1980L0154 — ET — 01.05.2004 — 007.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU DIREKTIIV, 21. jaanuar 1980, mis käsitleb ämmaemanda diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks (80/154/EMÜ) (EÜT L 033, 11.2.1980, p.1)

Muudetud:





Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

21. jaanuar 1980,

mis käsitleb ämmaemanda diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks

(80/154/EMÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 49, 57 ja 66, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: asutamislepingu kohaselt on alates üleminekuperioodi lõpust keelatud asutamise ja teenuste osutamise puhul igasugune diskrimineerimine kodakondsuse põhjal; niisugust kodakondsusel põhineva kohtlemise põhimõtet kohaldatakse eelkõige kõikide lubade andmise suhtes, mida on vaja ämmaemandana praktiseerimiseks, ja kutseorganisatsioonide või -organite registrisse kandmise või nende liikmeks saamise suhtes; siiski näib olevat põhjendatud kehtestada teatavad sätted, et hõlbustada ämmaemandate tegevusega seotud asutamisõiguse ja teenuste osutamise kasutamist; asutamislepingu kohaselt ei tohi liikmesriigid anda mingisugust abi, mis võiks moonutada asutamistingimusi; asutamislepingu artikli 57 lõikes 1 on sätestatud, et diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta antakse välja direktiivid; oleks soovitatav, et samaaegselt diplomite vastastikuse tunnustamisega nähakse ette nende tingimuste kooskõlastamine, millega reguleeritakse ämmaemandate koolitust; selline kooskõlastamine on sätestatud direktiivis 80/155/EMÜ ( 4 ); liikmesriikide õigusaktides sätestatakse, et õigus ämmaemandana tegutsemist alustada ja jätkata sõltub ämmaemanda diplomist; koolitustunnistuse omamise seisukohast ei tähenda diplomite vastastikust tunnustamist käsitlev direktiiv tingimata selliste diplomitega hõlmatud koolituse võrdväärsust ning seepärast peaks selliste tunnistuste kasutamine olema lubatud ainult välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi keeles; hõlbustamaks riigiasutustel käesoleva direktiivi kohaldamist, võivad liikmesriigid ette näha, et lisaks koolitustunnistustele peab selle direktiiviga ettenähtud koolitustingimustele vastav isik esitama oma päritolu- või lähteriigi pädevate asutuste väljaantud tunnistuse, milles märgitakse, et need koolitustunnistused on sellised, nagu käesolevas direktiivis ette nähtud; teenuste osutamise osas on kutseorganisatsiooni või -organi registrisse kandmise või selle liikmeks saamise nõue, mis on seotud kindla ja püsiva tegevusega vastuvõtvas riigis, kahtlemata takistuseks isikule, kes soovib osutada teenuseid, kui tegevus on ajutist laadi; seetõttu tuleb see nõue tühistada; sellisel juhul tuleks siiski tagada kutsealase distsipliini kontroll, mis on nende kutseorganisatsioonide ja -organite ülesanne; kui asutamislepingu artiklist 62 ei tulene teisiti, tuleks seetõttu sätestada, et asjaomaselt isikult võib nõuda teenuste osutamisega seotud andmete esitamist vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele; hea maine ja laitmatu reputatsiooniga seotud nõuete osas tuleks teha selget vahet kutsetöö alustamise ja kutsetööga tegelemise nõuetel; palgatöötajast ämmaemandate tegevuse osas ei ole nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruses (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires ( 5 ) ühtki erisätet määrusega reguleeritud kutsealade hea maine ja laitmatu reputatsiooni, kutsedistsipliini ega kutsenimetuse kasutamise kohta; sõltuvalt liikmesriigist kohaldatakse neid eeskirju või võib neid kohaldada nii palgatöötajate kui ka füüsilisest isikust ettevõtjate suhtes; mitmes liikmesriigis on ämmaemanda tegevuse tingimuseks ämmaemanda diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi omamine; ämmaemandana võivad tegutseda nii palgatöötajad kui ka füüsilisest isikust ettevõtjad ning kõnealused isikud võivad oma kutsetegevuse jooksul ämmaemandana tegutseda mõlemal viisil; seepärast tuleb kõnealuste spetsialistide vaba liikumise võimalikult tõhusaks edendamiseks ühenduses laiendada käesoleva direktiivi kohaldamisala palgatöötajatest ämmaemandatele, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







I PEATÜKK

REGULEERIMISALA

Artikkel 1

1. Ilma et see piiraks direktiivi 80/155/EMÜ artikli 4 kohaldamist, kohaldatakse käesolevat direktiivi igas liikmesriigis määratletud ämmaemandate tegevuse suhtes, mille puhul kasutatakse järgmisi kutsenimetusi:

