2002D2235 — ET — 20.05.2004 — 001.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 2235/2002/EÜ,

3. detsember 2002,

millega võetakse vastu siseturu maksustamissüsteemide toimimist parandav ühenduse programm (programm “Fiscalis 2003-2007”)







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras ( 3 ) ning arvestades järgmist: (1) Ühenduse õiguse tõhusal, ühtsel ja tulemuslikul kohaldamisel on oluline tähtsus siseturu maksustamissüsteemide toimimisel, eelkõige liikmesriikide ja ühenduse finantshuvide kaitsmisel, takistades maksude tasumisest kõrvalehoidumist ja maksustamise vältimist, vältides konkurentsimoonutusi ning vähendades haldusasutuste ja maksumaksjate kohustusi. Ühenduse õiguse tõhusa, ühtse ja tulemusliku kohaldamise saavutamise eest vastutab ühendus koostöös liikmesriikidega. (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 1998. aasta otsus nr 888/98/EÜ, millega kehtestati ühenduse meetmeprogramm siseturu kaudse maksustamise süsteemide parandamiseks (programm “Fiscalis”), ( 4 ) on märkimisväärselt toetanud nende üldiste eesmärkide saavutamist aastatel 1998-2002. Seepärast peetakse soovitavaks jätkata programmi “Fiscalis” veel viie aasta jooksul. (3) Praeguste ja tulevaste liikmesriikide vahelisel ning nende ja komisjoni vahelisel tulemuslikul, tõhusal ja ulatuslikul koostööl on oluline tähtsus siseturu maksustamissüsteemide toimimisel. (4) Programmist “Fiscalis” saadud ühenduse kogemused näitavad, et vahetused, seminarid ja mitmepoolsed kontrollimeetmed toetavad programmi eesmärkide saavutamist, ühendades eri riikide haldusasutuste ametnikke nende ametialases tegevuses. Seepärast tuleks neid tegevusi jätkata ja laiendada, hõlmates ka tulu- ja kapitalimaksu ning kindlustusmaksetele kehtestatud makse. (5) Side- ja teabevahetuse infrastruktuuri loomisel ja toimimisel on oluline tähtsus ühenduse maksustamissüsteemide tugevdamisel. Eelkõige käibemaksuteabe vahetamise süsteem (VIES), millele osutatakse nõukogu 27. jaanuari 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 218/92 halduskoostöö kohta kaudse maksustamise (käibemaks) valdkonnas, ( 5 ) on kinnitanud infotehnoloogia tähtsust tulude kaitsmisel ja halduskoormuse vähendamisel. (6) Ühenduse õiguse ühtse kohaldamise tagamine eeldab, et maksustamise eest vastutavatel ametnikel on ühesugused ulatuslikud teadmised ühenduse õigusest ja selle rakendamisest praegustes ja tulevastes liikmesriikides. Sellise teadmiste taseme saab saavutada üksnes praeguste ja tulevaste liikmesriikide pakutava tõhusa alg- ja täiendõppe kaudu. Täiendavad ühenduse meetmed aitavad sellist õpet kooskõlastada ja edendada. (7) Programmist “Fiscalis” saadud kogemused on näidanud, et ühise koolitusprogrammi kooskõlastatud väljatöötamine ja rakendamine võib toetada programmi eesmärkide saavutamist, eelkõige parandades ühenduse õigust käsitlevate teadmiste taset. (8) Koostöö hõlbustamisel on osutunud oluliseks maksuametnike piisav keeleoskus. Seepärast peaksid osalevad riigid pakkuma oma ametnikele vajalikku keeleõpet. (9) Ehkki nende eesmärkide saavutamise kohustus lasub eeskätt osalevatel riikidel, on asjakohase tegevuse kooskõlastamiseks ning infrastruktuuri loomiseks ja vajalike stiimulite pakkumiseks vaja täiendavaid ühenduse meetmeid. Kuna osalevad riigid ei saa täiel määral täita käesolevas otsuses sätestatud meetmete eesmärke, mis oma ulatuse ja mõju tõttu on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (10) Käesoleva otsusega kehtestatakse programmi kogu kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse ajal peamine juhis Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta) ( 6 ) punkti 33 tähenduses. (11) Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, ( 7 ) ning arvestades järgmist: ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:







