1975R2759 — ET — 02.12.2005 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 2759/75, 29. oktoober 1975, sealihaturu ühise korralduse kohta (EÜT L 282, 1.11.1975, p.1)

Muudetud:





Muudetud:







(*) Käesolevat akti ei ole eesti keeles avaldatud.









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 2759/75,

29. oktoober 1975,

sealihaturu ühise korralduse kohta







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 42 ja 43, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust ( 1 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: sealihaturu korraldust käsitlevaid põhisätteid on nende vastuvõtmisest alates korduvalt muudetud; asjakohaste dokumentide arvukus, keerulisus ja hajutatud avaldamine EÜT eri numbrites muudab nende kasutamise raskeks ning kaob selgus, mis peaks olema kõigi õigusaktide põhiline tunnus; seetõttu tuleks need koondada ühtsesse teksti; põllumajandussaaduste ühisturu toimimise ja arenguga peab kaasnema ühise põllumajanduspoliitika kujundamine, mis sisaldab eelkõige põllumajandusturgude ühist korraldust, mille vorm võib olla tooteti erinev; ühises põllumajanduspoliitikas taotletakse asutamislepingu artiklis 39 sätestatud eesmärkide saavutamist; turgude stabiliseerimiseks ja põllumajandusega tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamiseks tuleks sealihaturul ette näha meetmed, mis hõlbustaksid pakkumist turunõuetega kohandada, ja sekkumismeetmed; sekkumismeede võib olla kokkuostmine sekkumisametite poolt; samuti tuleks ette näha eraladustusabi meetmed, sest selline abi häirib kõige vähem tavapärast turustust ja võib aidata vähendada sekkumisametitepoolse kokkuostmise mahtu; selleks tuleks eelkõige ette näha baashind, millest alates võib sekkumismeetmeid rakendada, ja täpsustada sekkumist reguleerivad tingimused; ühenduse ühtse sealihaturu loomine nõuab ühtse kaubandussüsteemi sisseseadmist ühenduse välispiiril; impordimakse ja eksporditoetusi sisaldav kaubandussüsteem koos sekkumismeetmetega stabiliseerib ühenduse turgu, tagades eelkõige, et hinnakõikumised maailmaturul ei mõjutaks ühenduses kehtivaid hindu; põhimõtteliselt peaks selle eesmärgi saavutamiseks piisama impordimaksude määramisest kolmandatest riikidest pärit impordile, mille puhul võetakse arvesse tagajärgi, mis tulenevad ühenduses ja maailmaturul kehtivate söödateraviljahindade erinevuse mõjust söödakuludele, ning vajadust kaitsta ühenduse töötlevat tööstust; on tarvis vältida häireid ühenduse turul, mida põhjustavad erakordselt madalate hindadega pakkumised maailmaturul; selleks tuleks määrata lüüsihinnad ja impordimakse lisasumma võrra suurendada, kui vabad pakkumishinnad ühenduse piiril on kõnealustest hindadest madalamad; kui kõikidele ühte tariifirubriiki kuuluvatele toodetele on tüüpilist pakkumishinda raske kindlaks määrata, lüüsihindade süsteem ei toimi; sellistel juhtudel tuleks ette näha lisasumma arvutamise meetod; impordimahu kontrollimiseks tuleks ette näha impordilitsentside süsteem, mis hõlmaks tagatise impordi garanteerimiseks; ekspordil kolmandatesse riikidesse ühenduse piirides ja maailmaturul kehtivate hindade vahega suuruselt võrdse eksporditoetuse eraldamine tagaks ühenduse osalemise rahvusvahelises sealihakaubanduses; ühenduse eksportijatele stabiilse toetuse tagamiseks tuleb hoolitseda, et oleks võimalik sealiha eksporditoetused eelnevalt kindlaks määrata; lisaks eespool kirjeldatud süsteemile tuleks seestöötlemise kord osaliselt või täielikult keelata, kui olukord turul seda nõuab; impordimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest muudest kaitsemeetmetest ühenduse välispiiril; ühine hinna- ja maksumehhanism võib erandlike asjaolude korral siiski ebapiisavaks osutuda; sellisel juhul peaks ühendusel olema võimalus võtta viivitamata kõik vajalikud meetmed, et ühenduse turg ei jääks ilma kaitsest häirete vastu, mis võivad tekkida pärast varasemate imporditõkete kõrvaldamist; loomahaiguste leviku tõkestamiseks kavandatud meetmete rakendamisest tulenevad vaba ringluse piirangud võivad ühe või mitme liikmesriigi turul raskusi põhjustada; sellise olukorra leevendamiseks on tarvis luua võimalus vastu võtta erandlikke turutoetusmeetmeid; kavandatud meetmete hõlpsamaks rakendamiseks tuleks ette näha kord, mis seab korralduskomitee raames sisse tiheda koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel; teatava abi andmine kahjustaks ühisel hinnasüsteemil põhineva ühtse turu loomist; seetõttu tuleks sealihasektoris kohaldada asutamislepingu sätteid, mis võimaldavad anda hinnangut liikmesriikidepoolsele abile ja keelata selline abi, mis ei ole ühisturu reeglitega kooskõlas; samal ajal peab sealihaturu ühine korraldus asjakohasel viisil arvesse võtma asutamislepingu artiklites 39 ja 110 sätestatud eesmärke; liikmesriikide käesoleva määruse rakendamisega seotud kulutused kannab ühendus vastavalt nõukogu 21. aprilli 1970. aasta ühise põllumajanduspoliitika finantseerimist käsitleva määruse (EMÜ) nr 729/70 ( 2 ) (muudetud määrusega (EMÜ) nr 1566/72 ( 3 )) artiklitele 2 ja 3, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

