2008R0555 — ET — 10.06.2014 — 010.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 555/2008,

27. juuni 2008,

milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008 üksikasjalikud rakenduseeskirjad veinisektoris seoses toetusprogrammide, kolmandate riikidega kauplemise, tootmisvõimsuse ja kontrollidega







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 29. aprilli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 479/2008, mis käsitleb veinituru ühist korraldust ja millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 1493/1999, (EÜ) nr 1782/2003, (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 3/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2392/86 ja (EÜ) nr 1493/1999, ( 1 ) eriti selle artikleid 22, 84, 89, 97, 107, 117 ning artikli 121 punkte b ja c, ning arvestades järgmist: (1) Määrusega (EÜ) nr 479/2008 muudeti veinituru varasemat korraldust, mida reguleeris nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta, ( 2 ) ja tunnistati kõnealune määrus alates 1. augustist 2008 kehtetuks. (2) Kehtivad veiniturgu reguleerivad rakenduseeskirjad sisalduvad mitmes määruses, mida on mitu korda muudetud. Kõnealuseid rakenduseeskirju, milles käsitletakse turumehhanisme, kolmandate riikidega kauplemist, tootmisvõimsust ja veinisektori kontrolli, on vaja muuta veinituru korralduses määrusega (EÜ) nr 479/2008 tehtud muudatuste tõttu ning kogemusi silmas pidades. Tuleks vastu võtta määruse (EÜ) nr 479/2008 üksikasjalikud rakenduseeskirjad. (3) Seepärast tuleks järgmised komisjoni määrused kehtetuks tunnistada ning asendada uue määrusega: a) 31. mai 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1227/2000, milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1493/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad tootmisvõimsuse puhul; ( 3 ) b) 25. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1623/2000, milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva määruse (EÜ) nr 1493/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad turumehhanismide osas; ( 4 ) c) 14. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 2729/2000, milles sätestatakse veinisektori kontrolli üksikasjalikud rakenduseeskirjad; ( 5 ) d) 24. aprilli 2001. aasta määrus (EÜ) nr 883/2001, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1493/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad kolmandate riikidega toimuva veinisektori toodetega kauplemise osas. ( 6 ) (4) Määruse (EÜ) nr 479/2008 II jaotis sisaldab sätteid uue toetusprogrammi kohta, mille kohta tehakse otsus liikmesriigi tasandil, et rahastada konkreetseid veinisektori abistamiseks ettenähtud toetusmeetmeid. Kõnealuseid õigusnorme on asjakohane täiendada rakenduseeskirjade kehtestamisega. (5) Tuleks ette näha toetusprogrammi esmakordse esitamise kord. Järgmise aasta toetusprogramme tuleks muuta aasta kaupa, et neid saaks kohandada, võttes arvesse uusi tingimusi, mida ei saanud ette näha nende esmakordse esitamise ajal. Kõigi selliste muudatuste suhtes tuleks kohaldada teatavaid piiranguid ja tingimusi, tagamaks, et heakskiidetud toetusprogrammide üldeesmärgid jäävad samaks. (6) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 5 lõike 1 kohaselt võivad liikmesriigid luua toetusprogrammid kõige sobivamaks peetud geograafilisel tasandil. Kuna liikmesriigid vastutavad kõnealuste kavade heakskiitmise eest, peaksid nad sellisel juhul sätestama kavade esitamist ja heakskiitmist käsitlevad eeskirjad ning asjaomaste kavade miinimumsisu. (7) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 10 on sätestatud uus meede müügiedenduse toetamiseks kolmandate riikide turgudel. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtuks tuleb sätestada üksikasjalikud eeskirjad. (8) Konkurentsi moonutamise ohu vältimiseks tuleks sätestada eeskirjad, mida peab teavitamis- ja müügiedenduskampaaniatega hõlmatud toodete päritolule viitamisel arvesse võtma. (9) Õiguskindluse tagamiseks peaksid müügiedenduskampaaniate raames edastatavad sõnumid vastama asjaomaste kolmandate riikide õigusaktidele. (10) Ühenduse eeskirjade järgimise ja rakendatavate meetmete tõhususe tagamiseks tuleks sätestada kriteeriumid, mille alusel liikmesriigid taotlusi välja valivad ja kontrollivad. (11) Ühenduse meetmete tõhususe kindlustamiseks peavad liikmesriigid tagama, et heakskiidetud müügiedenduskampaaniad on kooskõlas nende riiklike ja piirkondlike müügiedendusprogrammidega ning täiendavad neid. Koostoime saavutamiseks võivad liikmesriigid kavandada ühiseid müügiedenduskampaaniaid, samuti tuleks ette näha asjaomaste liikmesriikide vahelist koostööd võimaldavad sätted. Eelistada tuleks mikro-, väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid, mis vajavad ühenduse toetust rohkem kui suured ettevõtted. (12) Selleks et vältida topeltmakseid müügiedendusmeetmete rahastamisel nõukogu 17. detsembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 3/2008 (põllumajandussaaduste ja toodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul ja kolmandates riikides) ( 7 ) alusel või nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) ( 8 ) alusel, tuleks sätestada vastastikune välistamine. (13) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 11 on sätestatud toetusmeede viinamarjaistanduste ümberkujundamiseks ja muutmiseks. Eelkõige on kõnealuse määruse artikli 11 lõike 3 teises lõigus sätestatud, et viinamarjaistanduste ümberkujundamine ja muutmine ei hõlma niisuguste viinamarjaistanduste tavapärast uuendamist, kus viinapuud on ealiselt vananenud. (14) Lisaks võivad liikmesriigid kehtestada eeskirjad asjaomase maatüki miinimumsuuruse kohta, et tagada süsteemi tõeline mõju tootmisvõimsusele. (15) Liikmesriikidel on määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 11 kohaldamisel kõnealuse määruse II jaotise I peatükis sätestatud piirangute raames ja kõnealuste piirangute alusel vastuvõetud sätete kohaselt laialdased volitused otsuste tegemisel toetuse üksikasjaliku reguleerimisala ja taseme kohta, sealhulgas eelkõige seoses kindlate summade maksmisega, toetuse ülemmäära kindlaksmääramisega hektari kohta ja toetuse kohandamisega objektiivsete kriteeriumide põhjal. Sellest hoolimata tuleks sätestada ühiseeskirjad. Tuleks määratleda meetmed, meetmete võtmise tähtajad ja asjakohane järelevalve. Asjaomased eeskirjad peaksid hõlmama ka kavaga ettenähtud väljajuurimisega kaasnevate taasistutusõiguse kasutamist, selleks et sellega seonduvate suuremate kulude puhul suuremat toetust lubada. (16) Kontrolli huvides tuleks toetust tavaliselt maksta pärast teatava meetme või meetmete kogu rakendamist. Toetust võib siiski maksta enne ettenähtud meetme või meetmete kogu rakendamist, kui meetme rakendamise kohta esitatakse tagatis. (17) Tuleks ette näha üksikasjalikud sätted, milles käsitletakse ümberkujundamise ja muutmise süsteemi rahastamises osalemist. Tuleb võtta meetmeid, et tagada süsteemile eraldatud vahendite tõhus kasutamine; eelkõige tuleks sätestada ettemaksete tegemise kord. (18) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 12 on sätestatud uue toetusmeetmena rohelise korje toetus. Subsidiaarsuse põhimõtet arvesse võttes peaksid liikmesriigid vastutama rohelise korje toetuse taotluste esitamise menetluse halduskorralduse eest. Neil peaks olema õigus määrata tootjatele tööde lõpetamise tähtaeg, et saagikoristusperioodi ajalisi piiranguid ja lähedust arvesse võttes jääks enne maksete tegemist piisavalt aega vajalikuks kontrolliks. (19) Võttes arvesse rohelise korje meetmele eraldatud vahendeid, tuleks pärast meetme rakendamist ette näha asjaomaste piirkondade süstemaatiline kohapealne kontroll. Kõnealuse kontrolliga tuleks kindlaks teha, kas viinamarjad on täielikult hävitatud. Samuti tuleks sellega tagada fütosanitaar- ja keskkonnanõuete nõuetekohane täitmine. Kontrolli huvides tuleks toetust maksta pärast seda, kui on kontrollitud, et roheline korje on toimunud. (20) Lisaks tuleks kehtestada antava toetuse piirmäär, et tagada, et toetusest ei saaks toodete jaoks nende turuleviimise asemel püsiv alternatiivne väljund. (21) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 13 on sätestatud uus toetusmeede investeerimisfondide loomiseks. Kõnealuse uue meetme rakendamiseks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad. Kõnealused eeskirjad peaksid võimaluse korral tagama paindlikkuse ja kiire kohaldamise kriisiolukordades ning seega tuleks liikmesriikidel ja nende tootjaorganisatsioonidel võimaldada ise otsuseid vastu võtta. Eeskirjad peaksid siiski takistama kuritarvitusi ja neis tuleks sätestada piirangud, sh rahalised piirangud. Kuna uute liikmesriikide tootjad on üldiselt teiste liikmesriikide tootjatest vähem organiseeritud, tuleks esimeste suhtes sätestada toetuse kõrgemad piirmäärad. (22) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 14 on sätestatud uue toetusmeetmena saagikindlustuse toetus. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtuks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad. Kõnealused eeskirjad peaksid võimaluse korral tagama paindlikkuse. Eeskirjad peaksid siiski takistama kuritarvitusi ja neis tuleks sätestada piirangud, sh rahalised piirangud. (23) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikliga 15 on ette nähtud uus toetusmeede materiaalseteks ja mittemateriaalseteks investeeringuteks ettevõtetesse. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtuks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad kooskõlas maaelu arengukava raames olemasoleva samasuguse meetmega. Tuleks määratleda abikõlblike investeeringute liigid, sealhulgas uute toodete, protsesside ja tehnoloogiate arendamiseks tehtavad investeeringud; tuleks määratleda soovituslikud abikõlblikud kulud. (24) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 16 on sätestatud kõrvalsaaduste destilleerimise toetusmeede. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtuks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige kõrvalsaaduste hävitamise tingimused ja pressimisjäätmete, veini ja sette destilleerimiseks antava toetuse maksimumsummad. (25) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 17 on sätestatud üleminekutoetusena alkohoolsete jookide destilleerimise toetus. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtuks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige abi eesmärgid ja võimalik kohandamine. (26) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 18 on sätestatud üleminekutoetusena erakorralise destilleerimise toetus. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtuks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige abi andmise menetlus ja tingimused ning kriteeriumid, mida võetakse arvesse abisumma määramisel. (27) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 19 on sätestatud üleminekutoetus viinamarjavirde kasutamiseks rikastamise eesmärgil. Kõnealuse uue meetme kasutuselevõtmiseks on vaja sätestada üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige abi eesmärgid ja maksimumsummad ning ette näha alkoholisisalduse suurendamiseks kasutatud toote erikontroll. (28) Määruse (EÜ) nr 479/2008 II jaotise rakendamise kontrollimiseks ja turu nõuetekohaseks korraldamiseks on esmatähtis, et komisjoni käsutuses oleks toetusprogrammide rakendamiseks vajalikud andmed. Seda arvesse võttes tuleb üksikasjalikult sätestada, milline teave tuleb esitada toetusprogrammide aruannetes ja nende hindamisel, et hinnata nende tulemuslikkust ja tõhusust. (29) Lisaks käesoleva määrusega kehtestatud erieeskirjadele tuleks kohaldada eelarvedistsipliini käsitlevaid üldeeskirju ning eelkõige neid, milles käsitletakse liikmesriikide mittetäielikke või nõuetele mittevastavaid deklaratsioone. (30) Süsteemi finantsjuhtimise üksikasju reguleerivad ühise põllumajanduspoliitika rahastamist käsitleva nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) ( 9 ) rakenduseeskirjad. (31) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 76 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui mahlade ja viinamarjavirrete suhtes kohaldatavad tollimaksud sõltuvad toote impordihinnast, kontrollitakse kõnealuse hinna õigsust iga kaubasaadetise kontrollimisega või võttes aluseks kauba kindla väärtuse importimisel. Praegune viinamarjamahlade ja -virrete ühendusse importimise kord ei võimalda arvutada kauba tüüpilist kindlat väärtust importimisel, mis kajastaks tegeliku impordihinna suurust, eelkõige seetõttu, et impordi maht ja sagedus on ebakorrapärane ning impordikohad ja toodete päritolu vahelduvad. Kõnealuste asjaolude tõttu tuleks kõnealuse hinna kontrollimiseks kontrollida iga partiid. (32) Impordihind, mille alusel imporditud tooted ühises tollitariifistikus liigitatakse, peaks olema võrdne kõnealuste toodete FOB-hinnaga, millele on lisatud kindlustus- ja veokulud kuni ühenduse tolliterritooriumile sisenemise kohani. (33) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 82 lõikes 3 on sätestatud, et kõnealuse artikliga hõlmatud toodete importimisel tuleb esitada sertifikaat ja analüüsiaruanne, mille on välja andnud selle kolmanda riigi poolt määratud asutus või osakond, kust tooted on eksporditud. Tuleks sätestada analüüsiaruandele esitatavad nõuded. (34) Kontrolli lihtsustamiseks tuleks sätestada sertifikaadist ja analüüsiaruandest loobumine toodete puhul, mida imporditakse kolmandatest riikidest piiratud kogustes väikemahutitesse pakituna. (35) Ühtlustamise huvides peaks ühendusse imporditavate veinisektori toodete puhul sertifikaadi ja analüüsiaruande esitamise nõudest vabastamine olema kooskõlas vabastamist käsitlevate tollieeskirjadega ja veinipartiide saatedokumentide suhtes ühenduses kohaldatava korraga. (36) Haldustegevuse eri valdkondades on arvutisüsteemide kasutamine järk-järgult asendamas andmete käsitsi sisestamist. Seetõttu peaks olema võimalik kasutada arvuteid ja elektroonilist menetlust ka V I 1 ja V I 2 väljaandmisel ja kasutamisel. (37) Mõned kolmandad riigid, kelle määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 82 lõikes 3 osutatud asutused või osakonnad rakendavad oma riigi veinitootjate kontrollimiseks tõhusat süsteemi, on avaldanud huvi võimaluse vastu lubada tootjatel endil välja anda sertifikaate ja analüüsiaruandeid. Eeldusel et kõnealused riigid on sõlminud ühendusega kokkuleppeid, mis seisnevad pettuse vältimiseks tehtavas tihedamas koostöös ja kohustuses säilitada ühendusega head kaubandussuhted ning selleks, et lihtsustada kauplemist kõnealuste kolmandate riikidega, on asjakohane lubada, nii nagu seda on juba tehtud ühendusest pärit veinide puhul, käsitada asjaomastel isikutel tootjate endi poolt väljaantud dokumente asjaomase kolmanda riigi määratud asutuse või osakonna poolt väljaantud dokumentidena. Sellisel juhul tuleks esitada nõuetekohased kinnitused ning teostada kõnealuste dokumentide väljaandmise üle nõuetekohast järelevalvet. (38) Kolmandates riikides sertifikaate ja analüüsiaruandeid koostavate pädevate asutuste ja laborite nimede ja aadresside loetelud tuleks avaldada nii, et ühenduse asutused, kes teostavad järelevalvet veinitoodete impordi üle, saaksid vajaduse korral teha nõutavaid kontrolle. (39) Liikmesriikide pädevate asutuste kontrollitegevuse hõlbustamiseks tuleks sätestada nõutava sertifikaadi ja analüüsiaruande vorm ja vajaduse korral sisu ning nende kasutamise tingimused. (40) Pettuste ennetamiseks tuleks kontrollida iga imporditud tootepartii sertifikaati ja vajaduse korral analüüsiaruannet. Selleks peavad kõnealused dokumendid olema iga partiiga kaasas kuni selle paigutamiseni ühenduse kontrolli alla. (41) Kaubandustavade arvessevõtmiseks tuleks pädevale asutusele anda saadetise jagamisel osadeks volitus lasta oma järelevalve all koostada sertifikaadi ja analüüsiaruande väljavõte, mis lisatakse igale saadetise osadeks jagamise tulemusel saadud uuele partiile. (42) Pidades silmas vajadust tagada tarbijate kiire ja tõhus kaitse, on oluline ette näha võimalus peatada kõnealuse uue korra kohaldamine pettuste või tarbijate tervise ohustamise korral. (43) Samuti tuleks sätestada lihtsad eeskirjad dokumentide kohta, mis tuleb esitada importimisel kolmandast riigist, mis ei ole veinitoote päritoluriik, kui kõnelust toodet ei ole oluliselt töödeldud. (44) Eksportijate ja asutuste töö lihtsustamiseks tuleks nõuda, et vormi V I 1 tuleks lisada märge selle kohta, et liköörveinidele ja destilleerimiseks kangendatud veinidele lisatud alkohol on veinialkohol, selle asemel, et koostada eraldi dokument. Samal põhjusel tuleks dokumenti V I 1 lubada kasutada päritolunimetussertifikaadina, mida nõutakse, kui imporditakse veine, mille suhtes kohaldatakse tollimaksu vähendamist. Mõne veini puhul sertifikaati ja analüüsiaruannet siiski ei nõuta, tingimusel et esitatakse päritolunimetussertifikaat. Vormi V I 1 tuleks lubada kasutada kõnealuste liköörveinide päritolunimetuse tõendamiseks, ilma et analüüsiaruandega seotud osa tuleks täita. (45) Veini importimisel teatavate kolmandate riikidega sõlmitud kokkulepetes sätestatud soodustuste alusel tuleb esitada tõendid, millega kinnitatakse asjaomase veini vastavust soodustuste kohaldamise tingimustele ja mille on välja andnud ametiasutused või asutused, mida tunnustavad ametlikult mõlemad lepinguosalised ja mis on kantud ühiselt koostatud nimekirjadesse. (46) Liikmesriigid peaksid saatma komisjonile nende ametiasutuste või ametlikult tunnustatud asutuste nimekirjad, kes liikmesriikide ettepanekul peaksid kõnealuseid tõendeid välja andma, nii et komisjon saaks ühiselt koos asjaomaste kolmandate riikidega koostada kõnealused nimekirjad ja need neile edastada. Selliste asutuste töö lihtsustamiseks tuleks kõnealused nimekirjad esitada sobival kujul ja sobival infokandjal. (47) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklites 85 ja 86 on sätestatud istutusõiguseta istanduste käsitlemise kord. Tuleb sätestada üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad nende tootjate suhtes kohaldatavaid karistusi, kes ei täida uusi eeskirju või enne 1. septembrit 1998 vastava istutusõiguseta istutatud viinapuude väljajuurimiskohustust, ja teateid, mis liikmesriigid sellega seoses peavad komisjonile edastama. Ilma et see piiraks liikmesriigi poolt varem määratud karistusi, peaks ebaseaduslike istanduste puhul väljajuurimise kohustuse täitmata jätmise korral kohaldatav karistus olema piisavalt karm, et motiveerida tootjaid kohustust täitma. Seetõttu peaks asjaomane trahv olema vähemalt võrdne väljajuurimistasu kahekordse keskmise väärtusega. (48) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 