterinaararsti abide tegevuse korrapäraseks hindamiseks nimetatud ettevõtetes, mis hõlmab järgmist: — iseseisva tegutsemise jälgimine; — dokumentide kontrollimine uuringute leidude suhtes ja nende võrdlemine vastavate rümpadega; — rümpade kontroll laos. b) Punkti 1 alapunktis g viidatud pädeva asutuse teostatavas riskianalüüsis selliste ettevõtete tuvastamiseks, mille suhtes võib kohaldada punkti 2 alapunktis a osutatud erandit, võetakse arvesse vähemalt järgmisi punkte: i) tapetud või käideldud loomade arv tunnis või päevas; ii) tapetud või käideldud loomade liik ja klass; iii) ettevõtte tootlikkus; iv) tapmis- või töötlemisjõudlus minevikus; v) kõigi selliste lisameetmete tõhusus, mis on võetud toiduohutuse tagamiseks loomade tapaeesmärgil hankimise toiduahelas; vi) rakendatava HACCP-põhise süsteemi tulemuslikkus; vii) auditeerimisdokumendid; viii) pädeva asutuse dokumendid varem toimunud tapaeelsete ja tapajärgsete kontrollide kohta.

3. Nõuded riskipõhisele lihakontrollile ilma sisselõigete tegemiseta. ▼M8 ————— ▼M2 b) Erandina määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa IV jao I ja II peatükis esitatud erinõuetest võib noorveiste, noorlammaste ja noorkitsede tapajärgne kontroll piirduda ainult kerge palpeerimise ja visuaalse uuringuga, tingimusel et täidetud on järgmised nõuded: i) käitleja tagab, et noorveiseid hoitakse kontrollitud pidamistingimustes ja integreeritud tootmissüsteemides, nagu on sätestatud käesoleva lisa liites; ii) käitleja tagab, et noorveiseid hoitakse ametlikult veiste tuberkuloosivabaks tunnistatud karjas; iii) käitleja suhtes ei kohaldata toiduahelat käsitleva teabega seonduvaid üleminekumeetmeid, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2076/2005 artiklis 8; iv) pädev asutus teostab ise või tellib teatava hulga loomade korrapärase seroloogilise ja/või mikrobioloogilise seire, tuginedes elusloomades ja põllumajandusettevõtte tasandil esinevate toiduohutuse riskide analüüsile; v) noorveiste tapajärgne kontroll hõlmab alati neelutaguste, bronhiaalsete ja keskseinandi lümfisõlmede palpeerimist. c) Avastatud kõrvalekallete korral teostatakse rümba ja rupsi täielik tapajärgne kontroll, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa IV jao I ja II peatükis. Pädev asutus võib riskianalüüsi põhjal siiski otsustada, et pädevate asutuste määratletud teatavate väikeste kõrvalekalletega liha puhul, mis ei ohusta loomade ega inimeste tervist, ei pea teostama täielikku tapajärgset kontrolli. d) Noorveiseid, noorlambaid ja noorkitsi ning võõrutatud sigu, keda ei viida nende sünniettevõttest otse tapamajja, võib erandlikult viia üle teise põllumajandusettevõttesse (seal pidamiseks või nuumamiseks) enne tapamajja saatmist. Sellistel juhtudel: i) võib noorveiste, noorlammaste ja noorkitsede puhul nende päritoluettevõtte ja nuumamisettevõtte, samuti nimetatud ettevõtete ja tapamaja vahelisel etapil kasutada reguleeritud kogumiskeskusi; ii) peab olema tagatud jälgitavus üksiklooma või loomade rühma tasandil.

4. Lisanõue kabjaliste tapajärgseks kontrolliks. a) Värsket liha, mis pärineb kabjalistelt, keda on peetud riikides, mis ei ole malleusest vabad vastavalt Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni maismaaloomade tervishoiu eeskirjade artiklile 2.5.8.2, ei tohi turustada, kui mainitud liha ei pärine kabjalistelt, keda on kontrollitud malleuse suhtes vastavalt määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa IV jao IX peatüki punktile D. b) Värske liha, mis pärineb kabjalistelt, kellel on diagnoositud malleus, tunnistatakse inimtarbimiseks sobimatuks, nagu sätestatud määruse (EÜ) nr 854/2004 I lisa IV jao IX peatüki punktis D.









