1998L0078 — ET — 10.12.2005 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

▼M3

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU AASTA DIREKTIIV 98/78/EÜ,

27. oktoobri 1998,

kindlustusandjate või edasikindlustusandjate kontserni kuuluvate kindlustus- ja edasikindlustusseltside täiendava järelevalve kohta

▼B







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) tegutsedes asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud korras ( 3 ) ning arvestades, et: (1) vastavalt nõukogu 24. juuli 1973. aasta esimesele direktiivile 73/239/EMÜ otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta ( 4 ) ja 5. märtsi 1979. aasta esimesele nõukogu direktiivile 79/267/EMÜ otsese elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta ( 5 ) peavad kindlustusseltsidel olema solventsusmarginaalid; (2) vastavalt nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivile 92/49/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega muudetakse direktiive 73/239/EMÜ ja 88/357/EMÜ, ( 6 ) ja nõukogu 10. novembri 1992. aasta direktiivile 92/96/EMÜ otsese elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega muudetakse direktiive 79/267/EMÜ ja 90/619/EMÜ, ( 7 ) on kindlustustegevuse alustamiseks ja jätkamiseks vaja ühte ametlikku tegevusluba, mille annavad välja asutused liikmesriigis, kus on kindlustusseltsi registrijärgne asukoht (päritoluliikmesriik); see tegevusluba võimaldab kindlustusseltsil tegutseda kogu ühenduses asutamisõiguse või teenuste osutamise vabaduse alusel; päritoluliikmesriigi pädevad asutused vastutavad kindlustusseltside finantsseisundi, sealhulgas nende maksejõulisuse järelevalve eest; (3) kindlustusandjate gruppi kuuluvate kindlustusseltside täiendava järelevalve meetmed peaksid võimaldama kindlustusseltside üle järelevalvet teostavatel asutustel teha kindlama otsuse nimetatud kindlustusseltside finantsseisundi kohta; täiendava järelevalve puhul tuleb arvesse võtta ka teatavad ettevõtjad, kelle üle praegu ühenduse direktiivide kohast järelevalvet ei teostata; käesolevas direktiivis ei eeldata mitte mingil juhul, et liikmesriigid peaksid teostama järelevalvet kõnealuste ettevõtjate üle eraldi; (4) kindlustusseltsid tegutsevad ühisel kindlustusturul üksteisega otseselt konkureerides ja seetõttu peavad kapitalinõudeid käsitlevad eeskirjad olema samaväärsed; seepärast ei saa täiendava järelevalve määratlemisel kasutatavate kriteeriumide üle lasta otsustada ainult liikmesriikidel; ühiste põhinõuete vastuvõtmine on igati ühenduse huvides, sest see aitab vältida konkurentsi moonutamist; kõrvaldada tuleb teatavad lahknevused liikmesriikide õigusaktide vahel, mis käsitlevad kindlustusandjate gruppi kuuluvate kindlustusseltside suhtes kohaldatavaid usaldatavusnormatiive; (5) vastuvõetud lähenemisviisi kohaselt peab kooskõlastamine toimuma sellises ulatuses, mis on oluline, vajalik ja piisav, et saavutada kõnealuses valdkonnas usaldatavusnormatiivide täitmise kontrolli süsteemide vastastikune tunnustamine; käesoleva direktiivi eesmärk on eelkõige kaitsta kindlustatud isikute huve; (6) teatavad käesoleva direktiivi sätted määratlevad miinimumnõuded; päritoluliikmesriik võib oma pädevatelt asutustelt tegevusloa saanud kindlustusseltside suhtes kehtestada rangemad eeskirjad; (7) käesolevas direktiivis sätestatakse kõigi selliste kindlustusseltside täiendav järelevalve, kes osalevad vähemalt ühes kindlustusseltsis, edasikindlustusseltsis või kolmanda riigi kindlustusseltsis, ja teistsuguste eeskirjade kohaselt selliste kindlustusseltside järelevalve, kelle emaettevõtja on kindlustusvaldusettevõtja, edasikindlustusselts, kolmanda riigi kindlustusselts või segakindlustusvaldusettevõtja; kindlustusjärelevalve juhtpõhimõtteks jääb pädevate asutuste poolt üksikkindlustusseltside üle teostatav järelevalve; (8) kindlustusandjate gruppi kuuluvate kindlustusseltside jaoks on vaja arvutada korrigeeritud maksejõulisus; ühenduse pädevad asutused kasutavad erinevaid meetodeid, et võtta arvesse kindlustusandjate gruppi kuulumise mõju kindlustusseltsi finantsseisundile; käesolevas direktiivis sätestatakse sellise mõju arvutamiseks kolm meetodit; tunnustatakse põhimõtet, et usaldatavusnormatiivide seisukohast on need meetodid samaväärsed; (9) kindlustusvaldusettevõtja, edasikindlustusseltsi, kolmanda riigi kindlustusseltsi sidustütarettevõtjast kindlustusseltsi maksejõulisust võivad mõjutada selle grupi rahalised vahendid, millesse ta kuulub, ja rahaliste vahendite jaotamine kõnealuses grupis; pädevatel asutustel peaks olema võimalik teostada täiendavat järelevalvet ja võtta vajalikke meetmeid selle kindlustusseltsi suhtes, kelle maksejõulisus on ohus või võib ohtu sattuda; (10) pädevatel asutustel peaks olema juurdepääs kogu teabele, mis on täiendava järelevalve teostamiseks vajalik; kindlustusseltside järelevalve eest vastutavate asutuste ning nimetatud asutuste ja muude finantssektorite järelevalve eest vastutavate asutuste vahel peaks toimuma koostöö; (11) grupisisesed tehingud võivad mõjutada kindlustusseltsi finantsseisundit; pädevatel asutustel peaks olema võimalik teostada üldist järelevalvet selliste grupisiseste tehingute teatavate liikide üle ja võtta vajalikke meetmeid selle kindlustusseltsi suhtes, kelle maksejõulisus on ohus või võib ohtu sattuda, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kindlustusselts — ettevõtja, kes on saanud ametliku tegevusloa vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artiklile 6 või direktiivi 79/267/EMÜ artiklile 6;