I PEATÜKK

REGULEERIMISALA JA EESMÄRGID

Artikkel 1

Programm “Fiscalis”

1. Käesolevaga kehtestatakse ajavahemikuks 1. jaanuar 2003 kuni 31. detsember 2007 ühenduse mitmeaastane tegevusprogramm (“Fiscalis 2003-2007”), edaspidi “programm”, mille eesmärk on parandada maksustamissüsteemide toimimist siseturul.

2. Programm hõlmab järgmisi meetmeid:

a) side- ja teabevahetussüsteemid;

b) mitmepoolne kontroll, milles osalevad liikmesriigid ning kandidaatriigid, kes on omavahel või liikmesriikidega sõlminud kahe- või mitmepoolsed kokkulepped, mille alusel selline tegevus on lubatud;

c) seminarid;

d) vahetused;

e) koolitus;

f) muud artiklis 3 nimetatud programmi eesmärkidega seotud töökoosolekud, külastused ja meetmed, mille kohta tehakse otsus iga üksikjuhtumi puhul eraldi artikli 14 lõikes 2 osutatud korras.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) maksustamine — osalevates riikides järgmiste maksude kohaldamine: i) käibemaks; ii) alkoholi, tubakatoodete ja mineraalõlide aktsiisimaksud; iii) tulu- ja kapitalimaksud, mis on määratletud nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiivis 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise valdkonnas; ( 8 ) iv) kindlustusmaksetele kehtestatud maksud, mis on määratletud nõukogu 15. märtsi 1976. aasta direktiivi 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta teatud lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) ( 9 ) artiklis 3;

b) haldusasutused — osalevates riikides maksustamise korraldamise eest vastutavad riigiasutused;

c) osalevad riigid — liikmesriigid ja programmis tegelikult osalevad artiklis 4 osutatud riigid;

d) ametnik — haldusasutuse ametnik;

e) vahetus — programmi raames toimuv haldusasutuse ametniku tööalane külastus teises osalevas riigis;

f) mitmepoolne kontroll — ühe või mitme seotud maksukohustuslase maksukohustuste kooskõlastatud kontroll, mille korraldavad mitu osalevat riiki ühistes või täiendavates huvides.

Artikkel 3

Eesmärgid

1. Programmi üldine eesmärk on parandada maksustamissüsteemide nõuetekohast toimimist siseturul, tõhustades osalevate riikide, nende haldusasutuste ja ametnike koostööd.

2. Programmi konkreetsed eesmärgid on järgmised:

a) käibemaksu ja aktsiisimaksude valdkonnas: i) aidata ametnikel omandada ühesugused ulatuslikud teadmised ühenduse õigusest ja selle rakendamisest liikmesriikides; ii) tagada tulemuslik, tõhus ja ulatuslik koostöö liikmesriikide vahel; iii) tagada haldusmenetluste jätkuv tõhustamine haldusasutuste ja maksumaksjate vajaduste arvessevõtmiseks heade haldustavade väljakujundamise ja levitamise kaudu;

b) otsese maksustamise valdkonnas: toetada vastastikuse abiga seotud teabevahetust ning suurendada otsesel maksustamisel kohaldatava ühenduse õiguse tundmist;

c) kindlustusmaksetele kehtestatud maksude valdkonnas: parandada liikmesriikide koostööd, et tagada olemasolevate eeskirjade parem kohaldamine;

d) kandidaatriikide puhul: täita kandidaatriikide konkreetsed vajadused, et nad saaksid võtta vajalikud ühinemisega seotud meetmed maksuseaduste ja haldussuutlikkuse valdkonnas.