87 lõikes 1 on sätestatud, et kui ebaseaduslikust istandusest pärit tooteid võib ringlusesse lubada ainult destilleerimiseks, tuleb toote ringlusesse mittelubamist tõendada. Kontrolli tugevdamiseks tohiks väljaspool ringlust kasutamise viise olla ainult kolm, nimelt destilleerimiseks tarnimine, roheline korje asjaomase tootja kulul või kasutamine oma majapidamise tarbeks, kui tootja viinapuude kasvuala pindala ei ole suurem kui 0,1 hektarit. On asjakohane määrata kõnealuses artiklis nimetatud destilleerimislepingute esitamise tähtaeg. Kontrolli tõhusaks korraldamiseks peaksid rohelist korjet teostavad tootjad ametiasutusi oma kavatsusest õigel ajal teavitama. Parema kontrollitavuse huvides peaks liikmesriigil olema võimalus kohustada tootjaid ette teatama, millist kolmest toote väljaspool ringlust kasutamise viisist nad kavatsevad kasutada ja piirata täiendavalt võimalikke väljaspool ringlust toote kasutamise viise. (49) Ühenduse eelarve õiglase ja kontrollitava kasutamise tagamiseks tuleks ette näha rahaliste tagajärgedega karistused juhuks, kui liikmesriik ei täida ebaseaduslike istandustega seonduvat teavitamiskohustust. (50) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 91 lõikega 1 on ette nähtud uusistutusõiguste andmine maakorraldusmeetmete või üldsuse huvides vastu võetud sundvõõrandamist käsitlevate meetmete raames. Selleks et kõnealuse määruse artikli 90 lõikes 1 sätestatud istutuskeeld ei muutuks sisutuks, ei tohiks kõnealused olla ulatuslikumad kui need õigused, millele tuginedes võib viinapuid istutada alale, mis vastab 105 %-le tootjate poolt kõnealuste meetmete tulemusel kaotatud alast. (51) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 91 lõikega 1 nähakse samuti ette uusistutusõiguste andmine katseliseks viinamarjakasvatuseks ja pooktaimede kasvatamiseks. Kõnealuste uusistutusõiguste alusel rajatud istandusi tuleks kasutada ainult kindlaksmääratud eesmärkidel ja sellistelt aladelt pärit viinamarjadest valmistatud veinisektori tooteid ei tohiks turustada. Olemasolevat katselist viinamarjakasvatust ja pooktaimede kasvatamist tuleks lubada jätkata vastavalt kehtivatele eeskirjadele. (52) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 91 lõikega 1 nähakse samuti ette uusistutusõiguste andmine alade puhul, millelt saadavad veinid või viinamarjasaadused on ettenähtud üksnes viinamarjakasvataja oma majapidamise tarbeks. Kuna teatavates liikmesriikides on palju selliseid juhte, võib see mõnikord põhjustada ülemäärast halduskoormust. Sellest tulenevalt peaks liikmesriikidel olema võimalik lubada selliste alade olemasolu isegi juhul, kui nende jaoks ei ole antud istutusõigusi, tingimusel et asjaomased alad on väiksed ja et asjaomane viinamarjakasvataja ei tooda veini tööstuslikult, mis tagab turutasakaalu häirimise vältimise. Asjaomaste alade ja tootjate suhtes tuleks rakendada asjakohast järelevalvet ja sanktsioone, sealhulgas kõnealustelt aladelt viinapuude väljajuurimist, kui asjaomaseid sätteid ei järgita. (53) Taasistutusõigusi ei tohiks anda alade puhul, millelt viinapuud on määruse (EÜ) nr 479/2008 nõuete rikkumise tõttu sundkorras välja juuritud. Samal põhjusel ei tohiks taasistutusõigusi anda väljajuuritud viinapuude puhul, mille jaoks uusistutusõigused on antud muul eesmärgil kui veini tööstuslikuks tootmiseks. (54) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 92 lõikega 2 on ette nähtud taasistutusõiguste andmine tootjatele, kes kohustuvad tulevikus viinapuud kasvualalt välja juurima. Kõnealuseid taasistutusõigusi tohiks anda ainult siis, kui asjaomasel tootjal ei ole piisavalt istutusõigusi, et istutada täis ala, mis vastab pindalale, kust ta kavatseb viinapuud välja juurida. Kui taasistutusõiguste andmine eeldab sellise kohustuse võtmist, siis tuleks väljajuurimiskohustuse täitmise tagamiseks esitada asjakohane tagatis. Turutasakaalu häirimise vältimiseks tuleks taasistutatud viinapuude ja väljajuuritavate viinapuude üheaegse olemasolu ajal lubada turustatava veini tootmist vaid ühel kahest alast. (55) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikliga 93 nähakse tootmisvõimsuse haldamise parandamiseks ette siseriikliku ja/või piirkondliku varude loomine või säilitamine. Turutasakaalu häirimise vältimiseks ei tohiks õiguste üleandmine varude süsteemi kaudu suurendada üldist tootmisvõimsust liikmesriigi territooriumil. Sarnane tootmisvõimsuse suurendamise keeld on juba sätestatud kõnealuse määruse artikli 92 lõikega 5 ettenähtud õiguste üleandmise puhul ühelt põllumajandusettevõttelt teisele. Sel juhul võib liikmesriik kohaldada õiguste üleandmise suhtes vähenduskoefitsienti. (56) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 93 lõikega 5 on ette nähtud, et liikmesriik ei pea varude süsteemi rakendama, kui ta suudab tõendada, et kogu tema territooriumil toimib tõhus istutusõiguste haldamise süsteem. Sel juhul võib liikmesriik sätestada, et osades piirkondades kohaldatakse varude süsteemi ja teistes piirkondades mõnda muud tõhusat süsteemi. Liikmesriigid, kes soovivad kõnealuse artikliga ettenähtud võimalust kasutada, peaksid suutma tõendada, et selline süsteem toimib, ja et erandi tegemine kõnealuse määruse V jaotise I peatüki sätetest on vajalik. (57) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 90 lõikega 6 on ette nähtud, et liikmesriigid võivad säilitada veiniviinamarjasortide istutamise keelu hiljemalt kuni 31. detsembrini 2018. Tuleks sätestada, et sellist võimalust kasutada soovivad liikmesriigid teatavad sellest komisjonile õigel ajal. (58) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikliga 100 on ette nähtud, et väljajuurimistasu võib maksta üksnes haritava maa-ala eest. Selleks et ametiasutustel oleks võimalik kontrollida, kas maa-ala haritakse nõuetekohaselt, tuleks lisaks kohustuslikule kohapealsele kontrollile ette näha, et asjaomase viinamarjaistanduse toodangu kohta tuleb esitada tõendid. Nendeks peaksid olema eelmiste aastate saagideklaratsioonid või kui saagideklaratsioon mõjuvatel põhjustel puudub, muud liikmesriigi poolt selleks otstarbeks ette nähtud tõendid, mille usaldusväärsust peab liikmesriik põhjalikult kontrollima. (59) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 104 lõike 4 kohaselt võivad liikmesriigid mägedes või järskudel nõlvadel asuvad alad jätta väljajuurimiskavast välja. Kõnealune erand peaks hõlmama terrasspõlde, mis on rajatud nõlvade kalde tõttu, et selliste põldude harimine oleks võimalik ega tekiks tõsiseid probleeme erosiooniga. On asjakohane sätestada üldtunnustatud kutsestandarditel põhinevad kriteeriumid aladele, mille suhtes võib kõnealust erandit kohaldada. Lisaks võivad liikmesriigid kõnealuse määruse artikli 104 lõigete 5 ja 6 kohaselt kõnealust erandit keskkonnakaalutlustel teatavatele aladele laiendada ning Kreeka võib erandit laiendada viinamarjakasvatusaladele Egeuse mere saartel ja Kreeka Joonia mere saartel, v.a Kreeta ja Euboia saarel. Kõnealused erandid peavad olema põhjendatud ja nendest tuleb komisjoni korrapäraselt teavitada. (60) Võttes arvesse eelmise viinamarjakasvatusest lõpliku loobumise meetme rakendamisel omandatud kogemusi tuleks säilitada väljajuurimistasu vahemikud. Uued väljajuurimistasu vahemikud on seotud enne määruse (EÜ) nr 479/2008 jõustumist kehtinud tasustamise vahemikega ning 2009. aastal suureneb tasu 20 %, 2010. aastal 10 % ja 2011. aastal 0 %. (61) Subsidiaarsuse põhimõttele tuginedes peaksid liikmesriigid vastutama väljajuurimistasu taotlemise menetluse halduskorralduse eest. Neil peaks olema õigus määrata tootjatele väljajuurimismeetme raames tööde lõpetamise kuupäev, et neil jääks piisavalt aega vajalike kontrollide tegemiseks enne tasu maksmist, mis peab toimuma 15. oktoobriks. (62) Väljajuurimismeetme rakendamiseks eraldatud vahendite tõhusaks kasutamiseks peaksid liikmesriigid ette nägema korra, mis võimaldab kontrollida, kas väljajuurimistasu saamiseks esitatud taotlused on põhjendatud, sh vajaduse korral nõuda tootjalt kirjalikku kinnitust ja kohustust kanda taotluse läbivaatamise kulud, juhul kui taotlus võetakse mõjuva põhjuseta tagasi. (63) Kontrollimise huvides tuleks tasu maksta alles siis, kui väljajuurimine on lõpetatud. (64) Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 104 lõige 1 võimaldab liikmesriikidel tagasi lükata väljajuurimistasu saamise edasised taotlused, kui ala kogusuurus, kus viinapuud on välja juuritud, ulatub tema territooriumil 8 %-ni või asjaomases piirkonnas 10 %-ni. Liikmesriigid peavad komisjoni sellisest otsusest teavitama. (65) Määruse (EÜ) nr 479/2008 II ja V jaotise rakendamise jälgimiseks ja turu nõuetekohaseks korraldamiseks on vaja, et komisjonile esitatakse nõuetekohased andmed tootmisvõimsuse kohta. Seoses sellega on vaja sätestada kõnealuse määruse artiklis 109 osutatud ülevaates esitatava teabe üksikasjad. (66) Viinamarjaistanduste ümberkorraldus- ja muutmistoetuse, rohelise korje toetuse ja väljajuurimistasudega seotud maksete ühtlustamiseks tuleb ühenduse tasandil määratleda aladeistanduste mõõtmise kord, st määrata kindlaks, milline ala on viinapuude kasvuala. (67) Selleks et teha määruse (EÜ) nr 479/2008 ja käesoleva määruse nõuetekohase täitmise tagamiseks vajalikke kontrolle ning kohaldada õigusnormide rikkumise korral asjakohaseid sanktsioone, tuleb ette näha asjakohased meetmed. Kõnealused meetmed peaksid hõlmama nii ühenduse tasandil kehtestatavaid erikontrolle ja -sanktsioone kui ka siseriiklikke lisakontrolle ja -sanktsioone. Kontrollid ja sanktsioonid peaksid olema hoiatavad, tõhusad ja proportsionaalsed. (68) Kõik tootmisvõimsuse kontrollid peaksid põhinema eelkõige viinamarjaistanduste registril. (69) Võttes arvesse tootmisvõimsuse kontrollimise olulisust ja väljajuurimiskavaga seotud vahendeid tuleks ette näha asjaomaste alade kohapealne järjepidev kontroll nii enne kui ka pärast viinapuude väljajuurimist. Liikmesriikidel, kelle käsutuses on usaldusväärne graafiline töövahend ja asjaomast ala käsitlev ajakohastatud teave, peaks siiski olema võimalik teostada enne väljajuurimist halduskontrolli. Samas saab väljajuurimisjärgse kontrolli jaoks teha kaugseire abil kindlaks, kas viinapuude väljajuurimine on tegelikult toimunud, mistõttu kõnealuses (järel)kontrollietapis peab olema lubatud kasutada kaugseiret. Võttes arvesse, kui keeruline on pindala arvutamine kaugseire abil, peaks kõnealuse meetodi kasutamine olema lubatud ainult juhul, kui välja juuritakse terve viinapuude kasvuala või kui kaugseire eraldusvõime on 1 m2 või sellest parem. Igal juhul tuleb kas väljajuurimiseelne või -järgne kontroll läbi viia kohapeal. (70) Veinisektorit reguleerivate sätete ühetaoliseks kohaldamiseks on vaja vastu võtta eeskirjad, et ühelt poolt täpsustada liikmesriigi ja ühenduse tasandil juba jõustunud kontrollimeetmeid ja teiselt poolt tagada veinisektori kontrollimise eest vastutavate asutuste vaheline otsene koostöö. (71) Tuleks ette näha eeskirjad, mille alusel liikmesriikide asutused ja ühendus üksteist abistavad, et kindlustada veinisektorit reguleerivate eeskirjade nõuetekohane kohaldamine. Kõnealused eeskirjad ei tohiks takistada kriminaalasju, ühenduse kulusid või liikmesriikide halduskaristusi käsitlevate erisätete kohaldamist. (72) Liikmesriigid peavad tagama veinisektori kontrollimise eest vastutavate asutuste töö tõhususe. Selleks peavad liikmesriigid määrama enda ja komisjoni vahelise koostöö eest vastutava asutuse. Samuti on väga tähtis, et kontrollitegevust koordineeritaks kõikide liikmesriikide pädevate asutuste vahel, kui veinisektori kontrollimine on jagatud mitme pädeva asutuse vahel. (73) Eeskirjade ühetaolise kohaldamise hõlbustamiseks kogu ühenduses peavad liikmesriigid võtma vajalikud meetmed, et tagada pädevate asutuste töötajatele piisavad uurimisvolitused eeskirjade järgimine tagamiseks. (74) Veinisektori turgude omavahelist seotust peegeldab kaubanduse areng liikmesriikide vahel, eelkõige kõnealuses sektoris tegutsevate rahvusvaheliste ettevõtjate arvu pidev suurenemine, ja veinisektori halduseeskirjades pakutavad võimalused viia abisüsteemiga hõlmatud või hõlmamata toimingud läbi mujal või suunata neid mujale kui toote päritolukoht. Selline olukord nõuab veelgi rohkem ühtlustatud kontrollimeetodite kasutamist ja tihedamat koostööd kontrollide eest vastutavate eri asutuste vahel. (75) Selleks et liikmesriikidevaheline koostöö oleks veinisektorit reguleerivate eeskirjade kohaldamisel tõhus, peavad liikmesriikide pädevad asutused olema taotluse korral valmis tegema koostööd teiste liikmesriikide pädevate asutustega. Tuleb koostada koostööd ja vastastikust abi reguleerivad eeskirjad. (76) Teatavate küsimuste keerulisust ja nende kiire lahendamise vajadust silmas pidades on oluline, et abistamist taotlev pädev asutus saab kokkuleppel teise pädeva asutusega uurimisse kaasata enda poolt määratud volitatud esindajaid. (77) Tõsise pettuseohu korral või kui pettus mõjutab ühte või mitut liikmesriiki, peavad eri asutused suutma rakendada kohe omaalgatuslikku abistamise korda. (78) Pidades silmas käesoleva direktiivi alusel vahetatava teabe laadi, peaks see olema ametisaladus. (79) Määrusega (EÜ) nr 2729/2000 on ette nähtud analüüsiandmete andmepanga loomine Teadusuuringute Ühiskeskuses (TÜK), et aidata kaasa analüütiliste kontrollide ühtlustamisele kogu ühenduses ja koguda kokku liikmesriikide analüüsiproovid ja -aruanded. (80) Isotoopanalüüsi standardmeetodi kasutamine tagab tõhusama kontrolli veinitoodete rikastamise üle või vee lisamise üle sellistesse toodetesse või aitab koos selliste toodete muude isotoopkarakteristikute analüüsi tulemustega kontrollida vastavust nimes osutatud päritolule. Selliste analüüside tulemuste tõlgendamise lihtsustamiseks peaks olema võimalik neid tulemusi võrrelda varem samal meetodil saadud tulemustega toodete kohta, millel on samalaadsed omadused ning mille päritolu ja valmistusviis on kindlaks tehtud. (81) Veini või veinist saadud toodete isotoopanalüüs tehakse määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 31 sätestatud standardanalüüsimeetodil. (82) Ühenduse vajaliku varustusega laborites tehtud analüüside tulemuste tõlgendamise hõlbustamiseks ning eri laborites tehtud analüüside tulemuste võrdlemiseks tuleks sätestada viinamarjaproovide võtmise ja veinivalmistamise ning proovide säilitamise ühtsed eeskirjad. (83) Analüüsiandmete kvaliteedi ja võrreldavuse tagamiseks tuleks liikmesriikide poolt proovide isotoopanalüüsi tegemiseks määratud laborite suhtes kohaldada heakskiidetud kvaliteedistandardite süsteemi. (84) Isotoopanalüüs on veinisektoris kontrollimiseks ja pettustega võitlemiseks kasutatav analüüsimeetod, mille tegemiseks on vaja teaduslikke eriteadmisi ja tehnilisi eriseadmeid. Enamikul ühendusega 2004. ja 2007. aastal ühinenud liikmesriikidel puuduvad vahendid kõnealuse meetodi kasutamiseks. Kontrollimenetluste ühtse kohaldamise tagamiseks peaks nende liikmesriikide jaoks tegema analüüse Teadusuuringute Ühiskeskus, kuni nad on täielikult varustatud ja pädevad kõnealust ülesannet täitma. (85) Veinisektori toodete isotoopanalüüs ja tulemuste tõlgendamine on tehniliselt keerukas protseduur ja selleks, et võimaldada selliste tulemuste ühtset tõlgendamist, peaks Teadusuuringute Ühiskeskuse andmepank olema kättesaadav kõnealust analüüsimeetodit kasutavatele ametlikele laboritele ja taotluse korral liikmeriikide teistele ametiasutustele, tingimusel et järgitakse isikuandmete kaitse põhimõtteid. (86) Määrus (EÜ) nr 2729/2000 sisaldab eeskirju proovide võtmise kohta teistes liikmesriikides asuvatesse ametlikesse laboritesse saatmiseks ja ühiseeskirju isotoopmeetodil analüüsitavate proovide võtmiseks. Kõnealused eeskirjad tuleks üle võtta ja proovide võtmist ühenduse andmepanga jaoks tuleks käsitada veinisektori toodetest proovide võtmisena kõnealuste asutuste otsese koostöösüsteemi raames. (87) Kontrollide objektiivsuse tagamiseks peab liikmesriigi pädevate asutuste ametiisikutel olema võimalik paluda võtta proove teise liikmesriigi pädeval asutusel. Taotluse esitanud ametiisikul peaks olema juurdepääs võetud proovidele ning tal peaks olema võimalus määrata labor, kus neid analüüsida. (88) Ametiisikute jaoks, kes võtavad proove liikmesriikide pädevate asutuste koostöö raames, tuleb proovide võtmiseks ja nende kasutamiseks koostada üksikasjalikud eeskirjad. Kõnealused eeskirjad peavad tagama ametliku analüüsi tulemuste esinduslikkuse ja võimaluse neid kogu ühenduses kontrollida. (89) Proovide võtmise ja saatmise, analüüside ja organoleptilise hindamise ning ekspertide kaasamise kulude haldamise lihtsustamiseks tuleks sätestada, et need kulud peab kandma asutus, kes tellis proovivõtmise või eksperdi kaasamise. (90) Tuleks täpsustada käesoleva määruse alusel toimunud kontrollide tulemuste põhjal tehtud järelduste tõenduslik jõud. (91) Selleks et kontrollid ning proovide võtmine viinamarjaistandustes toimuks tõrgeteta, tuleks vastu võtta sätted, mis välistavad huvitatud pooltel nende suhtes tehtavate kontrollide takistamise ning kohustaksid neid proovivõtmist hõlbustama ja andma käesoleva määruse alusel vajalikku teavet. (92) Tuleks kehtestada sätted käesoleva määruse rakendamiseks vajaliku teabe liigi, vormi ja edastamise vahendite kohta. Nende hulka peaksid kuuluma ka liikmesriikide esitatud teave komisjonile. (93) Ühenduse eelarve õiglase ja kontrollitava kasutamise tagamiseks tuleb ette näha rahaline karistus juhul, kui liikmesriigid ei täida teavitamiskohustusi. (94) Liikmesriigid peavad käesoleva määruse sätete rakendamise kontrollimiseks ja auditeerimiseks säilitama vajaliku teabe selle kontrollimiseks vajaliku perioodi jooksul. (95) Määruse (EÜ) nr 479/2008 II ja V jaotise kohased maksed tuleks teha täies ulatuses toetusesaajatele. Liigse halduskoormuse vältimiseks tuleks liikmesriikidel lubada teatavatel tingimustel maksta tootjatele kindlustustoetust kindlustusandjate kaudu. (96) Tootjate õiglase kohtlemise tagamiseks tuleks kehtestada sätted ilmse vea, vääramatu jõu ja muude erakorraliste juhtude lahendamiseks. Kehtestada tuleks eeskirjad kunstlikult loodud olukordade jaoks, et vältida mis tahes neist saadavat kasu. (97) Tuleks vastu võtta sätted sujuva ülemineku tagamiseks eelmiselt süsteemilt uuele süsteemile, mis on kehtestatud käesoleva määrusega, ja selleks, et rakendada määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 128 sätestatud üleminekusätteid. (98) Põllumajandusturgude ühise korralduse korralduskomitee ei ole eesistuja määratud tähtaja jooksul oma arvamust esitanud, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