▼M2

Saksamaa Liitνabariigis: — “Hebamme” νõi “Entbindungspfleger”,

▼B

Belgias: — accoucheuse/vroedvrouw,

Taanis: — jordemoder,

Prantsusmaal: — sage-femme,

Iirimaal: — midwife,

Itaalias: — ostetrica,

Luksemburgis: — sage-femme,

Madalmaades: — verloskundige,

Ühendkuningriigis: — midwife,

▼M2

Kreekas: — “Μαία” νoi “Μαιευτής”,

▼A1

Hispaanias: — “matrona” või “asistente obstétrico”,

Portugalis: — “enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica”,

▼A2

Austrias: — “Hebamme”,

Soomes: — “kätilö/barnmorska”,

Rootsis: — “barnmorska”,

▼A3

Tšehhi Vabariigis: — “Porodní asistentka/porodní asistent”,

Eestis: — “Ämmaemand”,

Küprosel: — “Εγγεγραμμένη Μαία”,

Lätis: — “Vecmāte”,

Leedus: — “Akušeris”,

Ungaris: — “Szülésznő”,

Maltal: — “Qabla”,

Poolas: — “Położna”,

Sloveenias: — “Diplomirana babica / Diplomirani babičar”,

Slovakkias: — “Pôrodná asistentka”.

▼B







II PEATÜKK

ÄMMAEMANDA DIPLOMID, TUNNISTUSED JA MUUD KVALIFIKATSIOONI TÕENDAVAD DOKUMENDID

Artikkel 2

1. Liikmesriik tunnustab ►M4 loetletud lisas ◄ ämmaemanda diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente, mis on liikmesriikide kodanikele välja antud teises liikmesriigis ning mis vastavad direktiivi 80/155/EMÜ artikli 1 lõigetes 1, 3 ja 4 nimetatud miinimumprogrammile ja täidavad üht järgmistest tingimustest:

— vähemalt kolmeaastane ämmaemanda täisajaga koolitus: — — mille tingimuseks on sellise diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi omamine, mis annab õiguse astuda ülikooli või kõrgkooli, või selle puudumisel tõend vastavate teadmiste kohta, — või millele järgneb kutsepraktika, mille kohta antakse välja käesoleva direktiivi artiklis 4 nimetatud tunnistus,

— vähemalt kaheaastane või 3 600 tunnist koosnev ämmaemanda täisajaga koolitus, mille läbimise tingimuseks on direktiivi 77/452/EMÜ ( 6 ) ►M4 lisas nimetatud ◄ üldõe diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi omamine,

— vähemalt 18kuune või 3 000 tunnist koosnev ämmaemanda täisajaga koolitus, mille läbimise tingimuseks on ►M4 direktiivi 77/452/EMÜ lisas nimetatud ◄ üldõe diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi omamine, ja millele järgneb kutsepraktika, mille kohta antakse välja käesoleva direktiivi artiklis 4 nimetatud tunnistus.

2. Ämmaemandate füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise osas käsitavad liikmesriigid tunnustatud diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente oma territooriumil samaväärsena enda väljaantud diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega

▼M4 —————

▼B

Artikkel 4

Artiklis 2 sätestatud tunnistuse annavad välja välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädevad asutused. Selles tõendatakse, et tunnistuse omanik on pärast ämmaemandaks kvalifitseerumist nõuetekohaselt tegutsenud ämmaemandana haiglas või mõnes muus selleks kinnitatud tervishoiuasutuses järgmiselt kindlaksmääratud aja jooksul:

— artikli 2 lõike 1 esimese taande teises alataandes sätestatud juhul kaks aastat,

— artikli 2 lõike 1 kolmandas taandes sätestatud juhul üks aasta.







III PEATÜKK

KEHTIVAD ÕIGUSED

Artikkel 5

1. Liikmesriikide kodanike osas, kelle diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid ei vasta direktiivi 80/155/EMÜ artiklis 1 ettenähtud koolituse miinimumnõuetele, tunnustab iga liikmesriik ametialase pädevuse piisava tõendina ämmaemanda diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente, mille nimetatud liikmesriigid on välja andnud enne või maksimaalselt kuue aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi teatavakstegemist, ja neile lisatud tunnistust, milles märgitakse, et need kodanikud on tunnistuse väljaandmisele eelneva viie aasta jooksul olnud vähemalt kolm aastat tegelikult ja seaduslikult kõnealuse tegevusega tegelenud.