3. Programmi tegevuskava kehtestatakse igal aastal artikli 14 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 4

Kandidaatriikide osalemine

Programmis võivad osaleda:

a) assotsieerunud Kesk- ja Ida-Euroopa riigid Euroopa lepingutes, nende lisaprotokollides ja vastavate assotsiatsiooninõukogude otsustes kehtestatud tingimustel;

▼M2

b) Türgi selle riigiga sõlmitavate asjakohaste kahepoolsete lepingute alusel.

▼B







II PEATÜKK

PROGRAMMI MEETMED

Artikkel 5

Side- ja teabevahetussüsteemid

1. Komisjon ja osalevad riigid tagavad järgmiste side- ja teabevahetussüsteemide toimimise sellises ulatuses, mis on vajalik ü henduse õigusaktide kohaselt:

a) ühine teabevõrk / ühine süsteemiliides (CCN/CSI), kui see on vajalik teiste käesolevas lõikes osutatud süsteemide toimimise toetamiseks;

b) käibemaksuteabe vahetamise süsteem (VIES) ja selle sõnumiedastussüsteemid;

c) aktsiisiga maksustatud toodete ringluse järelevalvesüsteem;

d) aktsiisimaksuga seotud varajase hoiatamise süsteem;

e) aktsiisimaksutabelite süsteem;

f) artikli 14 lõikes 2 osutatud korra kohaselt kavandatud muud uued side- ja teabevahetussüsteemid, kui nende kasutuselevõtmine on ühenduse õigusaktide kohaselt vajalik.

2. Side- ja teabevahetussüsteemide komponendid, mille eest vastutab ühendus, on riistvara, tarkvara ja võrguühendus, mis on kõigi osalevate riikide puhul ühised, et tagada süsteemide vastastikune seotavus ja koostalitlusvõime, olenemata sellest, kas need on paigaldatud komisjoni (või määratud alltöövõtja) ametiruumidesse või osalevate liikmesriikide (või määratud alltöövõtja) ametiruumidesse. Komisjon sõlmib ühenduse nimel vajalikud lepingud nende komponentide toimimise tagamiseks.

3. Side- ja teabevahetussüsteemide komponendid, mille eest ühendus ei vastuta, on kõnealustesse süsteemidesse kuuluvad riiklikud andmebaasid, ühenduse vastutusel olevate komponentide ja muude komponentide vaheline võrguühendus ning tark- ja riistvara, mida osalevad riigid peavad vajalikuks, et neid süsteeme saaks täiel määral kasutada kogu nende haldusalas. Osalevad riigid tagavad nende komponentide, mille eest ühendus ei vastuta, toimimise ning nende koostalitlusvõime ühenduse vastutusel olevate komponentidega.

4. Komisjon tagab koostöös osalevate riikidega lõikes 1 osutatud süsteemidesse ja infrastruktuuridesse kuuluvate ühenduse vastutusel olevate komponentide ja muude komponentide paigaldamise ja toimimisega seotud aspektide kooskõlastamise.

Artikkel 6

Mitmepoolne kontroll

Osalevad riigid valivad enda korraldatavate mitmepoolse kontrolli projektide hulgast need, mille kulud kannab ühendus kooskõlas artikliga 11. Selline kontroll hõlmab igal juhul käibemaksu ja/või aktsiisimaksudega seotud maksukohustuse kontrolli.

Osalevad riigid saadavad komisjonile igal aastal sellist kontrolli käsitlevad aruanded ja hinnangud.

Artikkel 7

Seminarid

Komisjon ja osalevad riigid korraldavad seminare haldusasutuste ametnikele, komisjoni esindajatele ning vajaduse korral teistele asjatundjatele.

