1993R2454 — ET — 01.07.2010 — 014.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Muudetud:





Parandatud:







Käesolev konsolideeritud versioon sisaldab viiteid Euroopa arveldusühikule ja/või eküüle, mida alates 1. jaanuarist 1999 peaks käsitlema viitena eurole – nõukogu määrus (EMÜ) nr 3308/80 (EÜT L 345, 20.12.1980, lk 1) ja nõukogu määrus (EMÜ) nr 1103/97 (EÜT L 162, 19.6.1997, lk 1).









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2454/93,

2. juuli 1993,

millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, ( 1 ) edaspidi „seadustik”, eriti selle artiklit 249, ning arvestades, et: ning arvestades, et: seadustik koondas kõik kehtivad tollialased õigusaktid ühte õigusakti; samal ajal muutis seadustik nimetatud õigusakte eesmärgiga muuta need ühtsemaks, neid lihtsustada ja kõrvaldada neis esinevad teatavad puudused; seepärast moodustab seadustik selle valdkonna tervikliku ühenduse õiguse kogumi; seadustiku vastuvõtmise põhjused kehtivad ka tollialaste rakendusaktide kohta; seepärast on soovitatav koondada ühtsesse määrusesse tollialaste õigusaktide rakendussätted, mis praegu sisalduvad ühenduse arvukates määrustes ja direktiivides; kehtestatav ühenduse tolliseadustiku rakendusmäärus peaks inkorporeerima kehtivad tollialased rakenduseeskirjad; arvestades kogemusi, tuleb siiski: — teha mõningaid muudatusi, et nimetatud eeskirju seadustiku sätteid arvestades kohandada, — laiendada teatavate sätete reguleerimisala, mis praegu kehtivad ainult konkreetsete tolliprotseduuride suhtes, et võtta arvesse seadustiku üldist kohaldamist, — sõnastada teatavad eeskirjad täpsemalt, et saavutada nende kohaldamisel suurem õiguskindlus; muudatused on tehtud peamiselt tollivõlga käsitlevates sätetes; artikli 791 lõike 2 kohaldamist on kohane kuni 1. jaanuarini 1995 piirata ja enne nimetatud tähtaja möödumist küsimus uuesti läbi vaadata, pidades silmas saadud kogemusi; käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







I OSA

ÜLDISED RAKENDUSSÄTTED







I JAOTIS

ÜLDSÄTTED







1. PEATÜKK

Mõisted

Artikkel 1

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. seadustik – nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik;

▼M6

2. ATA-märkmik – rahvusvaheline ajutise impordi dokument, mis on kasutusele võetud ATA-konventsiooni või Istanbuli konventsiooni raames;

▼M21

3. komitee – seadustiku artiklite 247a ja 248a alusel moodustatud tolliseadustiku komitee;

▼B

4. Tollikoostöö Nõukogu – organisatsioon, mis on asutatud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga;

5. kauba identifitseerimiseks vajalikud andmed – ühelt poolt andmed, mida kasutatakse kauba kaubanduslikul eesmärgil identifitseerimiseks, mis võimaldab tollil määrata tariifset klassifikatsiooni, ning teiselt poolt kauba kogus;

6. mittekaubanduslikku laadi kaup – kaup, mida suunatakse kõnealusele tolliprotseduurile juhuti ning mille laadi ja koguse põhjal on ilmne, et see on mõeldud kaubasaajate või nende isikute, kellega kaasas see liigub, eraviisiliseks, isiklikuks või perekondlikuks kasutamiseks, või mis on mõeldud kingitusteks;

7. kaubanduspoliitilised meetmed – mittetariifsed meetmed, mis on kehtestatud ühenduse õigusaktidega ühise kaubanduspoliitika raames ja mis reguleerivad kauba importi ja eksporti, nagu näiteks järelevalve- või kaitsemeetmed, koguselised piirangud või piirmäärad ning impordi- või ekspordikeelud;

8. tollinomenklatuur – üks seadustiku artikli 20 lõikes 6 nimetatud nomenklatuuridest;

9. harmoneeritud süsteem – kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteem;

▼M21

10. asutamisleping – Euroopa Ühenduse asutamisleping;

▼M6

11. Istanbuli konventsioon – 26. juunil 1990. aastal Istanbulis sõlmitud ajutise impordi konventsioon;

▼M29

12. ettevõtja – isik, kes oma äritegevuse käigus on seotud tollialaste õigusaktidega hõlmatud tegevusega;

▼M32

13. ühtne luba – luba, mille puhul ühesse järgmistest protseduuridest on kaasatud rohkem kui ühe liikmesriigi tolliametid: — seadustiku artikli 76 lõikele 1 vastav lihtsustatud deklaratsioonide protseduur või — seadustiku artikli 76 lõikele 1 vastav kohapealne tollivormistus või — seadustiku artikli 84 lõike 1 punktile b vastav majandusliku mõjuga tolliprotseduur või — artikli 21 lõikele 1 vastav lõppkasutus;

14. kompleksluba – luba kasutada rohkem kui üht punktis 13 osutatud protseduuri; kui kaasatud on rohkem kui üks tolliamet, võib luba olla ühtse kompleksloa vormis;

15. luba andev tolliasutus – tolliasutus, mis annab loa;

▼M33

16. EORI number (ettevõtjate registreerimis ja identifitseerimisnumber) – liikmesriigi tolliasutuse või määratud asutuse või asutuste poolt kooskõlas 6. peatükis sätestatud eeskirjadega ettevõtjatele ja teistele isikutele välja antud, Euroopa Ühenduses kordumatu number;

17. sisenemise ülddeklaratsioon – tolliseadustiku artiklis 36a osutatud ülddeklaratsioon, mis tuleb esitada ühenduse tolliterritooriumile toodud kauba kohta, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.