▼M7

1. Sealiha ühine turukorraldus hõlmab hinna- ja kaubandussüsteemi ning reguleerib järgmisi tooteid:







CN-kood Kauba kirjeldus a) ex01 03 Elusad kodusead, v.a tõupuhtad aretusloomad b) ex02 03 Kodusealiha, värske, jahutatud või külmutatud ex02 06 Toidukõlblik kodusearups, v.a farmaatsiatoodete tooraineks kasutatav, värske, jahutatud või külmutatud ex02 09 00 Tailihata pekk (sulatamata), värske, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud ex02 10 Maso a poživatelné droby prasete domácího, solené, ve slaném nálevu, sušené nebo uzené; 1501 00 11 1501 00 19 Sulatatud ja muu searasv, pressitud või pressimata, ekstraheeritud või mitte c) 1601 00 Vorstid ja vorstitooted lihast, rupsist või verest; kulinaartooted nende baasil 1602 10 00 Homogeniseeritud tooted lihast, rupsist või verest 1602 20 90 Loomamaksast, v.a hane- või pardimaksast tooted või konservid 1602 41 10 1602 42 10 1602 49 11 – 1602 49 50 Muud kodusealiha või -rupsi sisaldavad tooted või konservid 1602 90 10 Loomaverest tooted 1602 90 51 Muud kodusealiha või -rupsi sisaldavad tooted või konservid 1902 20 30 Täidisega taignatooted, keedetud või mitte või muul viisil valmistatud, mis sisaldavad üle 20 % kaalust vorsti ja vorstitooteid, liha ja mis tahes liiki rupsi, sh mis tahes liiki või päritolu rasva

▼M8 —————

▼B







I

JAOTIS

Hinnad

Artikkel 2

Et soodustada tootmisharusiseste ja tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevust, mis hõlbustaks pakkumist turunõuetega kohandada, võib artikli 1 lõikes 1 loetletud toodete suhtes võtta ühenduses järgmisi meetmeid:

— edendada tootmis-, töötlemis- ja turustuskorraldust,

— parandada kvaliteeti,

— kujundada kasutatud tootmisvahenditel põhinevaid lühi- ja pikaajalisi prognoose,

— hõlbustada turuhinnadünaamika registreerimist.

Kõnealuseid meetmeid käsitlev üldeeskiri võetakse vastu asutamislepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 3

Et vältida või leevendada olulist hinnalangust, võib võtta järgmisi sekkumismeetmeid:

— eraladustusabi,

— kokkuostmine sekkumisametite poolt.