I

JAOTIS

SISSEJUHATAVAD SÄTTED

Artikkel 1

Kohaldamisala ja mõistete kasutamine

1. Käesoleva määrusega sätestatakse järgmiste määruse (EÜ) nr 479/2008 sätete rakenduseeskirjad:

a) toetusmeetmed (II jaotis),

b) kauplemine kolmandate riikidega (IV jaotis),

c) tootmisvõimsus (V jaotis),

d) artiklis 109 ettenähtud tootmisvõimsuse ülevaade,

e) veinisektori järelevalve (artikkel 117) ja

f) artikli 121 lõikes c ettenähtud alade mõõtmine.

Käesoleva määruse sätted ei mõjuta:

a) selliste liikmesriikidevahelisi suhteid reguleerivate erisätete kohaldamist, mis käsitlevad pettusevastast võitlust veinisektoris, kui kõnealused sätted hõlbustavad käesoleva määruse kohaldamist,

b) eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad: i) kriminaalasju või liikmesriikide vastastikust abi kriminaalasjades, ii) haldusõigusrikkumiste menetlemist.

2. Määruses (EÜ) nr 479/2008 kasutatud mõistetel on käesolevas määruses sama tähendus.

▼M1

3. II jaotise kohaldamisel tähendab „tegevus” ühe või enama abisaaja rakendatavat projekti, lepingut, kokkulepet või toetusprogrammiga hõlmatud muud tegevust, mis vastab määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 7 lõikes 1 osutatud meetmete kohasele tegevusele.

▼B







II

JAOTIS

TOETUSPROGRAMMID







I

PEATÜKK

Toetusprogrammide esitamise kord

▼M5

Artikkel 2

Toetusprogrammide esitamine

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103k lõikes 1 osutatud viieaastase toetusprogrammi kavandite esmakordne esitamine hõlmab eelarveaastaid 2009 kuni 2013.

▼M7

Eelarveaastate 2014 kuni 2018 puhul esitavad liikmesriigid komisjonile oma toetusprogrammide kavandid 1. märtsiks 2013. Erandina esitab Horvaatia oma toetusprogrammide kavandi 1. juuliks 2013. Juhul kui alates 2014. aastast ette nähtud riiklikke assigneeringuid pärast nimetatud kuupäeva muudetakse, peavad liikmesriigid toetusprogramme vastavalt kohandama.

▼M5

Liikmesriigid esitavad komisjonile elektrooniliselt toetusprogrammide kavandid, kasutades I lisas esitatud vormi.

Liikmesriigid esitavad komisjonile esimeses ja teises lõigus osutatud toetusprogrammide kavandite rahastamiskava, kasutades II lisas esitatud vormi.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõikes 1 osutatud toetusprogrammide kavanditega seonduvatest õigusaktidest pärast nende vastuvõtmist või muutmist. Selline teavitamine võib toimuda nii, et komisjoni teavitatakse veebisaidist, kus asjaomased õigusaktid on avalikult kättesaadavad.