VIb lisa liide

Käesoleva lisa kohaldamisel tähendavad „kontrollitud pidamistingimused ja integreeritud tootmissüsteemid”, et käitleja peab vastama järgmistele kriteeriumidele:

a) kogu loomatoit saadakse asutuselt, mis toodab loomatoitu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 183/2005 artiklites 4 ja 5 esitatud tingimustele; ( 10 ) kui loomatoiduna kasutatakse koresööta või põllukultuure, tuleb seda nõuetekohaselt töödelda ja võimaluse korral kuivatada ja/või granuleerida.

b) võimaluste piires kohaldatakse „kõik sisse/kõik välja” süsteemi. Kui loomad tuuakse karja, hoitakse neid isoleeritult nii kaua, kui veterinaarteenistus ette näeb, et ära hoida haiguste puhkemist.

c) ühelgi loomal ei ole juurdepääsu välisrajatistele, kui käitleja ei suuda pädevale asutusele riskianalüüsi käigus tõestada, et välistingimustes viibimise periood, rajatised ja asjaolud ei kujuta karjas haiguse puhkemise ohtu;

d) on olemas üksikasjalik teave loomade kohta sünnist tapmiseni, samuti nende hooldamistingimuste kohta, nagu sätestatud määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaos.

e) loomadele pakutava allapanu puhul ennetatakse haiguste olemasolu või teket allapanu asjakohase töötlemise teel;

f) põllumajandusettevõtte töötajad täidavad üldiseid hügieeninõudeid, nagu sätestatud määruse (EÜ) nr 852/2004 I lisas;

g) on kehtestatud reeglid, millega kontrollitakse ligipääsu territooriumile, kus loomi hoitakse;

h) ettevõte ei paku rajatisi turistidele ega matkajatele, kui käitleja ei suuda pädevale asutusele riskianalüüsi käigus tõestada, et rajatised on piisavalt eraldatud üksustest, kus loomi hoitakse ning et otsene ja kaudne kontakt inimeste ja loomade vahel ei ole võimalik;

i) loomadel puudub juurdepääs prügimägedele või majapidamisprügile;

j) on kehtestatud kahjuritõrje kava;

k) silosööta ei kasutata, kui käitleja ei suuda pädevale asutusele riskianalüüsi käigus tõestada, et sööt ei kujuta endast ohtu loomadele;

l) heitvett ja setet reoveepuhastitest ei lasta loodusesse piirkondades, mis on loomadele ligipääsetavad, ega kasutata selliste karjamaade väetamiseks, kus kasvatatakse loomade söötmiseks vilja, kui seda ei töödelda nõuetekohaselt ja pädev asutus ei kiida seda heaks.

▼B









VII LISA

MÄÄRUSE (EÜ) NR 853/2004 MUUDATUSED

Määruse (EÜ) nr 853/2004 II ja III lisa muudetakse järgmiselt.

1. II lisa I jao B osa muudetakse järgmiselt: a) punkti 6 teine alalõik asendatakse järgmisega: “BE, CZ, DK, DE, EE, GR, ES, FR, IE, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, NL, AT, PL, PT, SI, SK, FI, SE ja UK”; b) punkt 8 asendatakse järgmisega: “8. Kui märki kasutab ühenduses asuv ettevõte, peab see olema ovaalne ja sisaldama lühendit CE, EC, EF, EG, EK, EY, ES, EÜ, EK, EB või WE.”