Eraladustusabi võib anda toodete puhul, mis määratakse vastavalt artiklis 5 sätestatud korrale.

▼M7

Sekkumisametid ostavad sisse värskeid või jahutatud terveid või poolrümpasid, mis kuuluvad koondnomenklatuuri alamrubriiki 0203 11 10; nad võivad sisse osta sea värskeid või jahutatud kõhtmisi osi (läbikasvanud), mis kuuluvad alamrubriiki ex020319 15, ja värsket või jahutatud searasva, mis kuulub alamrubriiki ex020900 11.

▼B

Artikkel 4

▼M10

1. Kodusigade rümpade või poolrümpade (edaspidi “tapetud sead”) standardkvaliteediga liha baashinnaks alates 1. juulist 2000 määratakse 1509,39 eurot tonni kohta.

Standardkvaliteet määratletakse searümpade massi ja tailihasisalduse põhjal, mis määratakse kindlaks vastavalt määruse (EMÜ) nr 3220/84 artikli 2 lõigetele 2 ja 3 järgmiselt:

— 60 kg kuni alla 120 kg kaaluvad rümbad: klass E,

— 120–180 kg kaaluvad rümbad: klass R.

▼B

2. Sekkumismeetmeid võib võtta, kui searümpade turuhind ühenduses, nagu see on kehtestatud igas liikmesriigis ühenduse tüüpilistel turgudel kindlaksmääratud hindu arvestades ning koefitsientide abil, mis kajastavad iga liikmesriigi suhtelist sigade arvu, on väiksem ja tõenäoliselt ka jääb väiksemaks kui 103 % baashinnast.

3. Liikmesriikide määratud sekkumisametid võtavad sekkumismeetmeid artiklites 5–7 sätestatud tingimuste alusel.

▼M10 —————

▼M8

5. Nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega ühenduse searümpade liigitusskaala.

6. Artiklis 24 sätestatud korda kohaldatakse selleks, et:

— võtta sekkumismeetmeid ja otsustada nende kohaldamise lõpetamine,

— koostada tüüpiliste turgude nimekiri,

— võtta vastu käesoleva artikli rakendamise üksikasjalikud eeskirjad.

▼B

Artikkel 5

▼M2

1. Standardkvaliteedile vastavate searümpade sisseostuhind ei või olla kõrgem kui 92 % ega madalam kui 78 % baashinnast.

▼B

2. ►M9 Standardkvaliteediga toodete, v.a searümpade puhul tuletatakse kokkuostuhinnad searümpade kokkuostuhinnast, võttes aluseks selliste toodete kaubandusliku väärtuse ja searümpade kaubandusliku väärtuse vahelise suhte. ◄

3. Toodete puhul, mis standardkvaliteedile ei vasta, tuletatakse kokkuostuhinnad asjakohaste standardkvaliteedile vastavate toodete kehtivatest hindadest, arvestades nendevahelisi kvaliteedierinevusi standardkvaliteedi suhtes. Need hinnad kehtivad määratletud kvaliteedi puhul.

4. Artiklis 24 sätestatud korda kohaldatakse selleks, et:

a) määrata tooted, mille puhul sekkumismeetmeid rakendada, ja piiritleda kokkuostetavate toodete kvaliteeti; teatavates ühenduse piirkondades ei pea sekkuma kaalukategooriate puhul, mis ei ole nende piirkondade sealihatoodangu puhul tüüpilised;

b) määrata kindlaks kokkuostuhindade ja eraladustusabi suurus;

c) vastu võtta käesoleva artikli rakendamise üksikasjalikud eeskirjad, eriti tingimuste kohta, mis reguleerivad toodete kokkuostmist ja ladustamist, mille suhtes kohaldatakse artiklis 3 sätestatud sekkumismeetmeid;

▼M9

d) määrates lõikes 2 osutatud suhet väljendava koefitsiendi.

▼B

Artikkel 6

1. Sekkumisametite poolt kooskõlas artiklitega 3, 4 ja 5 ostetud kaupu müües tuleb vältida turu häirimist ning tagada ostjate võrdne ligipääs kaupadele ja võrdne kohtlemine.