▼M6

3. Liikmesriigid, kes otsustavad alates eelarveaastast 2015 vähendada toetusprogrammideks kasutada olevaid summasid, et suurendada nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 ( 10 ) artiklis 40 osutatud otsetoetuste riiklikku ülemmäära, teatavad nendest summadest enne 1. augustit 2013. Kui nimetatud vähendamist ei olnud 1. märtsiks 2013 esitatud toetusprogrammi kavandis ette nähtud, kohandatakse vastavalt sellele I, II, III, VII ja VIII lisas sätestatud vormides esitatud teavet.

▼M5

4. Liikmesriigid, kes otsustavad rakendada toetusprogrammi, mis hõlmab piirkondlikke eripärasid, võivad esitada andmed ka piirkondade kaupa III lisas esitatud vormis.

5. Liikmesriigid vastutavad kulude eest alates kuupäevast, mil komisjon sai nende toetusprogrammi kätte, kuni toetusprogrammi kohaldamise alguskuupäevani vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103k lõike 2 esimesele lõigule.

▼B

Artikkel 3

Toetusprogrammi muutmine

1. Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 5 lõikes 2 osutatud muudetud programm esitatakse komisjonile käesoleva määruse I lisas sätestatud kujul; sealhulgas esitatakse vajaduse korral muudetud rahastamiskava käesoleva määruse IV lisas sätestatud vormis.

Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 5 lõikes 4 osutatud liikmesriigid ei pea esitama IV lisas sätestatud vormi.

Liikmesriigid vastutavad kulude eest alates muudetud toetusprogrammi komisjonile esitamise kuupäevast kuni selle kohaldamise alguskuupäevani vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 5 lõike 2 teisele lõigule.

▼M13

2. Toetusprogrammide muudatusi ei esitata rohkem kui kaks korda eelarveaasta jooksul, 1. märtsiks ja 30. juuniks, välja arvatud loodusõnnetuste tõttu võetavad erakorralised meetmed.

Komisjonile esitatakse muudetud programm, milles on vajaduse korral

a) toetusprogrammi ajakohastatud versioon I lisas sätestatud kujul ja rahastamistabeli ajakohastatud versioon IV lisas sätestatud vormis;

b) kavandatud muudatuste põhjused.

Erandina esimesest lõigust ei kohaldata kõnealuses lõigus sätestatud tähtaegu 2014. aastal, kui programmi muudatuste puhul on järgitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1308/2013 ( 11 ) kehtestatud uusi eeskirju.

▼B







II

PEATÜKK

Abikõlblikud meetmed







▼M12

1. osa

Müügiedendus







▼M12

1. alaosa

Müügiedendus kolmandates riikides

▼B

Artikkel 4

Abikõlblikud tegevused ja turud

Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 10 lõikes 2 osutatud veine toetatakse kolmandate riikide turgudel toimuva müügiedenduse raames tingimusel, et:

a) tooted on ette nähtud otsetarbimiseks; kolmanda riigi sihtturg pakub toodete ekspordiks võimalusi või võimalikud uued müügikohad on seal olemas ja tooted on suure lisandväärtusega;

b) geograafilise tähisega veinide puhul märgitakse asjaomase teavitus- või müügiedenduskampaania raames toote päritolu;

c) toetatav tegevus on selgelt määratletud, sealhulgas on täpsustatud, milliseid tooteid võetakse arvesse, milline on turundustegevus ja selle hinnanguline maksumus;

▼M6

d) asjaomase abisaaja müügiedendus- ja teavitamiskampaaniat asjaomases kolmandas riigis ei toetata igal programmiperioodil kauem kui kolm aastat; seda toetust võib vajaduse korral siiski üks kord kuni kaheks aastaks pikendada;

▼B

e) teave ja/või reklaamisõnumid põhinevad veini olulistel omadustel ja on kooskõlas nende sihtturuks valitud kolmanda riigi kehtivate õigusaktidega;

f) abisaaja majanduslik suutlikkus peab olema piisav, et tulla toime kolmanda riigiga peetavale kaubavahetusele eriomaste piirangutega, ja tal peavad olema vahendid, et tagada meetme võimalikult tõhus rakendamine. Liikmesriigid kontrollivad eelkõige, kas on olemas piisaval hulgal piisavalt kvaliteetseid tooteid, et tagada pärast müügiedenduskampaania lõppu pikema aja jooksul turunõudluse rahuldamine.

Abisaajateks võivad olla nii eraettevõtjad kui ka kutseorganisatsioonid, tootjaorganisatsioonid ja tootmisharudevahelised organisatsioonid või riigiasutused, kui liikmesriik nii otsustab. Igal juhul ei tohi riigiasutus olla ainus abisaaja, kellele liikmesriik müügiedendusmeetme raames toetust annab.

▼M6 —————

▼B

Kava kuritarvitamise vältimiseks ei ole punktides a ja c osutatud asjaolusid üldjuhul lubatud toetust saanud meetme kestel muuta, v.a juhul, kui tõendatakse, et sellised muudatused võimaldavad saavutada paremaid tulemusi.

Artikkel 5

Valikumenetlus

Liikmesriik sätestab taotluste esitamise ja võimaliku pikendamise korra, nagu on osutatud artikli 4 esimese lõigu punktis d, milles käsitletakse eelkõige:

◄

a) artikli 4 nõuetele ja kriteeriumidele vastavuse kontrolli;

b) taotluse esitamise ja iga kavandatud meetme sobivuse kontrollimise tähtaegu;

c) asjaomaseid tooteid ja nende turustamist kooskõlas käesoleva määrusega, riiklike sätete ja asjaomaste tehniliste nõuetega;

d) lepingute sõlmimist, sealhulgas võimalikke tüüplepinguid, tagatisi ja ettemaksete korda;

▼M3

e) iga toetatava meetme hindamise eeskirju. Artikli 4 esimese lõigu punkti d kohase pikendamise puhul tuleb toetatavate meetmete tulemusi lisaks hinnata enne pikendamist.

▼B

2. Taotluse läbivaatamisel lähtuvad liikmesriigid eelkõige järgmistest kriteeriumidest:

a) kavandatavate strateegiate ja püstitatud eesmärkide omavaheline kooskõla;

b) kavandatud meetmete kvaliteet;

c) meetmete tõenäoline mõju, võttes arvesse nõudluse muutumist asjaomaste toodete järele;

d) tagatised selle kohta, et ettevõtja on tulemuslik ja et tal on olemas vajalikud tehnilised võimalused ning et sellise meetme maksumus, mida ta kavatseb ise rakendada, ei ületa tavapärast turuhinda.

▼M6

3. Pärast taotluste läbivaatamist valivad liikmesriigid välja parima hinna ja kvaliteedi suhtega taotlused. Eelistatakse järgmisi taotlejaid:

a) mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad komisjoni soovituse 2003/361/EÜ ( 12 ) tähenduses;

b) uued abisaajad, kes ei ole varem toetust saanud, ning

c) abisaajad, kes on valinud sihtturuks uue kolmanda riigi, mille jaoks nad ei ole kava raames varem toetust saanud. Liikmesriigid koostavad olemasolevate vahendite piires loetelu ning edastavad selle komisjonile VIII lisas sätestatud kujul, et oleks võimalik teavitada teisi liikmesriike ja suurendada meetme sidusust.

▼B

4. Kaks või enam liikmesriiki võivad otsustada ühise müügiedendustegevuse kasuks. Nad kohustuvad osalema selle rahastamises ja lepivad kokku halduskoostöö korras, et hõlbustada meetme jälgimist, rakendamist ja kontrollimist.

5. Liikmesriigid tagavad kõikide toetatavate üleriigiliste või piirkondlike kampaaniate kooskõla määruse (EÜ) nr 3/2008 või määruse (EÜ) nr 1698/2005 alusel rahastatavate meetmetega ja üleriigiliste või piirkondlike kampaaniate raames rahastatavate meetmetega.

6. Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 10 alusel ei rahastata määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 20 punkti c alapunkti iii või määruse (EÜ) nr 3/2008 alusel rahastatavaid meetmeid.

7. Liikmesriigid võivad anda toetust ettemaksena enne meetme rakendamist, tingimusel et abisaaja on esitanud tagatise.

8. Kui liikmesriik annab müügiedenduseks riiklikku toetust, teatab ta sellest käesoleva määruse I, V, VII ja VIII lisas sätestatud vormi asjaomases osas.

▼M12 —————

▼M12







2. alaosa

Müügiedendus liikmesriikides

Artikkel 5b

Abikõlblikud tegevused

1. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 45 lõike 1 punktis a osutatud liidu veinide müügiedenduse allmeede hõlmab järgmist teavet tarbijatele:

a) vastutustundlik alkoholitarbimine ning alkoholitarbimisega seotud risk;

b) liidu kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste kava, eelkõige tingimused ja mõjud seoses erilise kvaliteedi, maine või muude omadustega, mis tulenevad veini geograafilise piirkonna või päritolu eripäradest.

2. Lõikes 1 osutatud teavitustegevused võivad olla teabekampaaniad ning riikliku või liidu tähtsusega üritustel, messidel ja näitustel osalemine.

3. Müügiedendusmeetme raames on tegevused abikõlblikud tingimusel, et:

a) need on selgelt määratletud, hõlmates teavitustegevuse kirjeldust ning hinnangulisi kulusid;

b) need on kooskõlas õigusaktidega, mis kehtivad liikmesriigis, kus neid läbi viiakse;

c) abisaajal on rahalised vahendid meetme tõhusa rakendamise tagamiseks.

4. Abisaajad on kutseorganisatsioonid, tootjaorganisatsioonid, tootjaorganisatsioonide liidud, tootmisharudevahelised organisatsioonid või riigiasutused. Riigiasutus ei tohi siiski olla ainus abisaaja müügiedendusmeetme raames.

Artikkel 5c

Teabe omadused

1. Artikli 5b lõikes 1 osutatud teave peab põhinema veini olulistel omadustel või iseloomulikel tunnustel ning ei tohi põhineda kaubamärkidel ega õhutada veini tarbimist selle erilise päritolu tõttu. Kui teavet levitatakse artikli 5b lõike 1 punkti b kohaldamise eesmärgil, võib veini päritolu olla märgitud osana teavitustegevusest.

2. Kogu teave, mis on seotud veinitarbimise mõjuga tervisele ja käitumisele, peab põhinema üldtunnustatud teaduslikel andmetel ja seda peavad olema tunnustanud rahvatervise eest vastutavad pädevad asutused liikmesriigis, kus teavitustegevused toimuvad.

Artikkel 5d

Toetuse kestus

Müügiedendustegevusi ei toetata kauem kui kolm aastat.

Artikkel 5e

Ettemaksed

Liikmesriigid võivad anda toetust ettemaksena enne tegevuse lõpuleviimist, tingimusel et abisaaja on esitanud tagatise.

Artikkel 5f

Piiritlemine maaelu arengu ning põllumajandussaaduste ja -toodete müügiedendusmeetmetega

Liikmesriigid kehtestavad oma riiklikes toetusprogrammides selged piiritlemiskriteeriumid, millega tagatakse, et mitte ühtki määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 45 lõike 1 punkti a kohast toetust ei anta tegevuste puhul, mida rahastatakse liidu muudest vahenditest.

▼M13

Artikkel 5fa

Valikumenetlus

1. Liikmesriik kehtestab taotluste esitamise korra, milles on eelkõige nähtud ette eeskirjad

a) artikli 5b ja 5c nõuetele ja kriteeriumidele vastavuse kontrolli kohta;

b) taotluse esitamise ja iga kavandatud meetme sobivuse kontrollimise tähtaegade kohta;

c) lepingute sõlmimise, sealhulgas võimalike tüüplepingute, tagatiste ja ettemaksete korra kohta;

d) iga toetatava meetme hindamise, sealhulgas asjakohaste näitajate kohta.

2. Taotluse läbivaatamisel lähtuvad liikmesriigid eelkõige järgmistest kriteeriumidest:

a) kavandatavate strateegiate ja püstitatud eesmärkide omavaheline kooskõla;

b) kavandatavate meetmete kvaliteet;

c) nende tõenäoline mõju ja edu tarbijate teadlikkuse parandamisel liidu kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste süsteemist või veini vastutustundlikust tarbimisest ning alkoholitarbimisega seotud riskidest;

d) tagatised selle kohta, et ettevõtja on tulemuslik ja et tal on olemas vajalikud tehnilised võimalused ning et sellise meetme maksumus, mida ta kavatseb ise rakendada, ei ületa tavapärast turuhinda.

3. Pärast taotluste läbivaatamist valivad liikmesriigid välja parima hinna ja kvaliteedi suhtega taotlused.

Eelistatakse toiminguid,

a) mis hõlmavad mitut liikmesriiki;

b) mis hõlmavad mitut haldus- või veinipiirkonda;

c) mis hõlmavad mitut kaitstud päritolunimetust või kaitstud geograafilist tähist.

4. Kaks või enam liikmesriiki võivad otsustada rakendada ühist müügiedendusmeedet. Nad kohustuvad osalema selle rahastamises ja lepivad kokku halduskoostöö korras, et hõlbustada ühise edendusmeetme jälgimist, rakendamist ja kontrollimist.

5. Kui liikmesriik annab müügiedenduseks riigiabi, teatab ta sellest käesoleva määruse I, V, VII ja VIII ja VIIIc lisas sätestatud vormi asjaomases osas.

▼M12







3. alaosa

Ühiseeskirjad

Artikkel 5g

Abikõlblikud kulud

1. Artiklites 4 ja 5b osutatud abisaaja personalikulusid käsitatakse abikõlblikena, kui need on tekkinud seoses konkreetselt toetatud müügiedendusprojekti ettevalmistamise, rakendamise või kõnealuse projekti järelmeetme (sh hindamine) käigus. Kõnealused kulud hõlmavad konkreetse müügiedendusprojekti teostamiseks abisaajaga lepingu sõlminud personali kulusid ning kulusid, mis vastavad selliste töötundide osale, mis on abisaaja koosseisulistel töötajatel kulunud müügiedendusprojekti elluviimiseks.

Liikmesriigid tunnistavad personalikulud abikõlblikuks üksnes juhul, kui abisaajad esitavad lisadokumendid, milles kajastuvad konkreetselt toetatud müügiedendusprojekti teostamiseks tegelikult tehtud töö üksikasjad.