Artikkel 8

Ametnikevahetus

1. Komisjon ja osalevad riigid korraldavad ametnikevahetust. Ametnikevahetus ei tohi kesta kauem kui üks kuu. Iga vahetus peab keskenduma konkreetsele ametialasele valdkonnale ning asjaomased ametnikud ja haldusasutused peavad selle põhjalikult ette valmistama ja seda hiljem hindama. Vastuvõttev asutus võib asjakohaste põhjenduste esitamisel piirata vahetuses osalejate arvu, kui saadud taotluste maht takistab ametnikevahetuse ettevalmistamist ja nõuetekohast korraldamist.

2. Osalevad riigid võtavad asjakohased meetmed, et vahetusametnikel oleks võimalik vastuvõtva haldusasutuse töös tõhusalt osaleda. Sel eesmärgil tuleb anda neile ametnikele õigus täita sellistest ülesannetest tulenevaid kohustusi, mille vastuvõttev haldusasutus on neile usaldanud kooskõlas oma siseriikliku õigussüsteemiga.

3. Vahetuse ajal kannavad vahetusametnikud oma ülesannete täitmisel samasugust tsiviilvastutust kui vastuvõtvate haldusasutuste ametnikud. Vahetusametnike suhtes kehtivad samad ametisaladust käsitlevad eeskirjad, mis kehtivad vastuvõtjariigi riigiametnike suhtes.

4. Osalevad riigid võivad selliste vahetuste puhul piirduda käibemaksu ja/või aktsiisimaksude eest vastutavate ametnikega.

Artikkel 9

Koolitus

1. Riiklike koolitusasutuste ja haldusasutustes maksustamisalase koolituse eest vastutavate ametnike vahelise struktureeritud koostöö edendamiseks teevad osalevad riigid koostöös komisjoniga järgmist:

a) arendavad olemasolevaid koolitusprogramme ning koostavad vajaduse korral uusi programme põhikoolituse jaoks, et ametnikud omandaksid vajalikud ühised ametialased oskused ja teadmised;

b) annavad vajaduse korral kõikide osalevate riikide ametnikele võimaluse osaleda iga osaleva riigi poolt enda ametnikele pakutavatel maksustamisalastel koolituskursustel;

c) töötavad välja maksustamisalaseks koolituseks vajalikud ühised vahendid.

2. Peale selle peavad osalevad riigid tagama, et nende ametnikud saavad ühiste koolitusprogrammide kohaselt ühiste ametialaste oskuste ja teadmiste omandamiseks vajalikku alg- ja täiendõpet ning piisava keeleoskuse saavutamiseks vajalikku keeleõpet.







III PEATÜKK

FINANTSSÄTTED

▼M1

Artikkel 10

Rahastamine

Käesoleva programmi rakendamise finantsraamistikuks ajavahemikus 1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2007 määratakse 67,25 miljonit eurot. Sellest 51,9 miljonit eurot on ette nähtud ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2006.

1. jaanuarist 2007 algaval ajavahemikul peetakse kavandatud summa kinnitatuks, kui see on kõnealusel etapil kooskõlas 1. jaanuaril 2007 algava ajavahemiku jaoks ette nähtud kehtiva finantsperspektiiviga.

Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased assigneeringud finantsperspektiivi piires.

▼B

Artikkel 11

Kulud

1. Programmi rakendamiseks vajalikud kulud jaotatakse ühenduse ja osalevate riikide vahel vastavalt lõigetele 2, 3, 4 ja 5.

2. Ühendus kannab järgmised kulud:

a) artiklis 5 kirjeldatud side- ja teabevahetussüsteemidesse kuuluvate ühenduse vastutusel olevate komponentide arendus-, ostu-, paigaldus- ja hoolduskulud ning igapäevase kasutamisega kaasnevad kulud;

b) reisi- ja elamiskulud, mis on seotud mitmepoolse kontrolli, seminaride, ametnikevahetuse ja koolitusega;

c) seminaride korraldamise ja koolitusvahendite väljatöötamisega seotud kulud;

d) kulud, mis on seotud programmi mõju hindavate uuringutega, mille viivad läbi kolmandad isikud, järgides andmete konfidentsiaalsuse põhimõtet;

e) muude artikli 1 lõike 2 punktis f osutatud meetmetega seotud kulud.