2. Liikmesriikide kodanike osas, kelle diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid vastavad küll direktiivi 80/155/EMÜ artiklis 1 ettenähtud koolituse miinimumnõuetele, kuid neid tuleb käesoleva direktiivi artikli 2 kohaselt tunnustada üksnes juhul, kui nendega kaasneb artiklis 4 nimetatud kutsepraktika tunnistus, tunnustab iga liikmesriik piisava tõendina ämmaemanda diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente, mille nimetatud liikmesriigid on välja andnud enne käesoleva direktiivi jõustumist, ja neile lisatud tunnistust, milles märgitakse, et need kodanikud on tunnistuse väljaandmisele eelneva viie aasta jooksul olnud vähemalt kaks aastat tegelikult ja seaduslikult kõnealuse tegevusega tegelenud.

▼M2

3. Ilma et see piiraks artikli 4 kohaldamist, tunnustab iga liikmesriik liikmesriikide kodanike osas, kelle ämmaemanda diplom, tunnistus ja muu kνalifikatsiooni tõendaν dokument ei νasta ►M4 lisale ◄ ettenähtud kνalifikatsioonile νõi nimetusele, nimetatud liikmesriikide antud diplomeid, tunnistusi ja muid kνalifikatsiooni tõendaνaid dokumente, millele on lisatud pädeνa asutuse νõi organi νäljaantud tunnistus, ametialase pädeνuse piisaνa tõendina. Tunnistuses märgitakse, et need ämmaemandate diplomid, tunnistused ja muud kνalifikatsiooni tõendaνad dokumendid anti νälja koolituse lõpetamisel, mis on kooskõlas direktiiνi 80/155/EMÜ sätetega, mis on nimetatud käesoleνa direktiiνi artiklis 2, ning need νälja andnud liikmesriik käsitab neid kνalifikatsiooni tõendaνate dokumentide νõi nimetustena, mis on sätestatud käesoleνa direktiiνi ►M4 lisale ◄ .

▼M3

Artikkel 5a

1. Nende liikmesriikide kodanike puhul, kelle ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid tõendavad koolitust, mis on saadud endise Saksa Demokraatliku Vabariigi territooriumil ja mis ei vasta kõikidele direktiivi 80/155/EMÜ artiklis 1 sätestatud koolituse miinimumnõuetele, tunnustavad kõik liikmesriigid peale Saksamaa kõnealuseid diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente piisava tõendina, kui:

— need on antud seoses koolitusega, mis algas enne Saksamaa ühinemist,

— need annavad omanikule õiguse tegutseda ämmaemandana kogu Saksamaa territooriumil samadel tingimustel kui ►M4 lisale ◄ nimetatud tunnistused, mille on välja andnud Saksamaa pädevad ametiasutused, ja

— nendega kaasneb Saksamaa pädevate ametiasutuste väljaantud tunnistus selle kohta, et kõnealused kodanikud on nimetatud tegevusalal Saksamaal tulemuslikult ja seadusekohaselt tegutsenud vähemalt kolmel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

2. Nende liikmesriikide kodanike puhul, kelle ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid tõendavad koolitust, mis on saadud endise Saksa Demokraatliku Vabariigi territooriumil ja mis vastab kõikidele direktiivi 80/155/EMÜ artiklis 1 sätestatud koolituse miinimumnõuetele, kuid mida artikli 2 kohaselt tunnustatakse üksnes juhul, kui seda täiendab artiklis 4 nimetatud kutsepraktika, tunnustavad kõik liikmesriigid peale Saksamaa kõnealuseid diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente piisava tõendina, kui:

— need on antud seoses koolitusega, mis algas enne Saksamaa ühinemist, ja

— nendega kaasneb tunnistus selle kohta, et kõnealused kodanikud on nimetatud tegevusaladel Saksamaal tulemuslikult ja seadusekohaselt tegutsenud vähemalt kahel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

▼A3

Artikkel 5b

Poola ämmaemandate kvalifikatsiooni suhtes kohaldatakse ainult järgmisi omandatud õigusi käsitlevaid sätteid:

Liikmesriigid tunnistavad piisavaks järgmised liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on Poolas välja antud enne ühinemist, või mille omanikud on alustanud seal õpinguid enne nimetatud kuupäeva ja mis ei vasta direktiivi 80/155/EMÜ artiklis 1 ettenähtud koolituse miinimumnõuetele, kui nende dokumentidega on kaasas tunnistus selle kohta, et nimetatud liikmesriikide kodanikud on ämmaemandana Poolas tegelikult ja seaduslikult tegutsenud allpool täpsustatud perioodi jooksul: — bakalaureuse diplomi korral ämmaemanda erialal (dyplom licencjata położnictwa) - vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul, — meditsiinikoolist saadud keskharidusejärgse diplomi korral ämmaemanda erialal (dyplom położnej) - vähemalt viiel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud seitsme aasta jooksul.