2. Abisaaja üldkulusid käsitatakse abikõlblikena üksnes juhul, kui:

a) need on seotud müügiedendusprojekti ettevalmistamise, rakendamise või kõnealuse projekti järelmeetmega ning

b) need ei ületa 4 % projektide rakendamisega seotud tegelikest kuludest.

Liikmesriigid võivad otsustada, kas kõnealused üldkulud on abikõlblikud kindla määra või tõendavate dokumentide esitamise alusel. Viimasel juhul arvutatakse kõnealused kulud selles riigis, kus abisaaja on registrisse kantud, kasutatavate raamatupidamisarvestuse põhimõtete, korra ja meetodite alusel.

▼B







2.

osa

Viinamarjaistanduste ümberkujundamine ja muutmine

▼M6

Artikkel 6

Abikõlbmatud toimingud

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103q lõike 3 teise lõigu kohaldamisel tähendab „niisuguste viinamarjaistanduste tavapärane uuendamine, kus viinapuud on ealiselt vananenud,” sama viinamarjasordi taasistutamist samale maatükile, rakendades samu viinamarjakasvatuse võtteid. Liikmesriigid võivad sätestada lisatingimusi, eelkõige seoses asendatavate viinapuude vanusega.

2. Abikõlblikud ei ole järgmised toimingud:

a) viinamarjaistanduse igapäevane harimine;

b) kaitse ulukite, lindude või rahe põhjustatud kahju eest;

c) tuulekaitseribade ja -müüride ehitamine;

d) juurdepääsuteed ja tõsteseadmed.

▼M12

Artikkel 6a

Taasistutamine viinapuude tervisega seotud või fütosanitaarsetel põhjustel

1. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 46 lõike 3 punktis c osutatud liikmesriigi pädeva asutuse korraldusel toimuvat viinamarjaistanduste taasistutamist pärast viinapuude tervisega seotud või fütosanitaarsetel põhjustel kohustuslikku väljajuurimist käsitatakse abikõlblikuna tingimusel, et liikmesriik:

a) näeb selle võimaluse ette oma riiklikus toetusprogrammis;

b) teatab komisjonile riikliku toetusprogrammi esitamise või selle muutmise raames kõnealuse meetmega hõlmatud kahjulike organismide loetelu ja asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse kehtestatud sellise strateegilise kava kokkuvõtte, mis on seotud kõnealuse loeteluga;

c) järgib nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ ( 13 ).

2. Viinamarjaistanduste tervisega seotud või fütosanitaarsetel põhjustel taasistutamise kulud ei tohi ületada 15 % viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetme aastasest kogukulust asjaomases liikmesriigis.

3. Liikmesriigid lisavad oma riiklikesse toetusprogrammidesse selged piiritlemiskriteeriumid, millega tagatakse, et mitte ühtki määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 46 lõike 3 punkti c kohast toetust ei anta tegevuste puhul, mida rahastatakse liidu muudest vahenditest.

▼B

Artikkel 7

Menetlus ja kohaldamine

1. Liikmesriigid sätestavad:

a) ümberkujundamismeetmete rakendamise tähtajad, mis ei tohi ületada viit aastat;

b) asutused või üksikisikud, kes võivad taotlusi esitada;

c) eelisõiguste andmise objektiivsed kriteeriumid, eelkõige seoses määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 104 lõikega 9;

d) taotluse sisu, sealhulgas kavandatavate meetmete üksikasjalik kirjeldus ja meetmete elluviimise kavandatavad tähtajad;

e) taotluse esitamise ja heakskiitmise korra, millega nähakse eelkõige ette taotluste esitamise tähtajad ja eelisõiguste andmise objektiivsed kriteeriumid;

f) tingimuse, et esitatud taotluses tuleb näidata iga eelarveaasta kohta kõnealusel eelarveaastal rakendatavad meetmed ja iga meetmega hõlmatud pindala ning meetmete rakendamise kontrollikord.

2. Liikmesriigid võivad sätestada miinimumpindala, millele võib anda ümberkujundamise ja muutmise toetust, ja ümberkujundamise ning muutmise tulemusel tekkiva miinimumpindala ja erandid kõnealusest tingimusest; igasugune erand peab olema nõuetekohaselt põhjendatud ja põhinema objektiivsetel kriteeriumidel.

▼M6

Artikkel 8

Toetuse määr

1. Liikmesriigid sätestavad määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103q ja käesoleva peatüki alusel eeskirjad abikõlblike ümberkujundamis- ja muutmistoimingute ning vastavate abikõlblike kulude kohta. Eeskirjad peavad olema koostatud selliselt, et tagatakse kava eesmärgi saavutamine.

Eeskirjades võib sätestada eelkõige kas kindlasummalise toetuse maksmise või toetuse ülemmäära hektari kohta. Lisaks võib eeskirjadega ette näha toetuse kohandamise objektiivsete kriteeriumide alusel.

2. Kui liikmesriigid kasutavad kindlasummalisi toetusi, tuleb toetussummade määramisel ülemäärase hüvitamise vältimiseks lähtuda iga liiki toimingute tegelike kulude täpsest väljaarvutamisest. Kindlasummalisi toetusi võib põhjendatuse korral igal aastal kohandada.

3. Toetust makstakse viinapuude kasvuala kohta, mis on määratletud kooskõlas artikli 75 lõikega 1.

▼B

Artikkel 9

Finantsjuhtimine

Toetus makstakse välja pärast seda, kui ollakse veendunud, et ühekordne meede või kõik toetuse taotluses nimetatud meetmed (vastavalt liikmesriigi poolt meetme juhtimiseks tehtud valikule) on ellu viidud ja seda on kohapeal kontrollitud käesoleva määruse artikli 81 kohaselt.

◄

Tavaliselt makstakse toetus välja pärast kõigi meetmete rakendamist, makstakse toetust siiski üksikute rakendatud meetmete puhul ka juhul, kui ülejäänud meetmeid ei saadud vääramatu jõu või erakordsete asjaolude tõttu määruse (EÜ) nr 1782/2003 ( 14 ) artikli 40 lõike 4 tähenduses rakendada.

Kui kontroll näitab, et kõiki abitaotluses nimetatud meetmeid ei ole täielikult ellu viidud muudel põhjustel, kui vääramatu jõu või erakordsete asjaolude tõttu määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 40 lõike 4 tähenduses, ja kui toetust on makstud pärast üksikute rakendatud meetmete puhul, mis on osa toetuse taotluses nimetatud meetmetest, nõuavad liikmesriigid toetuse tagasi.

2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid ette näha, et tootjale makstakse toetust asjaomase meetme või abitaotluses nimetatud kõigi meetmete rakendamiseks ettemaksena enne meetme elluviimist tingimusel, et meetme rakendamine on alanud ja abisaaja on esitanud tagatise. Määruse (EMÜ) nr 2220/85 ( 15 ) kohaselt tuleb asjaomane meede ellu viia teise veiniaasta lõpuks pärast toetuse ettemakse saamist.

Liikmesriigid võivad nimetatud ajavahemikku vastavalt asjaoludele kohandada juhul, kui:

a) asjaomased alad on osa aladest, mis on saanud kannatada loodusõnnetuse tõttu ning seda on tunnistanud asjaomase liikmesriigi pädevad asutused;

b) kavandatud meedet ei ole võimalik ellu viia taimetervise probleemide tõttu, mida tõendab asjaomase liikmesriigi tunnustatud asutus.

Toetuse ettemaksete saamiseks peavad kõik samal maatükil varem ellu viidud meetmed, mille puhul tootja on samuti saanud toetuse ettemakseid, olema täielikult ellu viidud.

Kui kontroll näitab, et abitaotluses nimetatud meede, mille eest on ette makstud, ei ole täielikult ellu viidud, võib liikmesriik määrata karistuse.

▼M6 —————

▼M1

Artikkel 10a

Kooskõla ja järjepidevus

1. Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 11 lõike 4 punktis b osutatud toetus ümberkorraldus- ja muutmiskulude katmiseks ei hõlma põllumajanduslike sõidukite ostuga seotud kulusid.

2. Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 11 alusel ei anta kõnealuse määruse II jaotise kohase riikliku toetusprogrammi raames toetust teatava liikmesriigi või piirkonna sellise tegevuse eest, mida toetatakse kõnealuse liikmesriigi või piirkonna maaelu arengu programmi alusel vastavalt määrusele (EÜ) nr 1698/2005.

3. Liikmesriigid kirjeldavad ümberkorraldus- ja muutmismeetme toetusprogrammide raames toetatavaid tegevusi I lisa asjaomases osas nii üksikasjalikult, et oleks võimalik kontrollida, et kõnealust tegevust ei toetata nende maaelu arengu programmide alusel.

▼B







3.

osa

Roheline korje

Artikkel 11

Rohelise korje mõiste

Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 12 ja käesoleva punkti tähenduses ei käsitata rohelise korjena kaubanduslike viinamarjade viinapuude külge jätmist pärast tavapärase tootmistsükli lõppu (koristamata jätmine).

Rohelise korje toetust saanud maatüki pindala ei võeta arvesse geograafilise tähisega veinide tehnilises kirjelduses sätestatud saagi piirmäärade arvutamisel.

Artikkel 12

Rohelise korje rakendamise tingimused

1. Seoses rohelise korje meetmega peavad liikmesriigid:

a) vastu võtma üksikasjalikud rakendussätted, mis käsitlevad muu hulgas: i) rohelisest korjest etteteatamist; ii) makstava hüvitise suurust; iii) seda, kuidas tagada, et asjaomastel aladel säilitatakse head kasvutingimused ja et meetme kohaldamine ei mõjuta kahjulikult keskkonda ning sellel ei ole kahjulikke fütosanitaarseid tagajärgi, ning kindlustada, et meetme nõuetekohast rakendamist saab kontrollida; nimetatud eesmärkide saavutamiseks võivad liikmesriigid meetme suhtes kohaldada piiranguid, mis põhinevad objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, sealhulgas eri sortide ajastus, keskkonna- ja fütosanitaarsed ohud või rakendamise meetod.

b) sätestama rohelise korje tegemise tähtaja 15. aprillist 31. maini;

c) tuvastama eeldatava turuolukorra, mis põhjendab rohelise korje kasutamist turutasakaalu taastamiseks ja kriiside vältimiseks, 31. maiks;

d) tagama meetme nõuetekohase rakendamise, kontrollides, kas roheline korje on olnud edukas; rohelise korje toetust saavaid alasid kontrollitakse süstemaatiliselt kohapeal pärast rohelise korje toimumist; kontrollitakse neid maatükke, mille kohta on esitatud abitaotlus. Lõike 1 punktis d nimetatud kontrolli käigus kontrollitakse: i) kas asjaomane viinamarjaistandus on olemas ja kas asjaomast ala haritakse nõuetekohaselt; ii) kas kõik viinamarjakobarad on täielikult eemaldatud või hävitatud; iii) millist meetodit on kasutatud; kõik rohelise korje toetust taotlenud viinamarjakasvatajad peavad hoidma meetme kuludokumendid alles. Tagamaks, et maatükile, millega seoses on makstud toetust, ei ole jäänud turustamiskõlblikke viinamarju, tuleb kõik kontrollid teha iga aasta 15. juunist 31. juulini ning igal juhul peab kõikide asjaomaste alade kontrollimine olema lõpetatud ajaks, mil viinamarjad tavaliselt hakkavad oma värvi muutma (Baggiolini faas M, BBCH faas 83).

2. Rohelist korjet ei tohi samal maatükil teha kahel järjestikusel aastal.

3. Toetust ei maksta, kui saak hävib enne rohelise korje algust täielikult või osaliselt eeskätt loodusõnnetuse tagajärjel komisjoni määruse (EÜ) nr 1857/2006 ( 16 ) artikli 2 lõike 8 tähenduses.

4. Kui saak hävib täielikult või osaliselt rohelise korje toetuse maksmise ja saagikoristusperioodi vahelisel ajal, ei kuulu juba toetust saanud alalt saamata jäänud tulu hüvitamisele saagikindlustuse vahenditest.

Artikkel 13

Taotluste esitamise kord

1. Liikmesriigid sätestavad taotluste esitamise korra, millega nähakse eelkõige ette asjaomase tootja suhtes kohaldatav lisatasu ja taotlusega koos esitatav teave. Taotlus peab sisaldama andmeid kasvuala, keskmise saagi, kasutatava meetodi ja viinamarjasordi ning sellest toodetava veini tüübi kohta.

2. Liikmesriigid kontrollivad, kas taotlus on põhjendatud. Selleks võivad nad tootjalt nõuda taotluse esitamisel kirjalikku kohustust. Kui taotlus võetakse tagasi mõjuva põhjuseta, võivad liikmesriigid nõuda, et asjaomane tootja kannab taotluse läbivaatamise kulud.

Artikkel 14

Hüvitised

1. Liikmesriigid arvutavad igal aastal otsekulud, mida on kantud rohelise korje tegemisel eri meetoditel (käsitsi, mehhaaniliselt ja keemiliselt), mida nad on lubanud kasutada artikli 12 lõike 1 punkti a alapunkti iii alusel. Kui sama ala puhul kasutatakse rohkem kui ühte meetodit, arvutatakse hüvitis odavaimast meetodist lähtudes.

2. Liikmesriigid teevad rohelise korje tõttu saamata jäänud tulu kindlaks objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel.

Vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 12 lõikele 4 määravad liikmesriigid kõnealuse määruse artikli 12 lõikega 3 ettenähtud toetuse määra standardkulude ja tavaprognoosi kohaselt saamata jäänud tulu alusel. Liikmesriigid tagavad, et kõnealused arvutused:

a) sisaldavad ainult kontrollitavaid andmeid;

b) põhinevad asjakohaste teadmiste ja oskustega määratud arvandmetel;

c) viitavad selgelt arvandmete allikale;

d) on eristatud, et võtta arvesse asjakohaseid piirkondlikke ja kohalikke tingimusi;

Tasu makstakse rajatud istanduse kohta, mille suurus määratakse kindlaks käesoleva määruse artikli 75 lõikest 1 lähtudes.







