2.9.

Kapotipealne – punktides a, b ja c järgmiselt piiritletud ala: a) kapoti esiserva võrdlusjoon, nagu on määratletud punktis 2.9.2; b) kapoti külgmised võrdlusjooned, nagu on määratletud punktis 2.9.4; c) kapoti tagumise osa võrdlusjoon, nagu on määratletud punktis 2.9.7. 2.9.1. Kapoti esiserv – esiosa ülemine välisstruktuur, mis hõlmab kapotti ja poritiibu, esilaternate raamide ülemisi ja külgmisi osi ning mis tahes muid lisaelemente. Esiserva asendit määratlev võrdlusjoon määratakse selle kõrguse järgi maapinnast ja seda kaitserauast (kaitseraua servast) eraldava horisontaalkauguse järgi, mis määratakse kindlaks vastavalt punktidele 2.6, 2.9.2 ja 2.9.3. 2.9.2. Kapoti esiserva võrdlusjoon – 1 000 mm pikkuse kontrolljoonlaua ja kapoti esipinna kokkupuutepunktide vaheline joon, kui auto vertikaalse pikitasandiga paralleelselt ja 50o nurga all hoitavat kontrolljoonlauda, mille alumine ots on 600 mm kõrgusel maapinna kohal, tõmmatakse üle kapoti esiserva sellega kokkupuutes (vt joonis 4). Sõidukite puhul, mille kapoti pind on 50o nurga all sellisel viisil, et kontrolljoonlaud on punktkokkupuute asemel pidevas või mitmes kokkupuutes, tuleb võrdlusjoon kindlaks määrata selliselt, et kontrolljoonlaud on 40o nurga all. Sellise kujuga sõidukite puhul, kus kontrolljoonlaua alumine ots saavutab esimese kokkupuute, võetakse seda kokkupuudet kui kapoti esiserva võrdlusjoont antud külgasendis. Sellise kujuga sõidukite puhul, kus esimese kokkupuute saavutab kontrolljoonlaua ülemine ots, kasutatakse kapoti esiserva võrdlusjoonena külgasendis punktis 2.8 määratletud 1 000 mm ümbritseva kauguse joont. Kaitseraua ülemist serva käsitletakse antud kohustuse puhul samuti kapoti esiservana, kui see on antud toimingu ajal sirgjoonega kokkupuutes. 2.9.3. Kapoti esiserva kõrgus – kõrgus maapinna ja punktis 2.9.2 määratletud kapoti esiserva võrdlusjoone vahel auto mis tahes osa puhul, kui sõiduk asub oma tavalises sõiduasendis. 2.9.4. Kapoti külgmine võrdlusjoon – 700 mm pikkuse kontrolljoonlaua ja kapoti külje vaheliste kõrgeimate kokkupuutepunktide vaheline joon, kui auto vertikaalse külgpinnaga paralleelselt ja 45o nurga all hoitav kontrolljoonlaud tõmmatakse mööda esiosa ülemist pinda allapoole, säilitades auto kerega pidevat kokkupuudet (vt joonis 5). 2.9.5. Nurga võrdluspunkt – kapoti esiserva võrdlusjoone ja kapoti külgserva võrdlusjoone vaheline ristumiskoht (vt joonis 6). 2.9.6. Kapoti esiserva kolmandik – kolmeks võrdseks osaks jagatud, punktis 2.9.5 määratletud nurkade võrdluspunktide vaheline joon, mis mõõdetakse mõõdulindiga mööda esiserva väliskontuuri. 