2. III lisa muudetakse järgmiselt: a) I jao IV peatüki lõige 8 asendatakse järgmisega: “8. Rümp ja muud inimtoiduks ettenähtud kehaosad tuleb täielikult nülgida, välja arvatud searümbad ning lammaste, kitsede ja vasikate pead ning veiste, lammaste ja kitsede jalad. Päid ja jalgu tuleb käsitseda nii, et liha ei saastuks.”; b) II jaos lisatakse järgmine VII peatükk: “VII PEATÜKK: VETTSIDUVAD AINED Toidukäitlejad tagavad, et linnuliha, mida on töödeldud veesisalduse säilitamise eesmärgil, ei turustata värske lihana, vaid lihavalmististena või kasutatakse töödeldud toodete tootmiseks.”; c) VIII jao V peatüki E osa punkt 1 asendatakse järgmisega: “1. Järgmiste sugukondade mürgistest kaladest saadud kalandustooteid ei ole lubatud turustada: Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae ja Canthigasteridae. Sugukonda Gempylidae kuuluvat värsket, valmis või töödeldud kala, eriti kalaliike Ruvettus pretiosus ja Lepidocybium flavobrunneum, võib turustada ainult pakendatult/pakitult ja asjakohaselt märgistatult, teavitamaks tarbijat selle ettevalmistamise/kuumtöötlemise meetoditest ja ohust, et toode võib sisaldada mao- ja sooletegevusele ebasoodsalt mõjuvaid ühendeid. Etiketil peab tavanimetuse kõrval olema ka teaduslik nimetus.”; d) IX jagu muudetakse järgmiselt: i) I peatüki II osa B alaosa punkti 1 alapunkt e asendatakse järgmisega: “e) et nisade desinfitseerimise vahendeid kasutatakse üksnes siis, kui need on lubatud või registreeritud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivile 98/8/EÜ (biotsiidide turuleviimise kohta) sätestatud menetlusele. ( 11 ) ii) II peatüki II jao punkt 1 asendatakse järgmisega: “1. Kui toorpiima või piimatooteid kuumtöödeldakse, peavad toidukäitlejad tagama, et töötlemine vastab määruse (EÜ) nr 852/2004 II lisa XI peatüki nõuetele. Eelkõige tagavad toidukäitlejad järgmiste protsesside kasutamisel, et need vastavad nimetatud nõuetele: a) pastöriseerimine saavutatakse töötlemisel, millega kaasneb: i) lühikest aega kõrge temperatuur (vähemalt 72 oC 15 sekundi jooksul); ii) pikka aega madal temperatuur (vähemalt 63 oC 30 minuti jooksul) või iii) temperatuuri ja aja muu kombinatsioon samaväärse mõju saavutamiseks, mille tulemusena tooted annavad vahetult pärast sellist töötlemist aluselise fosfataasi katses negatiivse tulemuse, kui selline katse on kohaldatav; b) kõrgkuumutamine (UHT) saavutatakse töötlemisel, i) millega kaasneb piima lühiajaline katkematu kuumutamine kõrgel temperatuuril (vähemalt 135 oC juures sobiva aja jooksul), mille tulemusena töödeldud toode ei sisalda elusaid mikroorganisme ega spoore, mis oleksid võimelised kasvama, kui töödeldud toodet hoitakse aseptilises suletud anumas toatemperatuuril ja ii) mis on piisav tagamaks, et tooted on mikrobioloogiliselt stabiilsed pärast hoidmist suletud mahutis 15 päeva jooksul temperatuuril 30 oC või 7 päeva jooksul temperatuuril 55 oC või pärast mis tahes meetodi kasutamist, mis võimaldab tõendada, et on kasutatud nõuetekohast kuumtöötlemist.”; e) X jao II peatükki muudetakse järgmiselt: i) III osa punkt 5 asendatakse järgmisega: “5. Purustamise järel tuleb vedelas olekus muna kõik osad võimalikult kiiresti töödelda, et vältida mikrobioloogilisi ohte või vähendada need vastuvõetavale tasemele. Ebapiisavalt töödeldud partii võib samas ettevõttes otsekohe uuesti töödelda, kui selline töötlemine muudab selle inimtoiduks kõlblikuks. Kui partii leitakse olevat inimtoiduks kõlbmatu, tuleb see denatureerida tagamaks, et seda ei kasutata inimtoiduks.”; ii) V osa punkt 2 asendatakse järgmisega: “2. Vedelas olekus munade puhul peab punktis 1 osutatud märgis lisaks kandma sõnu: “pastöriseerimata vedelas olekus munad – töötlemiseks sihtkohas” ning näitama purustamise kuupäeva ja kellaaja.”; f) XIV jaos lisatakse järgmine V peatükk: “V PEATÜKK: MÄRGISTAMINE Želatiini sisaldavatel ümbristel ja pakenditel peab olema märge “Inimtoiduks kõlblik želatiin” ja valmistamise kuupäev.”