2. Käesoleva artikli rakendamise üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige müügihindade, laost väljastamise tingimuste ja vajadusel sekkumisametite poolt kokkuostetud toodete töötlemise kohta, võetakse vastu artiklis 24 sätestatud korras.

Artikkel 7

1. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu eraladustusabi üldeeskirja.

2. Rakendamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artiklis 24 sätestatud korras.

▼M9







II

JAOTIS

Kaubandus kolmandate riikidega

Artikkel 8

1. Artiklis 1 loetletud toodete importimisel ühendusse või eksportimisel ühendusest võidakse nõuda impordi- või ekspordilitsentsi.

Liikmesriigid annavad litsentsi igale taotlejale, olenemata tema ettevõtte registrisse kantud asukohast ühenduses ning ilma et see piiraks artiklite 11 ja 13 kohaldamiseks võetud meetmeid.

Impordi- ja ekspordilitsents kehtib kogu ühenduses. Selliste litsentside väljaandmine sõltub tagatise esitamisest, mis garanteerib toodete ekspordi või impordi litsentsi kehtivusaja jooksul; kui selle aja jooksul importi või eksporti ei toimu või toimub ainult osaliselt, jääb tagatise esitaja sellest täielikult või osaliselt ilma, välja arvatud vääramatu jõu korral.

2. Litsentside kehtivusaeg ja muud käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artiklis 24 sätestatud korras.

Artikkel 9

Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse artiklis 1 loetletud toodete puhul ühise tollitariifistiku tollimaksumäärasid.

Artikkel 10

1. Et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid ühenduse turul, mis võivad tuleneda teatavate artiklis 1 loetletud toodete impordist, kohaldatakse ühe või mitme sellise toote impordi puhul artiklis 10 sätestatud tollimaksumäärade alusel täiendavat imporditollimaksu, kui mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus kooskõlas asutamislepingu artikliga 228 sõlmitud põllumajanduslepingu artiklis 5 sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud juhul, kui import usutavasti ei häiri ühenduse turu toimimist või kui toime oleks kavatsetava eesmärgi suhtes ebaproportsionaalne.

2. Käivitushinnad, millest madalamal võib kehtestada täiendava tollimaksu, teatab ühendus Maailma Kaubandusorganisatsioonile.

Käivituskogused, mille ületamise korral kohaldatakse täiendavat imporditollimaksu, kinnitatakse eelkõige ühenduse impordi alusel kolme aasta jooksul, mis eelnevad aastale, kui tekivad või võivad tekkida lõikes 1 nimetatud kahjulikud mõjud.

CIF-impordihindu kontrollitakse sel eesmärgil kõnealuse toote tüüpiliste maailmaturu- või ühenduse impordituru hindade alusel.

3. Impordihinnad, mida arvestatakse täiendava imporditollimaksu määramisel, määratletakse asjaomase saadetise CIF-impordihinna alusel.

4. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võtab komisjon vastu artiklis 30 sätestatud korras. Eriti käsitlevad sellised üksikasjalikud eeskirjad:

a) tooteid, mille puhul võib vastavalt põllumajanduslepingu artiklile 5 kohaldada täiendavaid imporditollimakse;

b) muid kriteeriume, mis on vajalikud lõike 1 kohaldamiseks vastavalt põllumajanduslepingu artiklile 5.

Artikkel 11

1. Artiklis 1 loetletud toodete tariifikvoodid, mis tulenevad mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus sõlmitud lepingutest, avatakse ja neid hallatakse vastavalt üksikasjalikele eeskirjadele, mis võetakse vastu artiklis 24 sätestatud korras.

2. Kvootide haldamisel võib kasutada üht järgmistest meetoditest või nende kombinatsiooni:

— meetod, mis põhineb taotluste saabumise järjekorral (põhimõttel “kes ees, see mees”),

— meetod, mis jaotab kvoodid taotluste esitamisel taotletud koguste alusel (“üheaegse läbivaatamise” meetod),

— meetod, mis põhineb tavapärastel kaubavoogudel (vanad olijad/taotlejad).