b) kolmanda riigi kindlustusselts — ettevõtja, kellel peaks olema direktiivi 73/239/EMÜ artiklile 6 või direktiivi 79/267/EMÜ artiklile 6 vastav tegevusluba, kui tema registrijärgne asukoht oleks ühenduses;

▼M3

c) edasikindlustusselts — ettevõtja, kellele on antud tegevusluba vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2005. aasta direktiivi 2005/68/EÜ, mis käsitleb edasikindlustust, ( 8 ) artiklile 3;

▼B

d) emaettevõtja — emaettevõtja direktiivi 83/349/EMÜ ( 9 ) artikli 1 tähenduses ja iga ettevõtja, kellel on pädevate asutuste arvates valitsev mõju mõne teise ettevõtja üle;

e) tütarettevõtja — tütarettevõtja direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 tähenduses ja iga ettevõtja, kelle üle emaettevõtjal on pädevate asutuste arvates ülekaalukas mõju. Kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid käsitletakse samuti esialgse emaettevõtja tütarettevõtjatena;

f) osalus — osalus direktiivi 78/660/EMÜ ( 10 ) artikli 17 esimese lause tähenduses või teatavas ettevõttes vähemalt 20 % hääleõiguse või kapitali otsene või kaudne omamine;

▼M1

g) osalev ettevõtja — ettevõtja, kes on kas emaettevõtja või muu ettevõtja, kellel on osalus, või ettevõtja, kes on teise ettevõtjaga seotud direktiivi 83/349/EMÜ artikli 12 lõikes 1 määratletud tähenduses;

h) sidusettevõtja — tütarettevõtja või muu ettevõtja, milles on osalus, või ettevõtja, kes on teise ettevõtjaga seotud direktiivi 83/349/EMÜ artikli 12 lõikes 1 määratletud tähenduses;

▼M3

i) kindlustusvaldusettevõtja — emaettevõtja, kelle peamine tegevus on osaluse soetamine ja valdamine tütarettevõtjates, kes on ainult või peamiselt kindlustusseltsid, edasikindlustusseltsid või kolmandate riikide kindlustusseltsid või kolmandate riikide edasikindlustusseltsid ja kellest vähemalt üks tütarettevõtja on kindlustusselts või edasikindlustusselts ning mis ei ole segakindlustusvaldusettevõtja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet, ( 11 ) tähenduses;

j) segakindlustusvaldusettevõtja — emaettevõtja, kes ei ole kindlustusselts, kolmanda riigi kindlustusselts, edasikindlustusselts, kolmanda riigi edasikindlustusselts, kindlustusvaldusettevõtja ega segakindlustusvaldusettevõtja direktiivi 2002/87/EÜ tähenduses ja kelle tütarettevõtjate hulka kuulub vähemalt üks kindlustusselts või edasikindlustusselts;

k) pädev asutus — liikmesriigi asutus, kelle pädevusse on seaduse või määrusega antud kindlustusseltside või edasikindlustusseltside järelevalve;

▼M3

l) kolmanda riigi edasikindlustusselts — ettevõtja, kellel on vaja tegevusluba vastavalt direktiivi 2005/68/EÜ artiklile 3, kui peakontori asukoht on ühenduses.

▼M3

Artikkel 2

Täiendava järelevalve kohaldamine kindlustus- ja edasikindlustusseltside suhtes

1. Lisaks direktiivi 73/239/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiivi 2002/83/EÜ elukindlustuse kohta ( 12 ) ja direktiivi 2005/68/EÜ sätetele, millega on ette nähtud kindlustusseltside ja edasikindlustusseltside järelevalve eeskirjad, sätestavad liikmesriigid, et järelevalvet kõigi selliste kindlustus- ja edasikindlustusseltside üle, kes on osalevad ettevõtjad vähemalt ühes kindlustusseltsis, edasikindlustusseltsis, kolmanda riigi kindlustusseltsis või kolmanda riigi edasikindlustusseltsis, täiendatakse nii, nagu on kirjeldatud käesoleva direktiivi artiklites 5, 6, 8 ja 9.

2. Kõigi kindlustus- või edasikindlustusseltside suhtes, kelle emaettevõtja on kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusselts või kolmanda riigi edasikindlustusselts, kohaldatakse täiendavat järelevalvet nii, nagu on sätestatud artikli 5 lõikes 2 ning artiklites 6, 8 ja 10.

3. Kõigi kindlustus- või edasikindlustusseltside suhtes, kelle emaettevõtja on segakindlustusvaldusettevõtja, kohaldatakse täiendavat järelevalvet nii, nagu on sätestatud artikli 5 lõikes 2 ning artiklites 6 ja 8.

Artikkel 3

Täiendava järelevalve ulatus

1. Täiendav järelevalve artikli 2 tähenduses ei tähenda mingil juhul, et pädev asutus peab teostama järelevalvet kolmandate riikide kindlustusseltside, kolmandate riikide edasikindlustusseltside, kindlustusvaldusettevõtjate või segakindlustusvaldusettevõtjate üle eraldi.