4.

osa

Investeerimisfondid

Artikkel 15

Toetuse määr

Liikmesriigid võivad toetusprogrammi lisada määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 13 osutatud meetme järgmistel tingimustel:

a) toetuse maksmise aeg ei ole pikem kui kolm aastat;

b) investeerimisfondide moodustamise halduskulude katmise toetust antakse vastavalt tootjaorganisatsiooni sissemaksete suurusele investeerimisfondi esimesel, teisel ja kolmandal tegevusaastal järgmistes määrades: i) Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või hiljem ühinenud liikmesriikides 10 %, 8 % ja 4 %; ii) teistes liikmesriikides 5 %, 4 % ja 2 %;

c) liikmesriigid võivad kehtestada investeerimisfondide moodustamise halduskulude piirmäära;

d) liikmesriigid võtavad vastu kõnealuse meetme üksikasjalikud rakendussätted.







5.

osa

Saagikindlustus

Artikkel 16

Abikõlblikkuse tingimused

Liikmesriigid võivad toetusprogrammi lisada määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 14 osutatud meetme järgmistel tingimustel:

a) liikmesriigid võtavad vastu saagikindlustusmeetmete üksikasjalikud rakendussätted, sealhulgas vajalikud sätted, tagamaks, et saagikindlustusmeetmed ei moonuta kindlustusturul valitsevat konkurentsi;

b) kava rakendamist taotlevad tootjad esitavad liikmesriigi asjaomasele ametiasutusele oma kindlustuslepingu, et liikmesriigil oleks võimalik täita määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 14 lõikes 2 osutatud tingimust;

c) liikmesriigid kehtestavad määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 14 lõikes 3 osutatud tingimuste täitmiseks väljamakstavate toetuste piirmäärad. Vajaduse korral võivad liikmesriigid kehtestada piirmäära tüüpkulude ja tüüpilistel eeldustel saamata jäänud tulu alusel. Liikmesriigid tagavad, et kõnealused arvutused: i) sisaldavad ainult kontrollitavaid andmeid; ii) põhinevad asjakohaste teadmiste ja oskustega määratud arvandmetel; iii) viitavad selgelt arvandmete allikale; iv) on eristatud, et võtta arvesse asjakohaseid piirkondlikke ja kohalikke tingimusi.

Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 14 kohaldamisel on mõistel „loodusõnnetusega võrreldavad halvad ilmastikutingimused” sama tähendus, mis komisjoni määruse (EÜ) nr 1857/2006 artikli 2 lõikes 8.

Kui liikmesriigid annavad riiklikku saagikindlustuse toetust, teatavad nad sellest käesoleva määruse I, V ja VII lisas sätestatud vormis.







6.

osa

Investeeringud

Artikkel 17

Abikõlblikud meetmed

Toetatavad investeeringud peavad vastama asjaomase investeeringu suhtes kohaldatavatele ühenduse normidele.

Abikõlblikud kulud on:

a) kinnisvara ehitamise, soetamise, sh liisinguga soetamise, või parandamise kulud;

b) uute masinate ja seadmete, sealhulgas arvutitarkvara soetamise või liisinguga soetamise kulud ülempiiriga kuni vara turuväärtuseni; muud liisingulepinguga seotud kulud, näiteks liisinguandja hinnalisand, intresside refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustusmaksed abikõlblikud ei ole;

c) punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, näiteks arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, teostatavusuuringute ning patendiõiguste ja litsentside omandamise kulud.

Erandina punktist b võivad liikmesriigid mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul komisjoni soovituse 2003/361/EÜ ( 17 ) tähenduses nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel sätestada tingimused, mille kohaselt võib kasutatud seadmete ostmist käsitada abikõlblike kuludena.

Lihtsad asendusinvesteeringud ei ole abikõlblik kulu, sest tuleb tagada, et kõnealused töötlevasse tööstusesse tehtavad investeeringud täidavad meetme eesmärki, st parandada tulemusi turu nõudlusega kohanemise ja konkurentsivõime suurendamise teel.

Artikkel 18

Uute toodete arendamise abikõlblikud meetmed

Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 15 lõike 1 punktis b osutatud uute toodete, protsesside ja tehnoloogiate arenduskulud hõlmavad ettevalmistavaid tegevusi, näiteks projekti, toote, protsessi või tehnoloogia väljatöötamine ja katsed ning sellega seotud materiaalseid ja/või mittemateriaalseid investeeringuid enne uute toodete, protsesside ja tehnoloogiate äriotstarbelist kasutuselevõttu.

Lihtsad asendusinvesteeringud ei ole abikõlblik kulu, sest tuleb tagada, et kõnealused toetused täidavad meetme eesmärki, st parandada tulemusi turu nõudlusega kohanemise ja konkurentsivõime suurendamise teel.

▼M2

Artikkel 19

Finantsjuhtimine

1. Toetus makstakse välja pärast seda, kui on kindlaks tehtud, et toetuse taotluses nimetatud ühekordne meede või kõik nimetatud meetmed (vastavalt liikmesriigi poolt meetme juhtimiseks tehtud valikule) on ellu viidud ja seda on kohapeal kontrollitud.

Tavaliselt makstakse toetus välja pärast kõigi meetmete rakendamist, erandina esimesest lõigust makstakse toetust siiski üksikute rakendatud meetmete puhul ka juhul, kui ülejäänud meetmeid ei saadud vääramatu jõu või erakordsete asjaolude tõttu rakendada, nagu on osutatud nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 ( 18 ) artiklis 31.

Kui kontrollimisel selgub, et kõiki toetustaotluses nimetatud meetmeid ei ole täielikult ellu viidud muudel põhjustel kui vääramatu jõu või erakordsete asjaolude tõttu, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 31, ja kui toetust on makstud pärast üksikute selliste meetmete rakendamist, mis on osa toetuse taotluses nimetatud meetmetest, nõuavad liikmesriigid toetuse tagasi.

2. Investeerimistoetuse saajad võivad taotleda pädevalt makseasutuselt ettemakset, kui selline võimalus on riikliku toetusprogrammiga ette nähtud.

▼M9

Ettemakse ei tohi ületada 20 % investeeringuks antavast riigiabist ning seda makstakse tingimusel, et on olemas pangagarantii või samaväärne garantii, mis vastab 110 % ettemakse summast. Investeeringute puhul, mille kohta on toetuse andmist käsitlev otsus tehtud 2013., 2014. või 2015 eelarveaastal, võib ettemakset suurendada siiski kuni 50 % asjaomase investeeringuga seotud riigiabist. Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 282/2012 ( 19 ) kohaldamisel kohustutakse kogu ettemaksena antud summat kasutama asjaomase tegevuse rakendamiseks kahe aasta jooksul alates summa laekumisest.

▼M2

Garantii vabastatakse, kui pädev makseasutus teeb kindlaks, et investeeringuks antava riigiabiga seoses tehtud tegelikud kulutused on ettemaksest suuremad.

▼M1

Artikkel 20

Kooskõla ja järjepidevus

1. Toetust ei anta turundusmeetmetele, mis on saanud toetust vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklile 10.

Kui liikmesriik annab riiklikku investeerimistoetust, teatab ta sellest käesoleva määruse I, V ja VII lisas sätestatud vormi asjaomases osas.

2. Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 15 alusel ei anta kõnealuse määruse II jaotise kohase riikliku toetusprogrammi raames toetust teatava liikmesriigi või piirkonna sellise tegevuse eest, mida toetatakse kõnealuse liikmesriigi või piirkonna maaelu arengu programmi alusel vastavalt määrusele (EÜ) nr 1698/2005.

3. Liikmesriigid kirjeldavad investeerimismeetme toetusprogrammide raames toetatavaid tegevusi I lisa asjaomases osas nii üksikasjalikult, et oleks võimalik kontrollida, et kõnealust tegevust ei toetata nende maaelu arengu programmide alusel.

▼M12







6a osa

Innovatsioon

Artikkel 20a

Abikõlblikud tegevused

1. Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 51 osutatud innovatsioon veinisektoris tähendab seda, et töötatakse välja:

a) veinisektori või veinitootmise kõrvalsaadustega seotud uusi tooteid,

b) viinamarjaveinist toodete väljatöötamiseks vajalikke uusi protsesse ja tehnoloogiat.

2. Abikõlblikud kulud hõlmavad materiaalseid ja immateriaalseid investeeringuid teadmussiirdesse, ettevalmistustegevustesse ja katseuuringutesse.

3. Innovatsioonitoetuse saajad on määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osas osutatud toodete tootjad ja veinitootjate organisatsioonid.

Teadus- ja arendustegevuskeskused osalevad abisaajate poolt toetatavas projektis. Projekti võib kaasata ka tootmisharudevahelised organisatsioonid.

4. Innovatsioonitoetuse saajad võivad taotleda makseasutustelt ettemakset, kui selline võimalus on riikliku toetusprogrammiga ette nähtud. Ettemakse väljamaksmise tingimuseks on nõue esitada tagatis.

5. Tavalised asendusinvesteeringud ei ole abikõlblikud kulud.

Artikkel 20b

Piiritlemine maaelu arengu meetmetega ning muud õiguslikud režiimid ja finantsinstrumendid

Liikmesriigid lisavad oma riiklikesse toetusprogrammidesse selged piiritlemiskriteeriumid, millega tagatakse, et mitte ühtki määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 51 kohast toetust ei anta tegevuste puhul, mida rahastatakse liidu muudest vahenditest.

▼M13

Artikkel 20c

Finantsjuhtimine

1. Toetus makstakse välja pärast seda, kui on kindlaks tehtud, et toetuse taotluses nimetatud ühekordne meede või kõik nimetatud meetmed (vastavalt liikmesriigi poolt meetme juhtimiseks tehtud valikule) on ellu viidud ja seda on kohapeal kontrollitud.

Tavaliselt makstakse toetus välja pärast kõigi meetmete rakendamist, erandina esimesest lõigust makstakse toetust siiski üksikute rakendatud meetmete puhul ka juhul, kui ülejäänud meetmeid ei saadud vääramatu jõu või erakordsete asjaolude tõttu rakendada, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 ( 20 ) artiklis 2.

Kui kontrollimisel selgub, et kõiki toetusetaotluses nimetatud meetmeid ei ole täielikult ellu viidud muudel põhjustel kui vääramatu jõu või erakordsete asjaolude tõttu, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 2, ja kui toetust on makstud pärast üksikute selliste meetmete rakendamist, mis on osa toetuse taotluses nimetatud meetmetest, nõuavad liikmesriigid toetuse tagasi.

2. Innovatsiooniks ette nähtud toetuse saajad võivad taotleda pädevalt makseasutuselt ettemakset, kui selline võimalus on riikliku toetusprogrammiga ette nähtud.

Ettemakse ei tohi ületada 20 % innovatsiooniga seotud investeeringuks antavast riigiabist ning seda makstakse tingimusel, et on olemas pangagarantii või samaväärne garantii, mis vastab 110 %-le ettemakse summast. Innovatsiooniga seotud investeeringute puhul, mille kohta on toetuse andmist käsitlev otsus tehtud eelarveaastal 2014 või 2015, võib ettemakset suurendada siiski kuni 50 % asjaomase investeeringuga seotud riigiabist. Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 282/2012 ( 21 ) kohaldamisel kohustutakse kogu ettemaksena antud summat kasutama asjaomase tegevuse rakendamiseks kahe aasta jooksul alates summa laekumisest.

Garantii vabastatakse, kui pädev makseasutus teeb kindlaks, et innovatsiooniks antava riigiabiga seoses tehtud tegelikud kulutused on ettemaksest suuremad.

▼B







7.

osa

Kõrvalsaaduste kõrvaldamine

Artikkel 21

Minimaalse alkoholisisalduse määramine

1. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 479/2008 VI.D lisa punkti 1 sätestavad liikmesriigid kõrvalsaaduste alkoholisisalduse mahuprotsentides, võrreldes toodetud veini alkoholisisaldusega. Liikmesriigid võivad alkoholisisalduse miinimummäära muuta objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel.

2. Kui vastavat liikmesriigi poolt lõike 1 kohaselt kehtestatud alkoholisisaldust ei saavutata, peavad isikud, kellele kõnealune kohustus laieneb, tarnima oma toodangust teatava koguse veini, et saavutada kõnealune alkoholisisaldus.

3. Kõrvalsaaduste alkoholisisalduse määramiseks võrreldes toodetud veini alkoholisisaldusega, kohaldatakse eri viinamarjakasvatusvööndites järgmisi standardseid naturaalse alkoholisisalduse mahuprotsente:

a) 8,0 % viinamarjakasvatusvööndis A;

b) 8,5 % viinamarjakasvatusvööndis B;

c) 9,0 % viinamarjakasvatusvööndis C I;

d) 9,5 % viinamarjakasvatusvööndis C II;

e) 10,0 % viinamarjakasvatusvööndis C III.

Artikkel 22

Kõrvalsaaduste kõrvaldamine

Tootjad on kohustatud järelevalve all kõrvaldama veinitootmise või viinamarjade muul viisil töötlemise kõrvalsaadused järgmistel tingimustel:

a) kõrvalsaadused kõrvaldatakse viivitamata ja hiljemalt selle veiniaasta lõpuks, mil need tekkisid. Liikmesriigid võivad määrata varasema tähtaja. Kõrvaldamise asjaolu ja märge hinnanguliste koguste kohta kantakse registrisse, mida peetakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 112 lõikega 2, või need kinnitab pädev asutus;

b) kõrvaldamisel järgitakse kehtivaid ühenduse õigusakte, eelkõige keskkonda käsitlevaid õigusakte.

Asjaomast setet peetakse kõrvaldatuks, kui sete on denatureeritud nii, et seda ei saa enam veinivalmistamisel kasutada, ja kui denatureeritud sette tarnimine kolmandale isikule on kantud registrisse, mida peetakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 112 lõikega 2. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et tagada selliste toimingute kontrollimine. Nad võivad rakendada asjaomaste kolmandate isikute eelneva tunnustamise korda.

Liikmesriigid võivad otsustada, et tootjad, kes ei tooda asjaomasel veiniaastal üle 25 hektoliitri veini või kasutavad seda oma majapidamise tarbeks, ei pea oma kõrvalsaadusi kõrvaldama.

Artikkel 23

Kõrvalsaaduste hävitamine destilleerimisega

1. Tootjad võivad täita kõrvalsaaduste hävitamise kohustuse, tarnides osa või kõik veinitootmise või viinamarjade muul viisil töötlemise kõrvalsaadused destilleerimiseks.

2. Liikmesriigid võivad osa või kõikide veinitootmise või viinamarjade muul viisil töötlemise kõrvalsaaduste destilleerimiseks tarnimise teha objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel osale või kõigile veinitootjatele kohustuslikuks. Kõnealust kohustust võib täita ka veini tarnimisega äädikatööstusele.