Artikkel 5c

1. Kõik liikmesriigid tunnistavad piisavaks need liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on välja antud endises Tšehhoslovakkias enne 1. jaanuari 1993 või mille omanikud on alustanud seal oma õpinguid enne nimetatud kuupäeva, kui Tšehhi Vabariigi ametiasutused kinnitavad, et nimetatud dokumendid selles valdkonnas on Tšehhi Vabariigi territooriumil juriidiliselt samaväärsed Tšehhis väljaantud ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud ämmaemandana tegutsemiseks. Selle kinnitusega peab olema kaasas sama ametiasutuse poolt väljaantud tunnistus, mis näitab, et kõnealused liikmesriigi kodanikud on Tšehhi Vabariigi territooriumil nimetatud alal tegelikult ja seaduslikult tegutsenud vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

2. Kõik liikmesriigid tunnistavad piisavaks need liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on välja antud endises Nõukogude Liidus enne 20. augustit 1991 või mille omanikud on alustanud seal oma õpinguid enne nimetatud kuupäeva, kui Eesti ametiasutused kinnitavad, et nimetatud dokumendid selles valdkonnas on Eesti territooriumil juriidiliselt samaväärsed Eestis väljaantud ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud ämmaemandana tegutsemiseks. Selle kinnitusega peab olema kaasas sama ametiasutuse poolt väljaantud tunnistus, mis näitab, et kõnealused liikmesriigi kodanikud on Eesti territooriumil nimetatud alal tegelikult ja seaduslikult tegutsenud vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

3. Kõik liikmesriigid tunnistavad piisavaks need liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on välja antud endises Nõukogude Liidus enne 21. augustit 1991 või mille omanikud on alustanud seal oma õpinguid enne nimetatud kuupäeva, kui Läti ametiasutused kinnitavad, et nimetatud dokumendid selles valdkonnas on Läti territooriumil juriidiliselt samaväärsed Lätis väljaantud ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud ämmaemandana tegutsemiseks. Selle kinnitusega peab olema kaasas sama ametiasutuse poolt väljaantud tunnistus, mis näitab, et kõnealused liikmesriigi kodanikud on Läti territooriumil nimetatud alal tegelikult ja seaduslikult tegutsenud vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

4. Kõik liikmesriigid tunnistavad piisavaks need liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on välja antud endises Nõukogude Liidus enne 11. märtsi 1990 või mille omanikud on alustanud seal oma õpinguid enne nimetatud kuupäeva, kui Leedu ametiasutused kinnitavad, et nimetatud dokumendid selles valdkonnas on Leedu territooriumil juriidiliselt samaväärsed Leedus väljaantud ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud ämmaemandana tegutsemiseks. Selle kinnitusega peab olema kaasas sama ametiasutuse poolt väljaantud tunnistus, mis näitab, et kõnealused liikmesriigi kodanikud on Leedu territooriumil nimetatud alal tegelikult ja seaduslikult tegutsenud vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

5. Kõik liikmesriigid tunnistavad piisavaks need liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on välja antud endises Tšehhoslovakkias enne 1. jaanuari 1993 või mille omanikud on alustanud seal oma õpinguid enne nimetatud kuupäeva, kui Slovakkia ametiasutused kinnitavad, et nimetatud dokumendid selles valdkonnas on Slovakkia territooriumil juriidiliselt samaväärsed Slovakkias väljaantud ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud ämmaemandana tegutsemiseks. Selle kinnitusega peab olema kaasas sama ametiasutuse pool väljaantud tunnistus, mis näitab, et kõnealused liikmesriigi kodanikud on Slovakkia territooriumil nimetatud alal tegelikult ja seaduslikult tegutsenud vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

6. Kõik liikmesriigid tunnistavad piisavaks need liikmesriikide kodanikel olevad ämmaemanda diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid, mis on välja antud Jugoslaavias enne 25. juunit 1991 või mille omanikud on alustanud seal oma õpinguid enne nimetatud kuupäeva, kui Sloveenia ametiasutused kinnitavad, et nimetatud dokumendid selles valdkonnas on Sloveenia territooriumil juriidiliselt samaväärsed Sloveenias väljaantud ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud ämmaemandana tegutsemiseks. Selle kinnitusega peab olema kaasas sama ametiasutuse poolt väljaantud tunnistus, mis näitab, et kõnealused liikmesriigi kodanikud on Sloveenia territooriumil nimetatud alal tegelikult ja seaduslikult tegutsenud vähemalt kolmel järjestikusel aastal tunnistuse väljaandmisele eelnenud viie aasta jooksul.

▼B







IV PEATÜKK

AKADEEMILISE KRAADI TÄHISE KASUTAMINE

Artikkel 6

1. Ilma et see piiraks artikli 15 kohaldamist, tagavad vastuvõtvad liikmesriigid, et artiklites 2 ja 5 sätestatud tingimustele vastavatel liikmesriikide kodanikel on õigus kasutada oma päritolu- või lähteliikmesriigi seaduslikku akadeemilise kraadi tähist, kui see ei ole identne kutsenimetusega, või vajaduse korral selle lühendit kõnealuse liikmesriigi keeles või keeltes. Vastuvõtvad liikmesriigid võivad nõuda, et kraadi tähise järele tuleb märkida selle andnud asutuse või eksamikomisjoni nimetus ja asukoht.