2. Täiendava järelevalve alla kuuluvad artiklites 5, 6, 8, 9 ja 10 nimetatud:

— kindlustus- või edasikindlustusseltsi sidusettevõtjad,

— kindlustus- või edasikindlustusseltsis osalevad ettevõtjad,

— kindlustus- või edasikindlustusseltsis osalevate ettevõtjate sidusettevõtjad.

3. Ilma et see piiraks I lisa punkti 2.5 ja II lisa punkti 4 kohaldamist, võivad liikmesriigid otsustada, et artiklis 2 nimetatud täiendava järelevalve puhul ei võeta arvesse ettevõtjaid, kelle registrijärgne asukoht on kolmandas riigis, kus vajaliku teabe edastamise suhtes kehtivad õiguslikud takistused.

Lisaks sellele võib täiendava järelevalve teostamise eest vastutav pädev asutus allpool loetletud juhtudel otsustada igal üksikjuhul eraldi, et artiklis 2 nimetatud täiendava järelevalve puhul ei võeta teatavat ettevõtjat arvesse:

— kui ettevõtja, kelle üle tuleks teostada järelevalvet, ei ole kindlustusseltside või edasikindlustusseltside täiendava järelevalve eesmärkide seisukohast märkimisväärselt oluline,

— kui ettevõtja finantsseisundi järelevalve kaasamine oleks kindlustusseltside või edasikindlustusseltside täiendava järelevalve eesmärkide seisukohast ebaotstarbekas või eksitav.

Artikkel 4

Täiendava järelevalve teostamiseks pädevad asutused

1. Täiendavat järelevalvet teostab selle liikmesriigi pädev asutus, kus kindlustusseltsile või edasikindlustusseltsile on antud ametlik tegevusluba vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artiklile 6 või direktiivi 2002/83/EÜ artiklile 4 või direktiivi 2005/68/EÜ artiklile 3.

2. Kui kahes või enamas liikmesriigis tegevusluba omavate kindlustus- või edasikindlustusseltside emaettevõtja on üks ja seesama kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusselts, kolmanda riigi edasikindlustusselts või segakindlustusvaldusettevõtja, võivad liikmesriikide pädevad asutused kokku leppida, kes neist vastutab täiendava järelevalve eest.

3. Kui liikmesriigis on kindlustusseltside ja edasikindlustusseltside usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalveks rohkem kui üks pädev asutus, võtab see liikmesriik kõnealuste asutuste töö kooskõlastamiseks vajalikud meetmed.

▼B

Artikkel 5

Teabe kättesaadavus ja kvaliteet

▼M3

1. Liikmesriigid näevad ette, et pädev asutus nõuab kõigilt täiendava järelevalve alla kuuluvatelt kindlustus- või edasikindlustusseltsidelt piisavate sisekontrolli mehhanismide olemasolu, mis võimaldaks esitada täiendava järelevalve jaoks olulised andmed ja teabe.

▼B

2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et nende õigusruumis ei ole õiguslikke takistusi, mis muudaksid võimatuks täiendava järelevalve seisukohast olulise teabe vahetamise täiendava järelevalve alla kuuluvate ettevõtjate, nende sidusettevõtjate ja neis osalevate ettevõtjate vahel.

▼M3

Artikkel 6

Juurdepääs teabele

1. Liikmesriigid näevad ette, et nende täiendava järelevalve teostamise eest vastutaval pädeval asutusel on juurdepääs igasugusele teabele, mis võib täiendava järelevalve alla kuuluva kindlustus- või edasikindlustusseltsi järelevalve seisukohast oluline olla. Pädev asutus võib vajaliku teabe saamiseks pöörduda artikli 3 lõikes 2 nimetatud asjaomaste ettevõtjate poole otse ainult juhul, kui sellist teavet on palutud kindlustus- või edasikindlustusseltsilt ja seda ei ole esitatud.

2. Liikmesriigid näevad ette, et nende pädev asutus võib nende territooriumil ise või selleks ametisse määratud isikute vahendusel kohapeal kontrollida lõikes 1 nimetatud teavet järgmistes kohtades:

— täiendava järelevalve alla kuuluv kindlustusselts,

— täiendava järelevalve alla kuuluv edasikindlustusselts,

— nimetatud kindlustusseltsi tütarettevõtjad,

— nimetatud edasikindlustusseltsi tütarettevõtjad,

— nimetatud kindlustusseltsi emaettevõtjad,

— nimetatud edasikindlustusseltsi emaettevõtjad,

— nimetatud kindlustusseltsi emaettevõtja tütarettevõtjad,

— nimetatud edasikindlustusseltsi emaettevõtja tütarettevõtjad.

3. Kui ühe liikmesriigi pädev asutus soovib käesoleva artikli kohaldamisel kontrollida konkreetsetel juhtudel olulist teavet teises liikmesriigis asuva ettevõtja kohta, kes on täiendava järelevalve alla kuuluva kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi siduskindlustusselts, sidusedasikindlustusselts, tema tütarettevõtja, emaettevõtja või emaettevõtja tütarettevõtja, peab ta kontrollimist taotlema kõnealuse teise liikmesriigi pädevalt asutuselt. Asutus, kes on sellise taotluse saanud, peab oma pädevuse piires teabe vastavust ise kontrollima või lubama seda teha kas taotluse esitanud asutustel, audiitoril või eksperdil.

Taotluse esitanud pädev asutus võib soovi korral kontrollis osaleda, kui ta ise kontrolli ei teosta.