2.9.7. Kapoti tagumine võrdlusjoon – kera ja punktis 2.7 määratletud esiosa ülapinna vaheliste kõige tagumiste kokkupuutepunktide vaheline joon, kui kera tõmmatakse üle esiosa ülapinna, säilitades kokkupuudet tuuleklaasiga (vt joonis 7). Klaasipuhastajate labad ja haarded eemaldatakse selle protsessi ajaks. Direktiivi I lisa jaos 3.1 kirjeldatud katsete puhul on kera diameeter 165 mm. Direktiivi I lisa jaos 3.2 kirjeldatud katsete läbiviimise puhul on kera diameeter 165 mm, kui tuuleklaasi alumine raam sõiduki keskjoonel asub punktis 2.8 määratletud 1 500 mm või pikemal ümbritseval kaugusel maapinnast ja kera diameeter on 130 mm, kui ümbritsev kaugus on väiksem kui 1 500 mm. Kui kapoti tagumine võrdlusjoon asub punktis 2.8 määratletud, enam kui 2 100 mm ümbritseval kaugusel maapinnast, määratakse kapoti tagumine võrdlusjoon punktis 2.8 määratletud 2 100 mm ümbritseva kauguse joonena. Kapoti tagumist võrdlusjoont muudetakse vastavalt punktis 2.9.9 kirjeldatud toimingule seal, kus kapoti tagumine võrdlusjoon ja kapoti külgmised võrdlusjooned ei ristu. 2.9.8. Kapotipealse kolmandik – kolmeks võrdseks osaks jagatud ja punktis 2.9.4 määratletud kapoti külgmiste võrdlusjoonte vaheline joon, mida mõõdetakse mõõdulindiga mööda kapotipealse väliskontuuri. 2.9.9. Kapoti tagumise võrdlusjoone ja kapoti külgmise võrdlusjoone vaheline ristumiskoht – kui kapoti tagumine võrdlusjoon ja kapoti külgmine võrdlusjoon ei ristu, tuleks kapoti tagumist võrdlusjoont pikendada ja/või muuta, kasutades selleks poolringikujulist šablooni raadiusega 100 mm. Šabloon peaks olema valmistatud õhukesest elastsest lehtmaterjalist, mis paindub kergelt igas suunas. Šabloon peaks kortsumata vastu pidama kahe- või mitmekordsele paindumisele. Soovitatav materjal on vahuga tugevdatud õhuke plastist leht, mis võimaldab šabloonil sõiduki pinnaga ühtida. Kui šabloon asub tasapinnal, peaks ta olema märgistatud nelja punktiga A-st D-ni, nagu on näidatud joonisel 8. Šabloon peaks olema sõidukile asetatud nii, et nurgad A ja B kattuvad külgmise võrdlusjoonega. Tagades, et need kaks nurka kattuvad jätkuvalt külgmise võrdlusjoonega, tuleks šablooni järjest tahapoole libistada, kuni šablooni kaar puutub esimest korda kokku kapoti tagumise võrdlusjoonega. Toimingu vältel peaks šabloon painduma nii, et see järgiks võimalikult lähedalt sõiduki kapotipealse väliskontuuri ilma kortsumata või murdumata. Kui šablooni ja kapoti tagumise võrdlusjoone vahel on ühine kokkupuutepunkt ja see puutepunkt asub väljaspool punktide C ja D joonistatud kaart, siis pikendatakse ja/või muudetakse kapoti tagumist võrdlusjoont nii, et see järgib šablooni ringikujulist kaart, puutumaks kokku kapoti külgmise võrdlusjoonega, nagu on näidatud joonisel 9. Kui šabloon ei saavuta üheaegset kokkupuudet kapoti külgmise võrdlusjoonega punktides A ja B ning kapoti tagumise võrdlusjoonega, või kui punkt, kus kapoti tagumine võrdlusjoon ja šabloon kokku puutuvad, asub punktide C ja D joonistatud kaare sees, tuleks kohtades, kus raadiused kasvavad järjest 20 mm kaupa, kasutada lisašablooni, kuni see vastab kõigile ülaltoodud kriteeriumidele. Kui kapoti tagumine muudetud võrdlusjoon on kindlaks määratud, eeldatakse seda kõigis järgnevates lõigetes ning joone esialgseid otsi enam ei kasutata.