2. Kui välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigis kasutusel olevat akadeemilise kraadi tähist võib segamini ajada vastuvõtva liikmesriigi tähisega, mis selles riigis nõuab täiendavat koolitust, mida asjaomane isik ei ole läbinud, võib vastuvõttev liikmesriik nõuda, et kõnealune isik kasutaks oma päritolu- või lähteliikmesriigis kasutatavat akadeemilise kraadi tähist vastuvõtva liikmesriigi määratud sobivas vormis.







V PEATÜKK

SÄTTED ASUTAMISÕIGUSE JA TEENUSTE OSUTAMISE VABADUSE KASUTAMISE HÕLBUSTAMISEKS SEOSES ÄMMAEMANDATE TEGEVUSEGA







A.

Asutamisõigusega seotud erisätted

Artikkel 7

1. Vastuvõttev liikmesriik, kes nõuab artiklis 1 nimetatud tegevust esmakordselt alustavatelt kodanikelt hea maine ja laitmatu reputatsiooni tõendamist, aktsepteerib teise liikmesriigi kodaniku puhul piisava tõendina selle kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädeva asutuse väljaantud tõendit, mis tõendab, et selle kodaniku puhul on liikmesriigi nõuded hea maine ja laitmatu reputatsiooni osas täidetud.

2. Kui välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik ei nõua kõnealust tegevust esmakordselt alustada soovivalt isikult hea maine või laitmatu reputatsiooni tõendamist, võib vastuvõttev liikmesriik nõuda kõnealuse välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi karistusregistri väljavõtet või selle puudumisel samaväärset dokumenti, mille on välja andnud kõnealuse välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädev asutus.

3. Kui vastuvõtval liikmesriigil on üksikasjalikke andmeid tõsise juhtumi kohta, mis on aset leidnud väljaspool tema territooriumi enne asjaomase isiku sellesse riiki elama asumist ning mille puhul on tõenäoline, et see mõjutab asjaomast tegevust selles riigis, võib vastuvõttev liikmesriik sellest teavitada välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriiki.

Välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik kontrollib andmete õigsust, kui on tõenäoline, et need mõjutavad asjaomase tegevuse alustamist selles liikmesriigis. Kõnealuse riigi asutused teevad otsuse läbiviidava uurimise laadi ja ulatuse kohta ning teavitavad vastuvõtvat liikmesriiki kõikidest meetmetest, mida nad väljaantud tunnistuste või dokumentide suhtes sellest tulenevalt rakendavad.

4. Liikmesriigid tagavad edastatud teabe konfidentsiaalsuse.

Artikkel 8

1. Kui vastuvõtvas liikmesriigis kehtivad õigus- ja haldusnormid hea maine või laitmatu reputatsiooni nõuete kohta, kaasa arvatud sätted distsiplinaarvastutuse kohta kutsealaste käitumisnormide rikkumise või süüdimõistva kohtuotsuse osas, mis on seotud artiklis 1 nimetatud tegevusega, edastab välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik vastuvõtvale liikmesriigile kogu vajaliku teabe, mis on seotud kutsealaste või halduslike meetmete või distsiplinaarkaristusega, mida selle isiku suhtes on rakendatud, või talle määratud kriminaalkaristusega, kui ta tegutses oma kutsealal oma päritolu- või lähteliikmesriigis.

2. Kui vastuvõtval liikmesriigil on üksikasjalikke andmeid tõsise juhtumi kohta, mis on aset leidnud väljaspool selle territooriumi enne asjaomase isiku sellesse riiki elama asumist ning mille puhul on tõenäoline, et see mõjutab asjaomast tegevust selle riigi territooriumil, võib vastuvõttev liikmesriik sellest teavitada välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriiki.

Välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik kontrollib andmete õigsust, kui on tõenäoline, et need mõjutavad asjaomase tegevuse alustamist selles liikmesriigis. Kõnealuse riigi asutused teevad otsuse läbiviidava uurimise laadi ja ulatuse kohta ning teavitavad vastuvõtvat liikmesriiki kõikidest meetmetest, mida nad lõike 1 kohaselt edastatud teabe suhtes sellest tulenevalt rakendavad.

3. Liikmesriigid tagavad edastatud teabe konfidentsiaalsuse.

Artikkel 9

Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab mõnd artiklis 1 nimetatud tegevust alustada või sellega tegelda soovivatelt kodanikelt füüsilise või vaimse tervise tõendit, aktsepteerib see riik piisava tõendina välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigis nõutava dokumendi esitamist.