Artikkel 7

Koostöö pädevate asutuste vahel

1. Kui eri liikmesriikides asutatud kindlustusseltsid või edasikindlustusseltsid on omavahel otseselt või kaudselt seotud või kui neil on sama osalev ettevõtja, edastavad liikmesriikide pädevad asutused vastava taotluse korral üksteisele kogu vajaliku teabe, mis võimaldab käesoleva direktiivi kohast täiendavat järelevalvet või aitab sellele kaasa, ja edastavad omal algatusel kogu teabe, mis on nende arvates teise pädeva asutuse jaoks vajalik.

2. Kui kindlustusselts või edasikindlustusselts on otseselt või kaudselt seotud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivis 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta ( 13 ) määratletud krediidiasutuse, nõukogu 10. mai 1993. aasta direktiivis 93/22/EMÜ väärtpaberiturul pakutavate investeerimisteenuste kohta ( 14 ) määratletud investeerimisühinguga või mõlemaga või kui neil on sama osalev ettevõtja, teevad pädevad asutused ja muude nimetatud ettevõtjate riikliku järelevalve eest vastutavad asutused tihedat koostööd. Nimetatud asutused edastavad üksteisele teabe, mis võiks nende tööd lihtsustada eelkõige käesoleva direktiivi raames, ilma et see piiraks nende vastavaid kohustusi.

3. Vastavalt käesolevale direktiivile saadud teabele ja eriti käesolevas direktiivis sätestatud pädevate asutuste vahelise teabevahetuse puhul kehtib nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/49/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustuse direktiiv), ( 15 ) artiklis 16 ja direktiivi 2002/83/EÜ artiklis 16 ning direktiivi 2005/68/EÜ artiklites 24–30 määratletud ametisaladuse hoidmise kohustus.

Artikkel 8

Kontsernisisesed tehingud

1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused teostavad üldist järelevalvet tehingute üle, mis toimuvad:

a) kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi ja: i) kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi sidusettevõtja vahel; ii) kindlustusseltsis või edasikindlustusseltsis osaleva ettevõtja vahel; iii) kindlustusseltsis või edasikindlustusseltsis osaleva ettevõtja sidusettevõtja vahel;

b) kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi ja füüsilise isiku vahel, kellel on osalus: i) kindlustus- või edasikindlustusseltsis või ükskõik millises tema sidusettevõtjas; ii) kindlustusseltsis või edasikindlustusseltsis osalevas ettevõtjas; iii) kindlustusseltsis või edasikindlustusseltsis osaleva ettevõtja sidusettevõtjas.

Kõnealused tehingud on seotud eelkõige järgmisega:

— laenud,

— tagatised ja bilansivälised tehingud,

— solventsusmarginaali osaks sobivad elemendid,

— investeeringud,

— edasikindlustus- ja retrotsessioonitoimingud,

— kulude jaotamise kokkulepped.

2. Liikmesriigid nõuavad kindlustus- ja edasikindlustusseltsidelt asjakohaste riskijuhtimisprotsesside ja sisekontrollimehhanismide, sealhulgas usaldusväärsete aruandlus- ja raamatupidamisprotseduuride olemasolu, et tuvastada, mõõta, jälgida ja kontrollida tehinguid vastavalt lõikes 1 sätestatule. Liikmesriigid nõuavad ka kindlustus- ja edasikindlustusseltsidelt vähemalt kord aastas andmete esitamist pädevale asutusele oluliste tehingute kohta. Pädev asutus vaatab need protsessid ja mehhanismid üle.

Kui nimetatud teabe põhjal ilmneb, et kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi maksejõulisus on ohus või võib ohtu sattuda, võtab pädev asutus nimetatud kindlustus- või edasikindlustusseltsi suhtes vajalikud meetmed.

▼B

Artikkel 9

Korrigeeritud maksejõulisuse nõue

1. Artikli 2 lõikes 1 nimetatud juhul nõuab liikmesriik korrigeeritud maksejõulisuse arvutamist vastavalt I lisale.

2. Lõikes 1 nimetatud arvutus hõlmab kõiki sidusettevõtjaid, osalevaid ettevõtjaid ja osalevate ettevõtjate sidusettevõtjaid.

▼M3

3. Kui lõikes 1 nimetatud arvutusest ilmneb, et korrigeeritud maksejõulisus on negatiivne, võtab pädev asutus kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsi suhtes vajalikud meetmed.

▼B

Artikkel 10

▼M3

Kindlustusvaldusettevõtjad, kolmandate riikide kindlustusseltsid ja kolmandate riikide edasikindlustusseltsid

▼B

1. Artikli 2 lõikes 2 nimetatud juhul nõuavad liikmesriigid täiendava järelevalve meetodi kohaldamist vastavalt II lisale.

▼M3

2. Artikli 2 lõikes 2 nimetatud juhul hõlmab arvutus kõiki kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusseltsi või kolmanda riigi edasikindlustusseltsi sidusettevõtjaid nii, nagu on sätestatud II lisas.

3. Kui kõnealuse arvutuse põhjal ilmneb, et kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusseltsi või kolmanda riigi edasikindlustusseltsi tütarettevõtjast kindlustus- või edasikindlustusseltsi maksejõulisus on ohus või võib ohtu sattuda, võtab pädev asutus kõnealuse kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi suhtes vajalikke meetmeid.