Kehtestada võib muid kohaseid meetodeid.

Need peavad vältima vahetegemist asjaomaste ettevõtjate vahel.

3. Vastuvõetud haldusmeetodi puhul võetakse vajaduse korral arvesse ühenduse turu tarnevajadusi ja selle turu tasakaalu valvamise vajadust, tuginedes samal ajal meetoditele, mida minevikus kohaldati lõikes 1 nimetatud kvootidele vastavate kvootide puhul, ilma et see piiraks kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus sõlmitud lepingutest tulenevaid õigusi.

4. Lõikes 1 nimetatud üksikasjalikes eeskirjades sätestatakse aastakvoodid, mis on sobivalt järgustatud läbi kogu aasta, ning vajaduse korral sisaldavad need:

a) toote laadi, lähteriiki ja päritolu kinnitavaid tagatisi;

b) punktis a nimetatud tagatiste tõendamiseks kasutatava dokumendi tunnustamist;

c) impordilitsentside väljaandmise tingimusi ja kehtivusaega.

Artikkel 12

1. Kui hinnad ühenduse turul oluliselt tõusevad ning kui selline olukord tõenäoliselt jätkub, häirides või ähvardades häirida ühenduse turgu, võidakse võtta lõikes 4 ettenähtud meetmeid.

2. Oluline hinnatõus lõike 1 tähenduses on olemas siis, kui searümpade keskmine hind ühenduse tüüpilistel turgudel, mis on näidatud määruse (EMÜ) nr 2123/89 lisas, on pärast kõikides ühenduse piirkondades toimunud üldist hinnatõusu kõrgem kui nende hindade keskmine, mis on kindlaks tehtud eelnenud kolme 1. juulist kuni 30. juunini kestnud majandusaasta kohta ja mida on vajaduse korral kohandatud vastavalt kõnealuste hindade tsüklilistele muutustele, lisades kõnealuse keskmise hinna ja vaatlusaluse perioodi keskmise hinna vahe, võttes arvesse baashinna iga muudatust võrreldes hinnaga, mis tuleneb kõnealuse perioodi keskmisest.

3. Oluline hinnatõus tõenäoliselt jätkub, kui pakkumine ja nõudlus ei ole tasakaalus ning kui see tasakaalustamatus tõenäoliselt jätkub, pidades silmas eelkõige:

a) emiste arvu ja põrsaste hinna tsüklilist arengut;

b) ülevaateid ja hinnanguid, mida on tehtud vastavalt 1. juuni 1993. aasta direktiivile 93/23/EMÜ seatootmise suhtes tehtavate statistiliste uuringute kohta;

c) searümpade turuhindade prognoositavaid arengusuundi.

4. Kui eelmistes lõigetes loetletud tingimused on täidetud, võidakse artiklis 24 sätestatud korras teha otsus imporditollimaksude täieliku või osalise peatamise kohta. Vajaduse korral võetakse samas korras vastu käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad.

Artikkel 13

1. Määral, mis on vajalik, et võimaldada artiklis 1 loetletud toodete eksporti nende toodete maailmaturunoteeringute või -hindade alusel ning piirides, mis tulenevad kooskõlas asutamislepingu artikliga 228 sõlmitud lepingutest, võidakse nende noteeringute või hindade ja ühenduse hindade vahe katta eksporditoetusega.

2. Koguste määramiseks, mida võib eksportida eksporditoetuse eest, kohaldatakse meetodit, mis:

a) sobib kõige paremini toote laadiga ja olukorraga kõnealusel turul, võimaldab kättesaadavate ressursside võimalikult tõhusat kasutamist ja võtab igati arvesse ühenduse ekspordi tõhusust ja struktuuri, tegemata siiski vahet suur- ja väikeettevõtjate vahel;

b) on halduslikult ettevõtjatele kõige vähem tülikas, võttes arvesse haldusnõudeid;

c) väldib igasugust vahetegemist asjaomaste ettevõtjate vahel.

3. Kõnealune toetus on kogu ühenduses ühesuurune. See võib erineda vastavalt sihtkohale, kui olukord maailmaturul või konkreetsed nõuded teatavatel turgudel seda tingivad.