3. Asjaomased liikmesriigid võivad rakendada destilleerijate sertifitseerimist liikmesriigi kehtestatud korras.

Artikkel 24

Toetuse eesmärk

1. Määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 16 osutatud toetust makstakse sama artikli lõikes 3 osutatud tingimuse täitmisel ja lõike 1 teises lõigus sätestatud määras destilleerijatele, kes töötlevad destilleerimiseks tarnitud tooted vähemalt 92 %-se alkoholisisaldusega toorpiirituseks.

▼C2

2. Toetus sisaldab ühekordset summat, mis on ette nähtud kõnealuste toodete kogumise kulude hüvitamiseks ja mis kantakse destilleerijalt üle tootjale, juhul kui need kulud kannab tootja.

▼B

3. Liikmesriigid võivad anda toetust ettemaksena enne meetme rakendamist, tingimusel et abisaaja on esitanud tagatise.

4. Liikmesriigid võtavad vastu käesoleva artikliga ettenähtud meetme üksikasjalikud rakenduseeskirjad.

Artikkel 25

Toetuse suurus

1. Destilleerijatele makstava, määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklis 16 osutatud toetuse suurus määratakse hektoliitri kohta mahuprotsentides väljendatud alkoholisisalduse alusel järgmiselt:

a) pressimisjääkidest saadud toorpiiritus: 1,1 eurot/%vol./hl;

b) veinist ja settest saadud toorpiiritus: 0,5 eurot/%vol./hl.

2. Liikmesriigid määravad objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel lõikes 1 sätestatud piirides toetuse ja artikli 24 lõikes 2 osutatud kogumiskulude ühekordse hüvitise suuruse ja teatavad neist komisjonile I, V ja VII lisas sätestatud vormi asjaomases osas. Kõnealuseid summasid võib objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel muuta eri tootmisliike arvestades.

▼M1

Artikkel 25a

Tingimuste kontrollimine

Liikmesriikide pädevad asutused võtavad kõik vajalikud meetmed, et kontrollida käesoleva määruse artikli 24 lõikes 1 osutatud tingimuste ja määra täitmist koostoimes määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 16 lõikega 3. Liikmesriigid võivad kõnealuse määra täitmist kontrollida üksiktootja või riiklikul tasandil. Riiklikul tasandil teostatava kontrolli valinud liikmesriigid ei hõlma alkoholibilansis koguseid, mis ei ole ette nähtud destilleerimiseks (järelevalve all toimuv kõrvaldamine), ega koguseid, mis on ette nähtud muude toodete kui tööstuslikuks otstarbeks mõeldud alkoholi arendamiseks.

▼M6 —————

▼B







III

PEATÜKK

Aruandlus, hindamine ja üldsätted

Artikkel 35

Aruandlus ja hindamine

▼M11

1. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga aasta 1. märtsiks aruande Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 ( 22 ) II osa I jaotise II peatüki 4. jaos osutatud toetusprogrammidega ette nähtud meetmete rakendamise kohta eelmisel eelarveaastal.

Neis aruannetes loetletakse meetmed, millele on toetusprogrammi raames antud liidu toetust, ja kirjeldatakse neid meetmeid.

Liikmesriigid esitavad need aruanded komisjonile käesoleva määruse V ja VI lisas sätestatud kujul. Asjaomastes tabelites esitatakse teave toetusprogrammi meetmete kohaldamise iga aasta kohta:

a) aruanne eelarveaastate lõikes programmiperioodil juba kantud kulude kohta, mis ei tohi ületada toetuste kogusummat, mis on liikmesriigile eraldatud vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 VI lisale;

b) järgnevate eelarveaastate kohta tehtud prognoosid kuni toetusprogrammi kavandatud rakendusperioodi lõpuni, kusjuures toetuste kogusumma ei tohi ületada liikmesriigile määruse (EL) nr 1308/2013 VI lisa kohaselt eraldatud toetuste kogusummat ning peab olema kooskõlas käesoleva määruse artikli 3 kohaselt saadetud uusima teabega.

▼B

2. Samal ajal esitavad liikmesriigid VII lisas sätestatud kujul toetusprogrammi meetmete rakendamisega seotud tehnilised andmed. Liikmesriigid esitavad müügiedendusmeetme rakendamise üksikasjad VIII lisas sätestatud kujul.

3. Viited asjaomasele eelarveaastale on viited liikmesriikide poolt 16. oktoobrist kuni järgmise aasta 15. oktoobrini tehtud tegelikele maksetele.

▼M11

4. Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. märtsiks 2014 ja teist korda 1. märtsiks 2017 hinnangu toetusprogrammide kulude ja kasude kohta ning ka arvamuse, kuidas nende tõhusust suurendada.

Liikmesriigid esitavad need hinnangud komisjonile V ja VI lisas sätestatud kujul. Kokkuvõttele lisatakse järgmised osad:

C1 : Toetusprogrammi kulude ja toetusprogrammist saadud kasude hindamine;

C2 : Toetusprogrammi tõhususe suurendamise viisid.

▼B

5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni meetmetest, mis on võetud artikli 9 lõike 1 ja artikli 12 lõike 1 punkti d järgimiseks. Teave esitatakse VIIIa ja VIIIb lisas sätestatud kujul.

▼M6

6. Liikmesriigid, kes otsustavad paigutada kõik oma riiklike assigneeringute summad 2014. aastaks ja alates 2015. aastast ümber, et suurendada määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 40 osutatud otsetoetuste riiklikku ülemmäära, ei pea esitama käesoleva määruse V–VIIIc lisas sätestatud vorme.

▼B

7. Liikmesriigid registreerivad kõigi, nii muudetud kui muutmata toetusprogrammide ning nende kohaselt elluviidud meetmete üksikasjad.

Artikkel 36

Toetusest ilmajätmine

Liikmesriikide toetusprogrammide raames eraldatavat rahalist toetust ei anta tootjatele, kes on seotud määruse (EÜ) nr 479/2008 artiklites 85 ja 86 osutatud istutusõiguseta rajatud istanduste ja käesoleva määruse artikli 60 lõikes 3 osutatud pooktaimede kasvatamisega.

Artikkel 37

Abisaajatele toetuse maksmisega viivitamine

Iga meetme puhul, välja arvatud määruse (EÜ) nr 479/2008 artikkel 9, peavad liikmesriigid:

a) määrama kindlaks taotluse esitamise tähtaja;

b) maksma abisaajatele pärast kehtiva ja täieliku taotluse esitamist välja toetuse: i) seitsme kuu jooksul meetmete eest, mida rakendatakse ja kontrollitakse ühe aasta jooksul; ii) liikmesriikide poolt kindlaks määratava ja komisjonile I lisa asjaomases osas teatatava mõistliku ajavahemiku jooksul meetmete eest, mida ei saa rakendada ja kontrollida ühe aasta jooksul.

▼M2

Artikkel 37a

Riigiabiga seotud teatis

1. Olenemata käesoleva määruse artikli 5 lõikest 8, artikli 16 kolmandast lõigust ja artikli 20 lõike 1 teisest lõigust, esitavad liikmesriigid siis, kui nad annavad riigiabi nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 ( 23 ) artikli 103n lõike 4 kohaselt, komisjonile järgmise teabe:

a) (vajaduse korral) asutamislepingu artiklite 87, 88 ja 89 kohaselt programmide rakendamiseks juba heakskiidu saanud abimeetmete loendi või põhjuse, miks kõnealusest riiklikust abist ei tule teavitada;

b) muudel juhtudel andmed, mida on konkurentsieeskirjade täitmise hindamiseks vaja analüüsida.

2. Kui kohaldatakse lõike 1 punkti a, täidavad liikmesriigid VIIIc lisa tabeli 1

a) märkides, kas abi antakse seoses komisjoni määrusega (EÜ) nr 1535/2007 ( 24 ), milles käsitletakse põllumajandussektoris esmatootmiseks antavat vähese tähtsusega abi, või komisjoni määrusega (EÜ) nr 1998/2006 ( 25 ), milles käsitletakse põllumajandussaaduste töötlemiseks ja turustamiseks antavat abi, või

b) esitades registreerimisnumbri ja viite nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98 ( 26 ) kohasele komisjoni erandimäärusele, mille kohaselt meede kehtestati, või

c) esitades juhtumi numbri ja viitenumbri, mille alusel komisjon on tunnistanud, et meede on kooskõlas EÜ asutamislepinguga.

3. Kui kohaldatakse lõike 1 punkti b, edastavad liikmesriigid komisjonile järgmise teabe:

a) VIIIc lisa tabel 2 määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 103p, 103t ja 103u osutatud iga sellise meetme kohta, milleks riiklikku abi antakse;

b) VIIIc lisa tabel 3, kui riiklikku abi antakse seoses määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103p osutatud meetmega müügiedenduse toetamine kolmandate riikide turgudel;

c) VIIIc lisa tabel 4, kui riiklikku abi antakse seoses määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103t osutatud saagikindlustuse meetmega;

d) VIIIc lisa tabel 5, kui riiklikku abi antakse seoses määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103u osutatud investeerimismeetmega.

4. VIIIc lisa mis tahes tabeli kujul edastatavad andmed peavad kehtima kogu programmi vältel, ilma et see piiraks programmide edaspidiseid muudatusi.

5. Olenemata määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103n lõikest 4 ja ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 kohaldamist, teevad riikliku abi andvad liikmesriigid muudatusi oma tulevastesse toetusprogrammidesse nii, et nad täidavad VIIIb lisa asjakohased tabelid hiljemalt 15. oktoobriks 2009. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103k lõiget 2 kohaldatakse kõnealuste muudatuste suhtes.

▼M9

Artikkel 37b

Ettemaksetega seotud teabevahetus

▼M13

1. Kui ettemakse tehakse vastavalt artikli 5 lõikele 7, artiklile 5e, artikli 9 lõikele 2, artikli 19 lõikele 2, artikli 20a lõikele 4 või artikli 24 lõikele 3, peavad toetusesaajad esitama makseasutusele igal aastal iga projekti kohta järgmise teabe:

a) ettemaksete kasutamist tõendavad kuludokumendid meetme kaupa kuni 15. oktoobrini ja

b) kinnitus 15. oktoobri seisuga kasutamata ettemaksete jäägi kohta meetme kaupa.

Liikmesriigid määravad riiklikes eeskirjades kindlaks kõnealuse teabe edastamise kuupäeva, et lisada see määruse (EÜ) nr 885/2006 artikli 7 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul kõnealuse määruse artiklis 6 osutatud makseasutuse jooksva aasta aruandesse.

▼M9

2. Lõiget 1 ei kohaldata 2013. aastaaruande suhtes, välja arvatud juhul, kui ettemaksed suurusega 20–50 % investeeringutega seotud riigiabist tehakse vastavalt artikli 19 lõike 2 teisele lõigule.

▼M13

3. Rakendusmääruse (EL) nr 282/2012 artikli 18 lõike 2 kohaldamisel tuleb viimase ettemaksesumma tõendamiseks esitada lõikes 1 osutatud viimane kuludokument ja ettemaksete jäägi kinnitus.

Seoses käesoleva määruse artikli 9 lõike 2, artikli 19 lõike 2 ja artikli 20a lõike 4 kohaste ettemaksetega tuleb lõigetes 1 ja 2 osutatud viimane kuludokument ja ettemaksete jäägi kinnitus esitada teise eelarveaasta lõpuks pärast kõnealuste ettemaksete tegemist.

▼B







III

JAOTIS

KOLMANDATE RIIKIDEGA KAUPLEMINE







I

PEATÜKK

Viinamarjamahla ja -virde hind piiril

Artikkel 38

Mõiste

Käesoleva jaotise kohaldamisel tähendab „partii” kaubasaatjalt kaubasaajale saadetud kaubakogust, mille kohta esitatakse üks tollideklaratsioon vabasse ringlusse lubamiseks. Ühes deklaratsioonis võib deklareerida üksnes kaupu, mis on sama päritolu määruse (EMÜ) nr 2913/92 ( 27 ) artiklite 23 ja 24 tähenduses ja mis kuuluvad kombineeritud nomenklatuuri sama koodi alla.

Artikkel 39

Partii kontrollimine

1. Ühise tollitariifistiku I lisa kolmanda osa I jaotise 2. lisas loetletud CN-koodide 2009 61, 2009 69 ja 2204 30 alla kuuluva kauba puhul, mille hind piiril on reguleeritud, kontrollitakse tegeliku tolliväärtuse kindlakstegemiseks iga partiid.

2. Lõikes 1 nimetatud kauba hind piiril, mis on sätestatud nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 ( 28 ) II lisas, määratakse tolliväärtuse alusel.







II

PEATÜKK

Veini, viinamarjamahla ja -virde importimisel kasutatavad sertifikaadid ja analüüsiaruanded







1.

osa

Üldsätted

Artikkel 40

Nõutavad dokumendid

Määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 82 lõike 3 punktides a ja b osutatud sertifikaat ja analüüsiaruanne moodustavad ühe dokumendi, mille:

a) sertifikaadi osa koostab selle kolmanda riigi asutus, kust tooted on pärit;

b) analüüsiaruande osa koostab selle kolmanda riigi poolt tunnustatud ametlik labor, kust tooted on pärit.

Artikkel 41

Analüüsiaruande sisu

Analüüsiaruanne peab sisaldama järgmist teavet:

a) veinide ja kääriva viinamarjavirde puhul: i) alkoholi üldsisaldus mahuprotsentides; ii) tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides;

b) viinamarjavirde ja -mahla puhul tihedus;

c) veinide, viinamarjavirde ja -mahla puhul: i) kuivekstrakti üldsisaldus; ii) üldhappesus; iii) lenduvate hapete sisaldus; iv) sidrunhappe sisaldus; v) vääveldioksiidi üldsisaldus. ▼M1 ————— ▼B

Artikkel 42

Erandid

1. Sertifikaati ja analüüsiaruannet ei ole vaja esitada kolmandatest riikidest pärit toodete puhul, mis on sealt eksporditud kuni viieliitristes ühekorrasulguriga suletud märgistatud mahutites, kui transporditav kogus kokku (olenemata sellest, kas tegemist on eraldi partiidega või mitte) ei ületa 100 liitrit.