▼M1

Artikkel 10a

Koostöö kolmandate riikide pädevate asutustega

1. Komisjon võib liikmesriigi taotlusel või omal algatusel pöörduda nõukogu poole ettepanekuga pidada ühe või mitme kolmanda riigiga läbirääkimisi, et sõlmida kokkulepped, mis käsitlevad vahendeid täiendava järelevalve teostamiseks järgmiste asutuste üle:

a) kindlustusseltsid, mille osalevateks ühinguteks on artiklis 2 osutatud ühingud, mille peakontor asub kolmandas riigis, ja

▼M3

b) edasikindlustusseltsid, mille osalevateks ettevõtjateks on artiklis 2 osutatud ettevõtjad, kelle peakontor asub kolmandas riigis, ja

c) kolmandate riikide kindlustusseltsid või kolmandate riikide edasikindlustusseltsid, mille osalevateks ettevõtjateks on artiklis 2 osutatud ettevõtjad, kelle peakontor asub ühenduses.

2. Lõikes 1 nimetatud kokkulepetega püütakse eelkõige tagada, et:

a) liikmesriikide pädevatele asutustele on vajalik teave kättesaadav, et teostada täiendavat järelevalvet selliste ühenduses asuva peakontoriga kindlustusseltside ja edasikindlustusseltside üle, millel on tütarettevõtjad või osalused väljaspool ühendust asuvates ettevõtjates, ja

b) kolmandate riikide pädevatele asutustele on kättesaadav vajalik teave, et teostada täiendavat järelevalvet selliste oma territooriumil asuva peakontoriga kindlustusseltside ja edasikindlustusseltside üle, millel on tütarettevõtjad või osalused ühes või mitmes liikmesriigis asuvates ettevõtjates.

▼M2

3. Komisjon tutvub Euroopa kindlustuse ja kutsealase pensionikindlustuse komitee abiga põhjalikult lõikes 1 nimetatud läbirääkimiste tulemustega ja nendest johtuva olukorraga, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 300 lõigete 1 ja 2 kohaldamist.

▼M1

Artikkel 10b

Kindlustusvaldusettevõtja juhtorgan

Liikmesriigid nõuavad, et tegelikult kindlustusvaldusettevõtja tegevust juhtivatel isikutel oleks piisavalt hea maine ja piisavad kogemused nende ülesannete täitmiseks.

▼B

Artikkel 11

Rakendamine

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusaktid vastu hiljemalt 5. juunil 2000. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

2. Liikmesriigid näevad ette, et lõikes 1 osutatud sätteid kohaldatakse esmakordselt 1. jaanuaril 2001 või kõnealuse kalendriaasta jooksul algava majandusaasta raamatupidamise järelevalve suhtes.

3. Kui liikmesriigid lõikes 1 nimetatud meetmed võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

4. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.

▼M2

5. Komisjon esitab hiljemalt 1. jaanuaril 2006 aruande käesoleva direktiivi kohaldamise ja vajaduse korral täiendava ühtlustamise vajaduse kohta.

▼B

Artikkel 12

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 13

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

▼M3









I LISA

KINDLUSTUSSELTSIDE JA EDASIKINDLUSTUSSELTSIDE KORRIGEERITUD MAKSEJÕULISUSE ARVUTAMINE

1. ARVUTUSMEETODI VALIK JA ÜLDPÕHIMÕTTED

A. Liikmesriigid näevad ette, et artikli 2 lõikes 1 nimetatud kindlustusseltside ja edasikindlustusseltside korrigeeritud maksejõulisuse arvutamine toimub ühe punktis 3 kirjeldatud meetodi kohaselt. Liikmesriik võib siiski ette näha, et pädev asutus annab loa kasutada või kohustab kasutama muud punktis 3 sätestatud meetodit kui seda, mille valis liikmesriik.

B. Proportsionaalsus Kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisel võetakse arvesse osaleva ettevõtja suhtelist osa tema sidusettevõtjates. “Suhteline osa” tähendab punktis 3 kirjeldatud meetodite 1 ja 2 kasutamise puhul otseselt või kaudselt osalevale ettevõtjale kuuluva märgitud kapitali osa suurust ja punktis 3 kirjeldatud meetodi 3 kasutamise puhul konsolideeritud aastaaruannete koostamisel kasutatud protsendimäärasid. Kui sidusettevõtja on tütarettevõtja ja tema maksejõulisus on puudulik, tuleb olenemata kasutatud meetodist siiski arvesse võtta tütarettevõtja kogu maksejõulisuse puudujääk. Kui pädeva asutuse arvates piirdub kapitali osa omava emaettevõtja vastutus kindlalt ja üheselt ainult nimetatud kapitali osaga, võivad need pädevad asutused anda loa, mille kohaselt tütarettevõtja maksejõulisuse puudujäägi võib arvesse võtta proportsionaalsel alusel. Kui kindlustus- või edasikindlustuskontserni mõnede ettevõtjate vahel ei ole kapitalisidemeid, otsustab pädev asutus, millist proportsionaalset osa arvestada.