Toetused määratakse artiklis 24 sätestatud korras. Toetused määratakse korrapäraste ajavahemike järel, tuginemata seejuures siiski pakkumismenetlusele.

Nende toodete nimekiri, mille puhul antakse eksporditoetust, ning sellise toetuse summa määratakse vähemalt kord kolme kuu järel. Sellest hoolimata võib toetuse summa rohkem kui kolmeks kuuks samale tasemele jääda ning vajaduse korral võib komisjon seda liikmesriigi taotlusel või omal algatusel vahepeal muuta.

4. Toetuste määramisel võetakse arvesse järgmist:

a) senine olukord ja tulevikusuundumused, pidades silmas: — sealihatoodete hindu ja kättesaadavust ühenduse turul, — sealihatoodete hindu maailmaturul;

b) vajadus vältida häireid, mis tõenäoliselt põhjustaksid pikaajalist tasakaalustamatust pakkumise ja nõudluse vahel ühenduse turul;

c) kavandatava ekspordi majanduslik aspekt;

d) piirangud, mis tulenevad kooskõlas asutamislepingu artikliga 228 sõlmitud lepingutest.

Toetuse summa määramisel võetakse arvesse eelkõige vajadust tasakaalustada ühenduse põhiliste põllumajandustoodete kasutamine töödeldud kaubana ekspordiks kolmandatesse riikidesse ning nendest riikidest siseseks töötlemiseks vastu võetud põhiliste põllumajandustoodete kasutamine.

Artiklis 1 loetletud toodete puhul toetuse arvutamisel võetakse arvesse ühe kilogrammi sealiha tootmiseks vajaliku söödateraviljakoguse hinna vahet ühenduses ja maailmaturul, arvestades muude toodete kui sealiha puhul ka artikli 5 lõikes 2 osutatud koefitsiente.

5. Lõikes 1 loetletud hindade kindlaksmääramisel ühenduses võetakse aluseks:

a) hindu ühenduses turustuse eri etappidel;

b) ekspordihindu.

Lõikes 1 osutatud maailmaturuhindade kindlaksmääramisel võetakse aluseks:

a) hindu kolmandate riikide turgudel;

b) kõige soodsamaid hindu importimiseks kolmandast päritoluriigist kolmandasse sihtkohariiki;

c) eksportivates kolmandates riikides registreeritud tootjahindu, võttes vajaduse korral arvesse nende riikide antavaid subsiidiume ning

d) vabu pakkumishindu ühenduse piiril.

6. Toetust antakse üksnes taotluse korral ja asjakohase ekspordilitsentsi esitamisel.

7. Artiklis 1 loetletud toodete ekspordi puhul kohaldatakse toetust, mis kehtis litsentsi taotlemise päeval, ja diferentseeritud toetuse korral seda, mis kehtib samal päeval:

a) litsentsil osutatud sihtkoha suhtes või vajaduse korral

b) tegeliku sihtkoha suhtes, kui see erineb litsentsil osutatud sihtkohast. Sel juhul ei tohi kohaldatav summa ületada litsentsil näidatud sihtkoha suhtes kehtivat summat.

Käesoleva lõike paindlikkuse kuritarvitamise vältimiseks võidakse võtta asjakohaseid meetmeid.

8. Lõigete 6 ja 7 kohaldamisest võidakse artiklis 24 sätestatud korras kõrvale kalduda nende artiklis 1 loetletud toodete puhul, mille suhtes makstakse toetust toiduabiprogrammide alusel.

9. Toetuse saamiseks tõendatakse, et:

— kõnealused tooted on ühendusest eksporditud ja

— tooted on pärit ühendusest, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse lõiget 10, ja

— diferentseeritud toetuse korral on tooted jõudnud litsentsil osutatud sihtkohta või muusse sihtkohta, mille suhtes oli määratud toetus, ilma et see piiraks lõike 7 punkti b kohaldamist. Sellest reeglist võidakse teha erandeid artiklis 24 sätestatud korras, kui sätestatakse tingimused, mis pakuvad samaväärseid tagatisi.