Kui välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik ei kohalda kõnealuste tegevust alustada või sellega tegelda soovivate isikute suhtes ühtki sedalaadi nõuet, aktsepteerib vastuvõttev liikmesriik kõnealuse välisriigi kodaniku esitatud tunnistust, mille on välja andnud tema päritolu- või lähteriigi pädev asutus ja mis vastab vastuvõtva liikmesriigi väljaantud tunnistustele.

Artikkel 10

Artiklite 7, 8 ja 9 kohaselt väljaantud dokumente ei või esitada hiljem kui kolm kuud pärast nende väljaandmise kuupäeva.

Artikkel 11

1. Artiklitele 7, 8 ja 9 vastav menetlus, millega lubatakse asjaomasel isikul alustada artiklis 1 nimetatud tegevust, tuleb lõpule viia nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt kolme kuu möödumisel kõikide selle isikuga seotud dokumentide esitamisest, ilma et see piiraks võimalike edasikaebamistega seotud viivituste kohaldamist kõnealuse menetluse lõppemisel.

2. Artikli 7 lõikes 3 ja artikli 8 lõikes 2 nimetatud juhtudel katkestab uue läbivaatamise taotlus lõikes 1 ettenähtud ajavahemiku.

Konsulteeritav liikmesriik annab oma vastuse kolme kuu jooksul.

Vastuse saamisel või ajavahemiku lõppemisel jätkab vastuvõttev liikmesriik lõikes 1 nimetatud menetlust.

Artikkel 12

Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab artiklis 1 nimetatud tegevust alustada või sellega tegelda soovivatelt kodanikelt vannet või tõotust ja kui teiste liikmesriikide kodanikud ei saa vannet või tõotust sellisel kujul kasutada, tagab see liikmesriik, et asjaomasele isikule pakutakse võimalust anda sobilik ja samaväärne vanne või tõotus.







B.

Teenuste osutamisega seotud erisätted

Artikkel 13

1. Kui liikmesriik nõuab artiklis 1 nimetatud tegevust alustada või sellega tegelda soovivatelt kodanikelt kutseorganisatsiooni või -organi luba, liikmesust või registrisse kandmist, vabastab see liikmesriik teenuste osutamise korral liikmesriikide kodanikud selle nõude täitmisest.

Asjaomasel isikul on teenuste osutamisel samad õigused ja kohustused nagu vastuvõtva liikmesriigi kodanikul; eelkõige peab ta täitma selles liikmesriigis kohaldatavaid kutse- ja haldusalaseid tegutsemiseeskirju.

Kui vastuvõttev liikmesriik võtab vastu teisele lõigule vastava meetme või talle saavad teatavaks asjaolud, mis on nende sätetega vastuolus, teavitab ta sellest viivitamata liikmesriiki, kus asjaomane isik on registrisse kantud.

2. Vastuvõttev liikmesriik võib nõuda, et asjaomane isik esitaks pädevatele asutustele eelneva avalduse, mis käsitleb tema teenuste osutamist, kui see on seotud tema ajutise viibimisega kõnealuse liikmesriigi territooriumil.

Kiireloomulistel juhtudel võib selle avalduse esitada nii kiiresti kui võimalik pärast teenuste osutamist.

3. Lõigete 1 ja 2 alusel võib vastuvõttev liikmesriik nõuda asjaomaselt isikult ühe või mitme järgmisi andmeid sisaldava dokumendi esitamist:

— lõikes 2 nimetatud avaldus,

— tunnistus selle kohta, et asjaomane isik jätkab seaduslikult kõnealust tegevust liikmesriigis, kus ta on registrisse kantud,

— tunnistus selle kohta, et asjaomasel isikul on üks või enam käesolevas direktiivis nimetatud diplomit, tunnistust või muud kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti, mis on vajalikud kõnealuste teenuste osutamiseks.

4. Lõikes 3 ettenähtud dokumenti või dokumente ei või esitada hiljem kui kaksteist kuud pärast nende väljaandmise kuupäeva.

5. Kui liikmesriik võtab oma kodanikult või oma territooriumil asuvalt teise liikmesriigi kodanikult täielikult või osaliselt, ajutiselt või alaliselt õiguse tegelda mõne artiklis 1 nimetatud tegevusega, tagab ta vastavalt olukorrale lõike 3 teises taandes nimetatud tunnistuse ajutise või alalise tagasivõtmise.