3. Kooskõlas nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, ( 10 ) määrab komisjon kindlaks kulude maksmist käsitlevad eeskirjad ja edastab need osalevatele riikidele.

4. Komisjon võtab programmi eelarve haldamiseks vajalikud meetmed vastu artikli 14 lõikes 2 osutatud korras.

5. Osalevad riigid kannavad järgmised kulud:

a) artiklis 5 kirjeldatud side- ja teabevahetussüsteemidesse kuuluvate selliste komponentide arendus-, ostu-, paigaldus- ja hoolduskulud ning igapäevase kasutamisega kaasnevad kulud, mille eest ühendus ei vastuta;

b) ametnike alg- ja täiendõppega ning keeleõppega seotud kulud.

Artikkel 12

Finantskontroll

Ühenduse rahastamisotsuste ning käesolevast otsusest tulenevate kokkulepete ja lepingute suhtes kohaldatakse finantskontrolli kooskõlas finants- ja eelarvekontrolli käsitleva ühenduse õigusega.







IV PEATÜKK

MUUD SÄTTED

Artikkel 13

Rakendamine

Artikli 1 lõike 2 punkti f, artikli 3 lõike 3, artikli 5 lõike 1 punkti f ja artikli 11 lõike 4 rakendamiseks vajalikud meetmed võetakse vastu artikli 14 lõikes 2 osutatud korras.

Artikkel 14

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab komitee “Fiscalis”.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõike 3 kohaseks tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 15

Järelevalve ja hindamine

1. Komisjon esitab artikli 14 lõikes 1 osutatud komiteele igal aastal järelevalvearuande, mis sisaldab kõigi programmi meetmete rakendamisel tehtud edusamme ning tulemusi võrreldes iga-aastases tegevuskavas sätestatud eemärkidega. See aruanne edastatakse ka Euroopa Parlamendile.

Haldusasutused saadavad komisjonile kõik järelevalvearuannete võimalikult tõhusaks koostamiseks vajalikud andmed.

2. Komisjon vastutab programmi vahe- ja lõpphindamise läbiviimise eest järelevalvearuannete ja osalevate riikide koostatud aruannete alusel. Programmi tulemuslikkust ja tõhusust hinnatakse artiklis 3 sätestatud eesmärkide alusel. Hindamine toimub lõikes 3 osutatud aruandeid kasutades järgmiselt:

— vahehindamine käsitleb programmi meetmete esialgseid tulemusi ja mõjusid. Peale selle hinnatakse rahastamisallikate kasutamist ning järelevalve ja rakendamise kulgu,

— lõpphindamine käsitleb programmi meetmete tõhusust ja tulemuslikkust.

3. Osalevad riigid saadavad komisjonile:

a) 31. märtsiks 2005 programmi tulemuslikkust ja tõhusust käsitleva vahehindamise aruande;

b) 31. märtsiks 2008 programmi tulemuslikkust ja tõhusust käsitleva lõpliku hindamisaruande.

4. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:

a) 30. juuniks 2005 programmi tulemuslikkust ja tõhusust käsitleva vahehindamise aruande ning programmi jätkamise asjakohasust käsitleva teatise, millele on vajaduse korral lisatud sobiv ettepanek;

b) 30. juuniks 2008 programmi tulemuslikkust ja tõhusust käsitleva lõpliku hindamisaruande.

Punktides a ja b osutatud aruanded saadetakse teavitamise eesmärgil ka majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele.

5. Lõikes 4 osutatud hindamisaruanded põhinevad peamiselt lõikes 3 osutatud aruannetel ja lõikes 1 osutatud järelevalvearuannetel.

Artikkel 16

Jõustumine

Käesolev otsus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2003.

Artikkel 17

Adressaadid

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.