10. Artiklis 1 loetletud toodete suhtes, mida imporditakse kolmandatest riikidest ja reeksporditakse kolmandatesse riikidesse, ei anta toetust, kui eksportija ei tõenda, et:

— eksporditav toode ja enne imporditud toode on üks ja seesama, ja et

— importimisel on tasutud kõik imporditollimaksud.

Sellistel juhtudel võrdub toetus igalt tootelt importimisel tasutud tollimaksuga, kui viimane on sama suur või väiksem kui kohaldatav toetus; kui importimisel tasutud tollimaks on kõrgem kui see toetus, võrdub toetus kohaldatava toetusega.

11. Kooskõlas asutamislepingu artikliga 228 sõlmitud lepingutest tulenevate koguseliste piirangute järgimine tagatakse ekspordisertifikaatidega, mida antakse välja lepingutes sätestatud võrdlusperioodideks ja mis kehtivad kõnealuste toodete suhtes. Seoses põllumajanduslepingust tulenevate kohustuste täitmisega ei mõjuta võrdlusperioodi lõpp ekspordilitsentside kehtivust.

12. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas korraldused jaotamata ja kasutamata ekspordikoguste ümberjaotamiseks, võetakse vastu artiklis 24 sätestatud korras.

Artikkel 14

1. Sealihaturu ühise korralduse ladusaks toimimiseks vajalikul määral võib nõukogu erijuhtudel vastavalt asutamislepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud hääletuskorrale komisjoni ettepaneku põhjal täielikult või osaliselt keelata sisese töötlemise korra kasutamise artiklis 1 loetletud toodete suhtes, mis on ette nähtud kõnealuses artiklis loetletud toodete valmistamiseks.

2. Erandina lõikest 1 otsustab komisjon liimesriigi taotluse põhjal või omal algatusel vajalikud meetmed, kui lõikes 1 nimetatud olukord tekib erandlikult kiiresti ja sisese või välise töötlemise kord häirib või võib häirida ühenduse turgu; nõukogule ja liikmesriikidele teatatakse sellistest meetmetest, mis ei tohi jõus olla kauem kui kuus kuud ja mida kohaldatakse viivitamata. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, teeb ta selle kohta otsuse nädala jooksul pärast taotluse saamist.

3. Iga liikmesriik võib esitada komisjoni võetud meetmed nõukogule nädala jooksul alates nende teatavakstegemisest. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, muuta või tühistada. Kui nõukogu ei ole teinud otsust kolme kuu jooksul, loetakse komisjoni otsus tühistatuks.

Artikkel 15

1. Käesoleva määrusega reguleeritud toodete klassifitseerimise suhtes kohaldatakse koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirja ja selle rakendamise erieeskirju; käesoleva määruse kohaldamisest lähtuv tariifinomenklatuur moodustab osa ühisest tollitariifistikust.

2. Kui käesolevas määruses või vastavalt sellele võetud sätetes ei ole sätestatud teisiti, on kolmandate riikidega kauplemisel keelatud:

— kehtestada ühtegi maksu, millel on tollimaksuga samaväärne mõju,

— kohaldada ühtegi kvantitatiivset piirangut või samaväärse mõjuga meedet.

Artikkel 16

1. Kui import või eksport põhjustab või võib põhjustada artiklis 1 nimetatud ühe või mitme toote turul ühenduses tõsiseid häireid, mis võivad ohustada asutamislepingu artiklis 39 sätestatud eesmärke, võib kauplemisel kolmandate riikidega kohaldada asjakohaseid meetmeid, kuni häired või häirete oht on möödunud.

Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul ja vastavalt asutamislepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud hääletuskorrale vastu käesoleva lõike rakendamise üldeeskirjad ja määratleb, millisel juhul ja millises ulatuses võivad liikmesriigid võtta kaitsemeetmeid.

2. Lõikes 1 mainitud olukorra puhul võtab komisjon liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel vajalikud meetmed; meetmetest teatatakse liikmesriikidele ja neid tuleb viivitamata kohaldada. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab ta otsuse selle kohta vastu kolme tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.