Artikkel 14

Kui vastuvõtvas liikmesriigis nõutakse riikliku sotsiaalkindlustusorgani registrisse kandmist raamatupidamisarvestuse kontrollimiseks ja heakskiitmiseks seoses teenustega, mida osutatakse sotsiaalkindlustusskeemide alusel kindlustatud isikutele, vabastab see liikmesriik need liikmesriigi kodanikud, kes on registrisse kantud mõnes teises liikmesriigis, selle nõude täitmisest juhul, kui teenuste osutamisega kaasneb asjaomase isiku reisimine.

Asjaomased isikud esitavad siiski kõnealusele organile teabe enne teenuste osutamist või kiireloomulistel juhtudel pärast teenuste osutamist.







C.

Sätted, mis käsitlevad nii asutamisõigust kui ka teenuste osutamise vabadust

Artikkel 15

Kui vastuvõtvas liikmesriigis on mõne artiklis 1 nimetatud tegevusega seotud kutsenimetuse kasutamine eeskirjadega reguleeritud, kasutavad teise liikmesriigi kodanikud, kes vastavad artiklites 2 ja 5 sätestatud tingimustele, seda vastuvõtva liikmesriigi kutsenimetust, mis selles riigis vastab kõnealustele kvalifikatsioonitingimustele, ning kasutavad lühendatud nimetust.

Artikkel 16

1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et asjaomased isikud saaksid teavet vastuvõtva liikmesriigi tervishoiu- ja sotsiaalkindlustusseaduste ning vajaduse korral kutse-eetika kohta.

Selleks võivad liikmesriigid luua teabekeskusi, kust need isikud võivad vajaliku teabe saada. Asutamise puhul võivad vastuvõtvad liikmesriigid nõuda, et asjaomased isikud võtaksid nende keskustega ühendust.

2. Liikmesriigid võivad luua lõikes 1 nimetatud keskusi pädevate asutuste ja organite juures, mille nad peavad määrama artikli 20 lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul.

3. Liikmesriigid kannavad vajaduse korral hoolt selle eest, et asjaomased isikud omandavad endi ja patsientide huvides keeleoskused, mis on vajalikud nende kutsealal töötamiseks vastuvõtvas liikmesriigis.







VI PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 17

Põhjendatud kahtluse korral võib vastuvõttev liikmesriik nõuda teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt selles liikmesriigis väljaantud ja II ja III peatükis nimetatud diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide õigsuse kinnitamist, samuti kinnitust, et asjaomane isik on täitnud kõik direktiivis 80/155/EMÜ ettenähtud koolitusnõuded.

Artikkel 18

Liikmesriigid määravad artikli 20 lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul asutused ja organid, kellel on õigus diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente ning käesolevas direktiivis nimetatud dokumente ja teavet välja anda ja vastu võtta, ning teatavad sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.

Artikkel 19

Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka nende liikmesriikide kodanike suhtes, kes määruse (EMÜ) nr 1612/68 kohaselt tegelevad või kavatsevad tegelda artiklis 1 nimetatud tegevusega palgatöötajatena.

▼M4

Artikkel 19a

Liikmesriigid teatavad komisjonile õigus- ja haldusnormidest, mille nad on vastu võtnud käesolevas direktiivis käsitletavate diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide väljaandmise kohta. Komisjon avaldab Euroopa Ühenduste Teatajas asjakohase teate, milles on loetletud liikmesriikide kvalifikatsiooninimetused ja vajaduse korral vastavad kutsenimetused.

Artikkel 19b

Liikmesriikide kodanike suhtes, kelle käesoleva direktiivi reguleerimisalaga seotud diplomid, tunnistused või muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid ei vasta nimetustele, mis on kõnealuse liikmesriigi kohta käesolevas direktiivis loetletud, tunnistavad kõik liikmesriigid piisavaks tõendiks liikmesriikide väljaantud diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente koos kõnealuste liikmesriikide pädevate asutuste või organite väljastatud tõendiga. Tõend kinnitab, et diplomid, tunnistused ja muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid on välja antud sellise koolituse läbimise järel, mis vastab käesoleva direktiivi sätetele ning mida nimetatud dokumendid välja andnud liikmesriik käsitab samaväärsena käesolevas direktiivis loetletud nimetustega.

Artikkel 19c

Liikmesriigid kontrollivad käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvaid diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente, mille asjaomane isik on saanud väljaspool Euroopa Liitu, kui neid diplomeid, tunnistusi või muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente on mõnes liikmesriigis tunnustatud, samuti mõnes liikmesriigis saadud koolitust või erialast töökogemust. Liikmesriik teeb otsuse kolme kuu jooksul alates kuupäevast, mil taotleja esitas taotluse koos kõigi täiendavate dokumentidega.

Artikkel 19d

Kui taotlus lükatakse tagasi, esitavad liikmesriigid nõuetekohased põhjendused käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide suhtes tehtud otsuste kohta.