VIII LISA

MÄÄRUSE (EÜ) NR 854/2004 MUUDATUSED

Määruse (EÜ) nr 854/2004 I, II ja III lisa muudetakse järgmiselt.

1. I lisa I jao III peatüki punkti 3 muudetakse järgmiselt: a) punkti a teine lõik asendatakse järgmisega: “BE, CZ, DK, DE, EE, GR, ES, FR, IE, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, NL, AT, PL, PT, SI, SK, FI, SE ja UK.”; b) punkt c asendatakse järgmisega: “c) kui märki kasutavad ühenduse tapamajad, peab sellel olema lühend CE, EC, EF, EG, EK, EY, ES, EÜ, EK, EB või WE.”

2. II lisa II peatüki A osa punktid 4 ja 5 asendatakse järgmisega: “4. Pädev asutus võib klassifitseerida B-klassi alaks alad, kust elusaid kahepoolmelisi karploomi võib püüda ja turustada inimtoiduks üksnes pärast töötlemist puhastuskeskuses või pärast ülekandmist, et lõikes 3 nimetatud tervishoiunõuded oleksid täidetud. Nendelt aladelt püütud elusad kahepoolmelised karploomad ei tohi sisaldada rohkem kui 4 600 E. coli bakterit 100 g liha ja valvulaarvedeliku kohta. Nimetatud analüüsi puhul on standardmeetodiks standardis ISO 16649-3 kirjeldatud viie katseklaasi ja kolme lahjendusega kõige tõenäosema arvu (MPN) määramise katse. Alternatiivseid meetodeid võib kasutada, kui need on valideeritud kõnealuse standardmeetodi alusel vastavalt EN/ISO 16140 kriteeriumidele. 5. Pädev asutus võib klassifitseerida C-klassi alaks alad, kust elusaid kahepoolmelisi karploomi võib püüda ja turustada üksnes pärast ülekandmist pika aja jooksul, et lõikes 3 nimetatud tervishoiunõuded oleksid täidetud. Nendelt aladelt püütud elusad kahepoolmelised karploomad ei tohi sisaldada rohkem kui 46 000 E. coli bakterit 100 g liha ja valvulaarvedeliku kohta. Nimetatud analüüsi puhul on standardmeetodiks standardis ISO 16649-3 kirjeldatud viie katseklaasi ja kolme lahjendusega kõige tõenäosema arvu määramise katse. Alternatiivseid meetodeid võib kasutada, kui need on valideeritud kõnealuse standardmeetodi alusel vastavalt EN/ISO 16140 kriteeriumidele.”

3. III lisa II peatüki G osa punkt 1 asendatakse järgmisega: “1. Järgmiste sugukondade mürgistest kaladest saadud kalandustooteid ei ole lubatud turustada: Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae ja Canthigasteridae. Sugukonda Gempylidae kuuluvat värsket, valmis või töödeldud kala, eriti kalaliike Ruvettus pretiosus ja Lepidocybium flavobrunneum, võib turustada ainult pakendatult/pakitult ja asjakohaselt märgistatult, teavitamaks tarbijat selle ettevalmistamise/kuumtöötlemise meetoditest ja ohust, et toode võib sisaldada mao- ja sooletegevusele ebasoodsalt mõjuvaid ühendeid. Märgisel peab olema tavanimetuse kõrval ka teaduslik nimetus.”