3. Iga liikmesriik võib komisjoni poolt võetud meetmed esitada nõukogule kolme tööpäeva jooksul alates nende teatavakstegemise päevast. Nõukogu tuleb viivitamata kokku. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega kõnealuseid meetmeid muuta või need tühistada.

4. Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse arvesse kohustusi, mis tulenevad kooskõlas asutamislepingu artikli 228 lõikega 2 sõlmitud lepingutest.

▼B







III

JAGU

Üldsätted

Artikkel 19

Artikli 1 lõikes 1 nimetatud tooteid, mis on valmistatud või saadud asutamislepingu artikli 9 lõikes 2 ja artikli 10 lõikes 1 nimetamata toodetest, ei lubata ühenduse piires vabasse ringlusse.

▼M11

Artikkel 20

1. Et arvestada loomahaiguste leviku tõkestamiseks rakendatud meetmetest tulenevaid piiranguid ühendusesiseses kaubanduses või kaubanduses kolmandate riikidega, võib sellistest piirangutest mõjutatud turgude toetamiseks võtta erakorralisi meetmeid artiklis 24 sätestatud korras. Need meetmed võetakse asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide palvel. Selliseid meetmeid võib võtta ainult juhul, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on võtnud loomahaiguste puhangute kiireks tõkestamiseks vajalikud tervishoiu- ja veterinaarmeetmed, ning nii suures ulatuses ja nii pikaks ajaks, kui on asjaomase turu toetamiseks tingimata vajalik.

2. Ühendus rahastab lõikes 1 nimetatud erakorralisi meetmeid, mis on otseselt seotud tervishoiu- ja veterinaarmeetmetega, 50 % ulatuses liikmesriikide kantavatest kuludest ning suu- ja sõrataudi vastu võitlemisel 60 % ulatuses nimetatud kuludest.

3. Liikmesriigid tagavad, et kui tootjad kannavad osa liikmesriigi kantud kuludest, ei kaasne sellega konkurentsi moonutamist erinevate liikmesriikide tootjate vahel.

4. Asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89 ei kohaldata liikmesriikide rahalise toetuse suhtes lõikes 1 osutatud meetmetele.

▼B

Artikkel 21

Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse artikli 1 lõikes 1 nimetatud toodete tootmisel ja nendega kauplemisel asutamislepingu artikleid 92–94.

Artikkel 22

Liikmesriigid ja komisjon annavad üksteisele käesoleva määruse rakendamiseks vajalikku teavet.

Sellise teabe edastamise ja levitamise kord võetakse vastu artiklis 24 sätestatud korras.

▼M10 —————

▼M10

Artikkel 24

1. Komisjoni abistab sealihaturu korralduskomitee, edaspidi “komitee.”

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 nimetatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

▼B

Artikkel 25

Komitee võib käsitleda teisi küsimusi, mis komitee esimees suunab talle omal algatusel või liikmesriigi esindaja palvel.

Artikkel 26

Käesolevat määrust kohaldades võetakse samal ajal asjakohaselt arvesse asutamislepingu artiklites 39 ja 110 sätestatud eesmärke.

Artikkel 27

Kui Itaalia kasutab nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta teraviljaturu ühist korraldust käsitleva määruse (EMÜ) nr 2727/75 ( 4 ) artiklit 23, võtab nõukogu komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vajalikud meetmed, et vältida konkurentsimoonutusi.

Artikkel 28

1. Käesolevaga tunnistatakse kehtetuks nõukogu 13. juuni 1967. aasta määrus nr 121/67/EMÜ sealihaturu ühise korralduse kohta, ( 5 ) mida on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1861/74 ( 6 ).

2. Viiteid lõikega 1 kehtetuks tunnistatud määrusele tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele.

Viiteid kõnealuse määruse artiklitele tuleb vaadelda koos lisas esitatud vastavustabeliga.

Artikkel 29

Käesolev määrus jõustub 1. novembril 1975.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISA







Vastavustabel Määrus nr 121/67/EMÜ Käesolev määrus Artikkel 27 Artikkel 26 Artikkel 29 Artikkel 27