2. Kui tooted ei vasta lõikes 1 sätestatud tingimustele, ei ole sertifikaati ja analüüsiaruannet vaja esitada:

a) reisijate isiklikus pagasis (nõukogu määruse (EMÜ) nr 918/83 ( 29 ) artikli 45 tähenduses) sisalduva veini, viinamarjavirde ja -mahla kohta, mida on maksimaalselt kuni 30 liitrit reisija kohta;

b) veini kohta, mille üks üksikisik saadab teisele (nõukogu määruse (EMÜ) nr 918/83 artikli 29 tähenduses) ja mida on maksimaalselt 30 liitrit saadetise kohta;

c) kolmandast riigist alaliselt ühendusse elama asuva eraisiku isiklike asjade (nõukogu määruse (EMÜ) nr 918/83 artikli 2 tähenduses) hulka kuuluva veini ja viinamarjamahla kohta;

d) määruse (EMÜ) nr 918/83 artikli 95 tähenduses messide jaoks ettenähtud veini ja viinamarjamahla kohta, tingimusel et kõnealused tooted on pakendatud kuni kaheliitristesse ühekorrasulguriga suletud märgistatud mahutitesse;

e) muudes mahutites veetava veini-, viinamarjavirde- ja viinamarjamahla kohta, mida imporditakse teaduslike või tehniliste katsete tegemiseks ja mille kogus ei ületa 100 liitrit;

f) veini ja viinamarjamahla kohta, mis on imporditud vastavalt 18. aprilli 1961. aasta diplomaatiliste suhete Viini konventsioonile, 24. aprilli 1963. aasta konsulaarsuhete Viini konventsioonile või 16. detsembri 1969. aasta erimissioonide New Yorgi konventsioonile;

g) rahvusvahelisi liine teenindavate laevade ja õhusõidukite pardal asuvates kauplustes hoitava veini ja viinamarjamahla kohta;

h) kolmandasse riiki eksporditud ja tagasi ühenduse tolliterritooriumile toodud ning vabasse ringlusse lubatud Euroopa Ühendusest pärit ja seal villitud veini ja viinamarjamahla kohta.







2.

osa

Täidetavad nõuded ning veini, viinamarjamahla ja -virde impordil kasutatava sertifikaadi ja analüüsiaruande koostamise üksikasjalikud eeskirjad

Artikkel 43

Vorm V I 1

1. Iga ühendusse importimiseks ettenähtud saadetise kohta koostatakse sertifikaat ja analüüsiaruanne ühtse dokumendina V I 1.

Esimeses lõigus osutatud dokument koostatakse vormil V I 1, mis vastab IX lisas esitatud näidisele. Sellele kirjutab alla ametiasutuse ametiisik ja artiklis 48 osutatud tunnustatud labori ametnik.

2. Kui asjaomane toode ei ole ette nähtud otsetarbimiseks, ei ole vormi V I 1 analüüsiaruande osa vaja täita.

▼M6

Kuni 60-liitristes ühekorrasulguriga suletud märgistatud mahutites oleva veini puhul, mis on pärit XII lisa A osas nimetatud kolmandast riigist, kes on esitanud ühenduses heaks kiidetud eritagatised, tuleb vormi V I 1 analüüsiaruande osas esitada üksnes järgmine teave:

▼B

a) tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides;

b) üldhappesus;

c) vääveldioksiidi üldsisaldus.

Artikkel 44

Dokumentide kirjeldus

1. Vorm V I 1 koosneb trükitud või käsitsi täidetud originaaleksemplarist ja läbi kopeerpaberi saadud koopiast nimetatud järjestuses.

2. Vorm V I 2 on X lisas esitatud näidise kohaselt koostatud väljavõte, mis sisaldab vormis V I 1 või mõnes teises väljavõttes V I 2 esitatud teavet ning millel on ühenduse tolliasutuse tempel. Vorm V I 2 koosneb originaaleksemplarist ja selle kahest koopiast nimetatud järjestuses.

3. Vormid V I 1 ja väljavõtted V I 2 peavad vastama XI lisas sätestatud tehnilistele eeskirjadele.

4. Nii originaaleksemplar kui koopia peavad olema tootega kaasas. Vormid V I 1 ja V I 2 tuleb täita masinakirjas või käsitsi või mõnda muud asjaomase ametiasutuse poolt tunnustatud tehnilist vahendit kasutades. Vormi käsitsi täitmise korral tuleb väljad täita tindi ja trükitähtedega. Kustutamine ja ülekirjutamine ei ole lubatud. Kui on vaja teha parandusi, kriipsutatakse valed andmed läbi ja lisatakse vajaduse korral vajalikud andmed. Sellise paranduse peab kinnitama paranduse tegija ja olenevalt asjaoludest ametiasutuse, labori või tolliasutuse templiga.

5. Vormil V I 1 ja väljavõttel V I 2 on seerianumber, mille vormi V I 1 puhul annab ametiasutus, mille ametiisik kirjutab tunnistusele alla, ja väljavõtte V I 2 puhul tolliasutus, mis lööb sellele templi vastavalt artikli 47 lõigetele 2 ja 3.

6. Ilma et see piiraks lõikeid 2, 3, 4 ja 5, võib vorme V I 1 ja V I 2 väljastada ja kasutada arvutisüsteemides kooskõlas liikmesriikide pädevate asutuste kehtestatud üksikasjalike eeskirjadega. Elektroonilise vormi V I 1 ja V I 2 sisu ja paberkandjal vormi sisu peavad olema identsed.

Artikkel 45

Lihtsustatud kord

▼M6

1. Vormi V I 1, mille on koostanud sellise XII lisa B osas loetletud kolmanda riigi veinitootja, kes on esitanud ühenduses heaks kiidetud eritagatised, käsitatakse artikliga 48 ette nähtud loetelus esitatud asutuste ja laborite koostatud sertifikaadi või analüüsiaruandena, tingimusel et kõnealuse kolmanda riigi pädev asutus on tootjat tunnustanud ja kontrollib selle tegevust.

▼B

2. Lõikes 1 nimetatud tunnustatud tootja kasutab vormi V I 1, märkides lahtrisse 9 tootjat tunnustanud kolmanda riigi ametiasutuse nime ja aadressi. Lisaks sellele täidab tootja vormi, märkides:

▼M6

a) lahtrisse 1 oma nime ja aadressi ning registreerimisnumbri XII lisa B osas loetletud kolmandas riigis;

▼B

b) lahtrisse 10 vähemalt artikli 43 lõikega 2 ettenähtud üksikasjad.

Tootja kirjutab vormile oma allkirja lahtrites 9 ja 10 ettenähtud kohale, kriipsutades läbi sõnad „ametiisiku nimi ja ametinimetus”.

Tembeldamine ega labori nime ja aadressi märkimine ei ole nõutav.

▼M9

Artikkel 45a

E-dokument

1. Artiklite 43 ja 45 kohaselt koostatud dokumendid V I 1 võib asendada e-dokumentidega sellistest kolmandatest riikidest liitu imporditavate veinitoodete puhul, kus on kehtestatud kontrollisüsteem, mida liit tunnustab samaväärsena kontrollisüsteemiga, mis on kehtestatud liidu õigusaktidega samade toodete jaoks.

Kolmanda riigi kontrollisüsteemi võib heaks kiita samaväärsena kui samade toodete jaoks liidu poolt kehtestatud kontrollisüsteemi juhul, kui see vastab vähemalt järgmistele tingimustele:

a) sellega on tagatud piisavalt asjaomase kolmanda riigi territooriumil toodetud või turustatud veinitoodete laad, päritolu ja jälgitavus;

b) sellega on tagatud juurdepääs kasutatavale elektroonilisele süsteemile, eelkõige seoses ettevõtjate, kontrolliasutuse ja analüüsilaborite registreerimise ja identimisega;

c) sellega on vastastikuse halduskoostöö raames tagatud võimalus kontrollida punktis b osutatud andmeid.

Kolmandad riigid, kes on vastavalt teisele lõigule kehtestanud liidu poolt samaväärsena heakskiidetud kontrollisüsteemi, lisatakse XII lisa C osa loetelusse.

2. Lõikes 1 sätestatud e-dokument peab sisaldama vähemalt sellist teavet, mis on vajalik dokumendi V I 1 koostamiseks.

Ekspordiriigi pädeva asutuse poolt või kõnealuse asutuse kontrolli all antakse e-dokumendile unikaalne haldusviitenumber. Liidu territooriumile importimisel lisatakse kõnealune viitenumber vajalikele äridokumentidele.

3. Juurdepääs e-dokumendile või sellise dokumendi koostamiseks vajalikele andmetele antakse sihtliikmesriigi pädevate asutuste taotlusel.

Esimeses lõigus osutatud andmeid võib taotleda paberkandjal dokumendina, millel andmed on esitatud andmeelementide vormis samal viisil nagu e-dokumendis.

▼B

Artikkel 46

Erandid

Käesoleva määruse artikli 43 lõike 2 ja artikli 45 kohaldamise võib peatada, kui leitakse, et tooted, mille suhtes kõnealuseid meetmeid kohaldatakse, on võltsitud ja see võib tõenäoliselt ohustada tarbijate tervist või et seetõttu võidakse kasutada veinivalmistustavasid, mida ei ole nimetatud määruse (EÜ) nr 479/2008 artikli 82 lõikes 2.

Artikkel 47

Kasutamine

1. Asjaomase partii vabasse ringlusse lubamiseks nõutavate tolliformaalsuste täitmisel antakse vormi V I 1 või väljavõtte V I 2 originaaleksemplar ja koopia üle selle liikmesriigi pädevale ametiasustusele, kus kõnealused tolliformaalsused täideti.

Kõnealune ametiasutus täidab vajaduse korral vormi V I 1 või väljavõtte V I 2 tagakülje. Ametiasutus tagastab originaaleksemplari asjaomasele isikule ja säilitab vormi koopia vähemalt viis aastat.

2. Kui kogu partii saadetakse edasi enne selle vabasse ringlusse lubamist, edastab uus kaubasaatja partii üle järelevalvet teostavale tolliasutusele kõnealuse partii kohta vormi V I 1 või väljavõtte V I 2 ning vajaduse korral hiljem täidetud vormi V I 2.

Kõnealune ametiasutus kontrollib, kas vormi V I 1 ja vormi V I 2 andmed või väljavõtte V I 2 ja hiljem koostatud vormi V I 2 andmed langevad kokku ning tembeldab viimati nimetatud vormi, mis on seejärel samaväärne väljavõttega V I 2, ja täidab vastavalt vormi või selle eelmise väljavõtte. Kõnealune ametiasutus tagastab väljavõtte ja vormi V I 1 või varasema väljavõtte V I 2 originaaleksemplari uuele kaubasaatjale ja hoiab kõnealuse dokumendi või varasema väljavõtte koopiad alles vähemalt viis aastat.

Vormi V I 2 ei pea täitma, kui tootepartii reeksporditakse kolmandasse riiki.

3. Kui partii jagatakse enne selle vabasse ringlusse lubamist osadeks, edastab asjaomane isik kõnealuse partii üle järelevalvet teostavale tolliasutusele jagatava partii kohta vormi V I 1 või väljavõtte V I 2 originaaleksemplari ja koopia ning hiljem iga uue partii kohta täidetud vormi V I 2 originaaleksemplari ja kaks koopiat.

Kõnealune ametiasutus kontrollib, kas vormi V I 1 või väljavõtte V I 2 andmed langevad kokku iga uue partii kohta hiljem koostatud vormi V I 2 andmetega ning tembeldab viimati nimetatud vormi, mis on seejärel samaväärne väljavõttega V I 2, ja täidab vastavalt vormi V I 1või väljavõtte V I 2 tagakülje, mille põhjal nimetatud väljavõte koostati. Kõnealune ametiasutus tagastab väljavõtte V I 2 ja vormi V I 1 või varasema väljavõtte V I 2 asjaomasele isikule ja hoiab kõnealuste dokumentide koopiad alles vähemalt viis aastat.

Artikkel 48

Pädevate asutuste loetelu

1. Komisjon koostab ja ajakohastab kolmandate riikide pädevate asutuste teatiste põhjal vormi V I 1 koostamiseks volitatud asutuste, laborite ja veinitootjate loetelud koos aadressidega. Komisjon avaldab kõnealuste asutuste ja laborite nimed ja aadressid Internetis.

2. Lõikes 1 osutatud kolmandate riikide pädevate asutuste teatises märgitakse:

a) vormi V I 1 koostajaks määratud või nimetatud ametiasutuste ja laborite nimed ja aadressid;

b) vormi V I 1 koostama volitatud veinitootjate nimed, aadressid ja ametlikud registrikoodid.

Lõikes 1 osutatud loetellu kantakse üksnes need esimese lõigu punktis a osutatud asutused ja laborid, keda asjaomase kolmanda riigi pädev asutus on volitanud esitama komisjonile ja liikmesriikidele nende nõudmisel vajalikku teavet vormis esitatud andmete hindamiseks.

3. Kõnealuseid loetelusid ajakohastatakse eeskätt selleks, et kajastada asutuste või laborite aadressi- ja/või nimemuutusi.

Artikkel 49

Kaudne import

Kui vein eksporditakse kolmandast riigist, mille territooriumil see on valmistatud (edaspidi „päritoluriik”), teise kolmandasse riiki (edaspidi „eksportiv riik”), kust vein eksporditakse seejärel edasi ühendusse, võib eksportiva riigi pädev asutus koostada päritoluriigi pädeva asutuse poolt koostatud vormi V I 1 või mõne samaväärse dokumendi põhjal asjaomase veini kohta vormi V I 1, ilma et ta peaks veini täiendavalt analüüsima, kui asjaomane vein:

a) on päritoluriigis juba villitud ja märgistatud ning seda ei muudeta või

b) eksporditakse päritoluriigist vaadis ning villitakse ja märgistatakse eksportivas riigis ilma edasise töötlemiseta.

Eksportiva riigi pädev asutus tõendab vormil V I 1, et tegemist on esimeses lõigus osutatud veiniga, mis vastab samas lõigus sätestatud tingimustele.

Eksportiva riigi vormile V I 1 lisatakse päritoluriigi vormi V I 1 originaal või kinnitatud koopia või samaväärne dokument.

Käesoleva artikli tähenduses käsitatakse päritoluriigina vaid selliseid riike, mis on nimetatud artikli 48 lõike 1 kohaselt avaldatud nende asutuste ja laborite loetelus, mille kolmas riik on nimetanud igale imporditavale veinipartiile lisatavate dokumentide koostajaks.

Artikkel 50

Erisätted teatavate veinide kohta

1. Liköörveinide ja destilleerimiseks kangendatud veinide puhul käsitatakse vormi V I 1 kehtivana üksnes siis, kui artiklis 48 osutatud