C. Solventsusmarginaali elementide topeltkasutamise välistamine C.1. Solventsusmarginaali elementide üldine käsitlemine Olenemata kindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisel kasutatud meetodist, tuleb välistada solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide topeltkasutamine arvutamisel arvessevõetud eri kindlustusseltside või edasikindlustusseltside seas. Selleks tuleb kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisel ja juhul, kui seda ei ole ette nähtud punktis 3 kirjeldatud meetoditega, välja jätta järgmised summad: — kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsi kõigi selliste varade väärtus, mida kasutatakse ühe temaga seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide finantseerimiseks, — kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsiga seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi kõigi selliste varade väärtus, mida kasutatakse kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide finantseerimiseks, — kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsiga seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi kõigi selliste varade väärtus, mida kasutatakse mõne muu kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsiga seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide finantseerimiseks. C.2. Teatavate elementide käsitlemine Ilma et see piiraks punkti C.1 sätete kohaldamist: — kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, mille korrigeeritud maksejõulisust arvutatakse, seotud elukindlustusseltsi või seotud eluedasikindlustusseltsi kasumireserve ja edaspidist kasumit ja — kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, mille korrigeeritud maksejõulisust arvutatakse, seotud kindlustusseltsi või seotud edasikindlustusseltsi märgitud, kuid sissemaksmata kapitali, võib arvutamisel arvesse võtta, kui nad sobivad kõnealuse sidusettevõtja solventsusmarginaali nõude katmiseks. Arvutusest jäetakse täiesti välja igasugune märgitud, kuid sissemaksmata kapital, mille puhul on tegemist osaleva ettevõtja võimaliku kohustusega. Arvutusest jäetakse täiesti välja ka igasugune osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi märgitud, kuid sissemaksmata kapital, mille puhul on tegemist seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi võimaliku kohustusega. Arvutusest jäetakse täiesti välja igasugune seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi märgitud, kuid sissemaksmata kapital, mille puhul on tegemist sama osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsiga seotud mõne teise kindlustus- või edasikindlustusseltsi võimaliku kohustusega. C.3. Ülekandmine Kui pädev asutus leiab, et teatavad seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivad elemendid, mida ei nimetatud punktis C.2, ei ole selles osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi, mille korrigeeritud maksejõulisust arvutatakse, solventsusmarginaali nõude katmiseks tegelikult kasutatavad, võib kõnealuseid elemente arvutamisel arvesse võtta ainult niivõrd, kuivõrd nad sobivad sidusettevõtja solventsusmarginaali nõude katmiseks. C.4. Punktides C.2 ja C.3 nimetatud elementide summa ei või olla suurem kui seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali nõue.

D. Kontsernisisese kapitali välistamine Korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisel ei võeta arvesse solventsusmarginaali jaoks sobivaid elemente, mis pärinevad vastastikusest finantseerimisest kindlustus- või edasikindlustusseltsi ja: — sidusettevõtja, — osaleva ettevõtja, — mõne selles osaleva ettevõtja teise sidusettevõtja vahel. Lisaks sellele ei võeta arvesse ühtegi sellise kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, mille korrigeeritud maksejõulisust arvutatakse, seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivat elementi, kui kõnealune element on pärit vastastikusest finantseerimisest kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsi mõne muu sidusettevõtjaga. Vastastikuse finantseerimisega on tegu eelkõige siis, kui kindlustus- või edasikindlustusseltsile või mõnele tema sidusettevõtjatest kuuluvad teise ettevõtja aktsiad või osad või kui ta annab sellele laenu ja kõnealusele ettevõtjale kuulub otseselt või kaudselt esimese ettevõtja solventsusmarginaali jaoks sobiv element.

E. Pädev asutus tagab, et korrigeeritud maksejõulisus arvutatakse sama sageli, nagu on ette nähtud direktiividega 73/239/EMÜ, 91/674/EMÜ, 2002/83/EÜ ja 2005/68/EÜ kindlustus- või edasikindlustusseltside solventsusmarginaali arvutamiseks. Varade ja kohustuste väärtust hinnatakse vastavalt direktiivide 73/239/EMÜ, 91/674/EMÜ, 2002/83/EÜ ja 2005/68/EÜ asjaomastele sätetele.

2. ARVUTUSMEETODITE KOHALDAMINE

2.1. Seotud kindlustus- ja edasikindlustusseltsid. Korrigeeritud maksejõulisus arvutatakse käesolevas lisas sätestatud üldpõhimõtete ja meetodite kohaselt. Kui kindlustus- või edasikindlustusseltsil on rohkem kui üks sidusettevõtja, arvutatakse korrigeeritud maksejõulisus kõigi meetodite puhul selliselt, et arvesse võetakse kõik kõnealused seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsid. Järjestikuste osaluste puhul (näiteks siis, kui kindlustus- või edasikindlustusselts on osalev ettevõtja teises kindlustus- või edasikindlustusseltsis, kes on omakorda osalev ettevõtja mõnes kindlustus- või edasikindlustusseltsis) arvutatakse korrigeeritud maksejõulisus iga osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi puhul, kellel on vähemalt üks seotud kindlustus- või edasikindlustusselts. Liikmesriigid võivad loobuda kindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisest, kui: — kindlustus- või edasikindlustusselts on teise samas liikmesriigis tegevusloa saanud kindlustus- või edasikindlustusseltsi sidusettevõtja ja nimetatud sidusettevõtjat on arvestatud osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisel või — kindlustus- või edasikindlustusselts on kas kindlustus- või edasikindlustusseltsiga samas liikmesriigis registrijärgse asukohaga kindlustusvaldusettevõtja sidusettevõtja ning nii kindlustusvaldusettevõtjat kui ka seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi võetakse arvutamisel arvesse. Liikmesriigid võivad kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamisest loobuda ka siis, kui kindlustus- või edasikindlustusselts on mõnes muus liikmesriigis registrijärgse asukohaga teise kindlustusseltsi, edasikindlustusseltsi või kindlustusvaldusettevõtja siduskindlustusselts või sidusedasikindlustusselts ja kui asjaomase liikmesriigi pädev asutus on andnud nõusoleku ülekanda täiendav järelevalve asukohariigi pädevale asutusele. Arvutamisest võib igal juhul loobuda üksnes juhul, kui arvutamisel arvessevõetavate kindlustus- või edasikindlustusseltside solventsusmarginaali jaoks sobivad elemendid on pädevate asutuste arvates kõnealuste ettevõtjate vahel nõuetekohaselt jaotatud. Liikmesriigid võivad ette näha, et juhul, kui seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi registrijärgne asukoht ei ole samas liikmesriigis, kus asub kindlustus- või edasikindlustusselts, mille korrigeeritud maksejõulisust arvutatakse, võetakse sidusettevõtja maksejõu puhul arvutamisel arvesse kõnealuse teise liikmesriigi pädeva asutuse hinnangut maksejõu kohta.