Taotlejatel on siseriikliku õiguse alusel õigus esitada kohtule kaebus. Kaebuse esitamise õigust kohaldatakse ka juhul, kui otsust ei ole tehtud ettenähtud aja jooksul.

▼B

Artikkel 20

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed kolme aasta jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teavitavad sellest viivitamata komisjoni.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 21

Kui liikmesriigil on käesoleva direktiivi kohaldamisel teatavates valdkondades suuri raskusi, uurib komisjon neid raskusi koos selle riigiga ja taotleb otsuse 75/365/EMÜ, ( 7 ) viimati muudetud otsusega 80/157/EMÜ, ( 8 ) alusel moodustatud kõrgemate tervishoiuametnike komitee arvamust.

Vajaduse korral esitab komisjon nõukogule asjakohaseid ettepanekuid.

Artikkel 22

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

▼M4









LISA

Ämmaemandate diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide nimetused







Riik Kvalifikatsiooni nimetus Väljaandev asutus Kvalifikatsiooniga kaasnev tõend Belgique/België/Belgien — Diploma van vroedvrouw/ — Diplôme d'accoucheuse 1. De erkende opleidingsinstituten/les établissements d'enseignement 2. De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française ▼A3 Česká republika 1. Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru porodní asistentka (bakalář, Bc.) 2. Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná porodní asistentka (diplomovaný specialista, DiS.) 1. Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem 2. Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem 1. Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce 2. Vysvědčení o absolutoriu ▼M4 Danmark Bevis for bestået jordemodereksamen Danmarks jordemoderskole Deutschland Zeugnis über die staatliche Prüfung für Hebammen und Entbindungspfleger Staatlicher Prüfungsausschuss ▼A3 Eesti Diplom ämmaemanda erialal 1. Tallinna Meditsiinikool 2. Tartu Meditsiinikool ▼M4 Ελλάς 1. Πτυχίο Τμήματος Μαιευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδυμάτων (Τ.Ε.Ι.) 2. Πτυχίο του Τμήματος Μαιών της Ανωτέρας Σχολής Στελεχών Υγείας και Κοινων. Πρόνοιας (ΚΑΤΕΕ) 3. Πτυχίο Μαίας Ανωτέρας Σχολής Μαιών 1. Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα (Τ.Ε.Ι.) 2. ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων 3. Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας España Título de matrona / asistente obstétrico (matrona) / enfermería obstétrica-ginecológica Ministerio de Educación y Cultura France Diplôme de sage-femme L'Etat Ireland Certificate in Midwifery An Board Altranais Italia Diploma d'ostetrica Schools recognised by State ▼A3 Κύπρος Δίπλωμα στο μεταβασικό πρόγραμμα Μαιευτικής Νοσηλευτική Σχολή Latvija Diploms par vecmātes kvalifikācijas iegūšanu Māsu skolas Lietuva 1. Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją 2. Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją 3. Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją 1. Universitetas 2. Kolegija 3. Kolegija 1. Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje 2. Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje ▼M4 Luxembourg Diplôme de sage-femme Ministère de l'Education nationale, de la Formation professionnelle et des Sports ▼A3 Magyarország Szülésznő bizonyítvány Iskola/főiskola Malta Lawrja jew diploma fl- Istudji tal-Qwiebel Universita' ta' Malta ▼M4 Nederland Diploma van verloskundige Door het Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport erkende opleidingsinstellingen Österreich Hebammen-Diplom Hebammenakademie / Bundeshebammenlehranstalt ▼A3 Polska Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku położnictwo z tytułem “magister położnictwa” 1. Uniwersytet Medyczny 2. Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego ▼M4 Portugal 1. Diploma de enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica 2. Diploma/carta de curso de estudos superiores especializados em enfermagem de saúde materna e obstétrica 3. Diploma (do curso de pós-licenciatura) de especialização em enfermagem de saúde materna e obstétrica 1. Ecolas de Enfermagem 2. Escolas Superiores de Enfermagem 3. Escolas Superiores de Enfermagem; Escolas Superiores de Saúde ▼A3 Slovenija Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov “diplomirana babica / diplomirani babičar” 1. Univerza 2. Visoka strokovna šola Slovensko 1. Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “bakalár z pôrodnej asistencie” (“Bc.”) 2. Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná pôrodná asistentka 1. Vysoká škola 2. Stredná zdravotnícka škola ▼M4 Suomi/Finland 1. Kätilön tutkinto / barnmorskeexamen 2. Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, kätilö (AMK) / yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, barnmorska (YH) 1. Terveydenhuolto-oppilaitokset / hälsovårdsläroanstalter 2. Ammattikorkeakoulut / yrkeshögskolor Sverige Barnmorskeexamen Universitet eller högskola United Kingdom Statement of registration as a Midwife on part 10 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health visiting Various