2.2. Vahendavad kindlustusvaldusettevõtjad Kui arvutatakse sellise kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisust, kellele kuulub kindlustusvaldusettevõtja vahendusel osalus seotud kindlustusseltsis, seotud edasikindlustusseltsis või kolmanda riigi kindlustusseltsis või kolmanda riigi edasikindlustusseltsis, võetakse vahendava kindlustusvaldusettevõtja seisundit arvesse. Ainult käesolevas lisas kirjeldatud üldpõhimõtete ja meetodite kohase arvutamise eesmärgil käsitletakse kõnealust kindlustusvaldusettevõtjat nii, nagu oleks tema näol tegemist kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, kelle puhul kehtib maksejõulisuse nullnõue ja kelle suhtes kohaldatakse samu tingimusi, nagu on direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 16 või direktiivi 2002/83/EÜ artiklis 27 või direktiivi 2005/68/EÜ artiklis 36 sätestatud seoses solventsusmarginaali jaoks sobivate elementidega.

2.3. Kolmandate riikide seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsid Kui arvutatakse kolmanda riigi kindlustus- või edasikindlustusseltsis osalevast ettevõtjast kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisust, käsitletakse kõnealust kolmanda riigi kindlustus- või edasikindlustusseltsi ainult arvutamisega seotud eesmärkidel analoogiliselt seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, kohaldades käesolevas lisas kirjeldatud üldisi põhimõtteid ja meetodeid. Ent kui kolmas riik, kus on kõnealuse ettevõtja registrijärgne asukoht, nõuab sellise tegevuse puhul tegevusluba ja kehtestab maksejõulisuse nõude, mis on vähemalt võrreldav direktiivides 73/239/EMÜ, 2002/83/EÜ või 2005/68/EÜ sätestatuga, võttes arvesse nimetatud nõude katteelemente, võivad liikmesriigid sätestada, et arvutamisel võetakse kõnealuse ettevõtja puhul arvesse maksejõulisuse nõuet ja nimetatud nõude jaoks sobivaid elemente, nii nagu kõnealuse kolmas riik on sätestanud.

2.4. Seotud krediidiasutused, investeerimisühingud ja finantseerimisasutused Kui arvutatakse krediidiasutuses, investeerimisühingus või finantseerimisasutuses osalevast ettevõtjast kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisust, kohaldatakse selliste osaluste kohta mutatis mutandis direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 16, direktiivi 2002/83/EÜ artiklis 27 ja direktiivi 2005/68/EÜ artiklis 36 sätestatut, samuti liikmesriikide sätestatud õigust lubada teatud tingimustel kasutada alternatiivseid meetodeid ning lubada selliseid osalusi mitte maha arvata.

2.5. Vajaliku teabe puudumine Kui kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisuse arvutamiseks vajalik teave liikmesriigis või kolmandas riigis oleva registrijärgse asukohaga sidusettevõtja kohta ei ole mingil põhjusel pädevatele asutusele kättesaadav, arvatakse kõnealuse ettevõtja bilansiline väärtus osalevas kindlustus- või edasikindlustusseltsis maha korrigeeritud solventsusmarginaali jaoks sobivatest elementidest. Sellisel juhul ei peeta sellise osalusega seotud realiseerimata kasumit korrigeeritud solventsusmarginaali jaoks sobivaks elemendiks.

3. ARVUTUSMEETODID

1. meetod: mahaarvamise ja liitmise meetod

Osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisus on vahe

i) järgmiste elementide summade vahel: a) osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivad elemendid ja b) osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi suhteline osa seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivates elementides ning

ii) järgmiste elementide summade vahel: a) seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi arvestuslik väärtus osalevas kindlustus- või edasikindlustusseltsis ja b) osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi maksejõulisuse nõue ja c) seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi maksejõulisuse nõude suhteline osa.

Kui osalus seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsis seisneb täielikult või osaliselt kaudses omandis, hõlmab punkti ii alapunktis a nimetatud element sellise kaudse omandi väärtust, võttes arvesse asjaomaseid järjestikuseid huve ning punkti i alapunktis b ja punkti ii alapunktis c nimetatud elemendid hõlmavad vastavalt seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide vastavaid suhtelisi osi.

2. meetod: nõuete mahaarvamise meetod

Osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisus on järgmiste elementide vahe:

i) osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi solventsusmarginaali jaoks sobivate elementide summa ja

ii) järgmiste elementide summa: a) osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi maksejõulisuse nõue ja b) seotud kindlustus- või edasikindlustusseltsi maksejõulisuse nõude suhteline osa.

Hinnates solventsusmarginaali jaoks sobivaid elemente, hinnatakse osalusi käesoleva direktiivi tähenduses kapitaliosaluse meetodi kohaselt vastavalt direktiivi 78/660/EMÜ artikli 59 lõike 2 punktis b sätestatud võimalusele.

3. meetod: raamatupidamise konsolideerimisel põhinev meetod

Osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisus arvutatakse konsolideeritud aastaaruannete põhjal. Osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi korrigeeritud maksejõulisus on järgmiste elementide vahe: konsolideeritud andmete põhjal arvutatud solventsusmarginaali jaoks sobivad elemendid ja

a) kas osaleva kindlustus- või edasikindlustusseltsi maksejõulisuse nõude ja konsolideeritud aastaaruannete koostamiseks kasutatud protsendimääradel põhinevate seotud kindlustus- või edasikindlustusseltside maksejõulisuse nõuete suhteliste osade summa,

b) või konsolideeritud andmete põhjal arvutatud maksejõulisuse nõue.

Solventsusmarginaali ja konsolideeritud andmetel põhineva maksejõulisuse nõude jaoks sobivate elementide arvutamise suhtes kohaldatakse direktiivide 73/239/EMÜ, 91/674/EMÜ, 2002/83/EÜ ja 2005/68/EÜ sätteid.









II LISA

NENDE KINDLUSTUSE- JA EDASIKINDLUSTUSSELTSIDE TÄIENDAV JÄRELEVALVE, KES ON KINDLUSTUSVALDUSETTEVÕTJATE, KOLMANDA RIIGI KINDLUSTUSSELTSIDE VÕI KOLMANDA RIIGI EDASIKINDLUSTUSSELTSIDE TÜTARETTEVÕTJAD

1. Kui tegemist on kahe või enama artikli 2 lõikes 2 nimetatud kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, kes on kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusseltsi või kolmanda riigi edasikindlustusseltsi tütarettevõtjad ja kes on asutatud eri liikmesriikides, tagab pädev asutus käesolevas lisas kirjeldatud meetodi järjekindla kohaldamise. Pädev asutus teostab täiendavat järelevalvet sama sageli, nagu on ette nähtud direktiividega 73/239/EMÜ, 91/674/EMÜ, 2002/83/EÜ ja 2005/68/EÜ kindlustus- ja edasikindlustusseltside solventsusmarginaali suuruse arvutamiseks.

2. Liikmesriigid võivad käesolevas lisas sätestatud arvutusest teatava kindlustus- või edasikindlustusseltsi puhul loobuda juhul: — kui kõnealune kindlustus- või edasikindlustusselts on teise kindlustus- või edasikindlustusseltsi sidusettevõtja ja kui seda võetakse arvesse kõnealuse teise seltsi käesolevas lisas sätestatud arvutuse puhul, — kui kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsi ja veel ühe või mitme samas liikmesriigis tegevusloa saanud kindlustus- või edasikindlustusseltsi emaettevõtja on üks ja sama kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusselts või kolmanda riigi edasikindlustusselts ja seda kindlustus- või edasikindlustusseltsi võetakse arvesse ühe nimetatud seltsi käesolevas lisas sätestatud arvutuste puhul, — kui kõnealuse kindlustus- või edasikindlustusseltsi ja veel ühe või mitme samas liikmesriigis tegevusloa saanud kindlustus- või edasikindlustusseltsi emaettevõtja on üks ja sama kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusselts või kolmanda riigi edasikindlustusselts ja artikli 4 lõike 2 kohaselt on sõlmitud kokkulepe, millega kantakse käesoleva lisa kohane täiendava järelevalve teostamine üle teise liikmesriigi järelevalveasutusele. — Järjestikuste osaluste puhul (näiteks kindlustusvaldusettevõtja või kolmanda riigi kindlustus- või edasikindlustusselts, mis kuulub mõnele teisele kindlustusvaldusettevõtjale, või kolmanda riigi kindlustus- või edasikindlustusseltsile) võivad liikmesriigid kohaldada käesolevas lisas sätestatud arvutamist ainult kindlustus- või edasikindlustusseltsi kõrgeima taseme emaettevõtja puhul, kelleks on kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusselts või kolmanda riigi edasikindlustusselts.

3. Pädev asutus tagab, et I lisas kirjeldatud arvutustega analoogilised arvutused tehakse kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusseltsi või kolmanda riigi edasikindlustusseltsi tasemel. Analoogia seisneb I lisas kirjeldatud üldpõhimõtete ja meetodite kohaldamises kindlustusvaldusettevõtja, kolmanda riigi kindlustusseltsi või kolmanda riigi edasikindlustusseltsi tasemel. Ainult kõnealuse arvutuse eesmärgil käsitletakse emaettevõtjat nii, nagu oleks tegemist kindlustus- või edasikindlustusseltsiga, kelle suhtes kohaldatakse: — maksejõulisuse nullnõuet, kui tegemist on kindlustusvaldusettevõtjaga, — I lisa punktis 2.3 sätestatud põhimõtete kohaselt kindlaks määratud maksejõulisuse nõuet, kui tegemist on kolmanda riigi kindlustusseltsiga või kolmanda riigi edasikindlustusseltsiga, ja kelle suhtes kohaldatakse samu tingimusi, kui on sätestatud direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 16 ja direktiivi 2002/83/EÜ artiklis 27 ja direktiivi 2005/68/EÜ artiklis 36 seoses solventsusmarginaali jaoks sobivate elementidega.

4. Vajaliku teabe puudumine Kui käesolevas lisas sätestatud arvutamiseks vajalik teave liikmesriigis või kolmandas riigis oleva registrijärgse asukohaga sidusettevõtja kohta ei ole mingil põhjusel pädevale asutusele kättesaadav, arvatakse kõnealuse ettevõtja bilansiline väärtus osalevas ettevõtjas maha käesolevas lisas sätestatud arvutamise jaoks sobivatest elementidest. Sellisel juhul ei peeta sellise osalusega seotud realiseerimata kasumit arvutamise jaoks sobivaks elemendiks.