▼M18

Artikkel 1a

Artiklite 291–300 kohaldamisel käsitletakse Beneluxi Majandusliidu riike ühe liikmesriigina.

▼B







2. PEATÜKK

Otsused

Artikkel 2

Kui otsust taotlev isik ei saa esitada kõiki dokumente ja kogu teavet, mis on otsuse tegemiseks vajalikud, kasutab toll oma käsutuses olevaid dokumente ja teavet.

Artikkel 3

Tagatise kohta tehtud otsus, mis on soodne isikule, kes on alla kirjutanud kohustusele tasuda nõutavad summad tolli esimese kirjaliku taotluse korral, tunnistatakse kehtetuks, kui nimetatud kohustust ei täideta.

Artikkel 4

Kehtetuks tunnistamine ei puuduta kaupa, mis otsuse jõustumise ajal on kehtetuks tunnistatud loa alusel juba suunatud mingile tolliprotseduurile.

Toll võib siiski nõuda, et sellisele kaubale määrataks tollikäitlusviis tolli poolt kindlaksmääratud tähtaja jooksul.

▼M1







3. PEATÜKK

Automaatse andmetöötluse meetodid

Artikkel 4a

1. Toll võib enda määratud tingimustel ja viisil ning tollieeskirjades sätestatud põhimõtete kohaselt näha ette, et formaalsused täidetakse automaatse andmetöötluse meetodite abil.

Selleks kasutatakse järgmisi mõisteid:

— automaatse andmetöötluse meetod: — a) EDI-standardteadete vahetamine tolliga; b) asjaomaste formaalsuste täitmiseks nõutava teabe sisestamine tolli automaatse andmetöötluse süsteemidesse,

— EDI (electronic data interchange) — kokkulepitud standardteadete kohaselt struktureeritud andmete elektrooniline edastamine ühest arvutisüsteemist teise,

— standardteade — eelnevalt määratletud ja heakskiidetud elektroonilise andmevahetuse vorm.

2. Automaatse andmetöötluse meetodite abil formaalsuste täitmiseks ettenähtud tingimuste seas on muu hulgas meetmed andmete allika kontrollimiseks ja andmete kaitsmiseks loata kasutamise, kaotamise, muutmise või hävitamise eest.

Artikkel 4b

Kui formaalsusi täidetakse automaatse andmetöötluse meetodite abil, kehtestab toll eeskirjad käsitsikirjutatud allkirja asendamiseks mõne muu meetodiga, mis võib põhineda koodide kasutamisel.

▼M19

Artikkel 4c

Toll võib ajavahemikuks, mis on vältimatult vajalik, et ellu viia uuringuprogrammi automaatse andmetöötluse meetodeid kasutavate võimalike lihtsustuste hindamiseks, loobuda järgnevate andmete esitamise nõudest:

a) artikli 178 lõikes 1 ettenähtud deklaratsioon;

b) erandina artikli 222 lõikest 1 ühtse haldusdokumendi teatavate lahtrite andmed, mida ei vajata kauba identifitseerimiseks ja mille põhjal ei kohaldata impordi- ja eksporditollimakse.

Taotluse korral tuleb need andmed esitada kontrollitoimingute teostamiseks.

Esimeses lõigus sätestatud erandi kohaldamise ajal ei või tasumisele kuuluva imporditollimaksu summa olla väiksem summast, mis kuuluks tasumisele siis, kui erandit ei kohaldata.

Liikmesriigid, kes soovivad niisugustes uuringuprogrammides osaleda, esitavad eelnevalt komisjonile kavandatava uuringuprogrammi üksikasjalikud andmed, kaasa arvatud selle kavandatav kestus. Nad teatavad komisjonile programmi tegelikust elluviimisest ja tulemustest. Komisjon teavitab kõiki teisi liikmesriike.

▼M29







4.

PEATÜKK

Teabevahetus tolliasutuste vahel infotehnoloogia ja arvutivõrgu abil

Artikkel 4d

1. Kui liikmesriigid on koostöös komisjoniga välja töötanud elektroonilised süsteemid tolliprotseduuride või ettevõtjatega seotud teabe vahetamiseks, kasutavad tolliasutused selliseid süsteeme teabevahetuseks asjaomaste tolliasutuste vahel, ilma et see piiraks eritingimuste ja asjaomase protseduuri sätete kohaldamist, mida vastavalt vajadusele kohaldatakse mutatis mutandis.

2. Kui protseduuriga seotud tolliasutused asuvad eri liikmesriikides, peavad andmevahetuseks kasutatavad sõnumid vastama tolliasutuste vahel kokkulepitud ülesehitusele ja andmetele.

Artikkel 4e

1. Lisaks artikli 4a lõikes 2 esitatud tingimustele kehtestavad ja säilitavad tolliasutused piisavad turvameetmed eri süsteemide tõhusaks, usaldusväärseks ja turvaliseks toimimiseks.

2. Lõikes 1 sätestatud süsteemiturbe taseme tagamiseks registreeritakse kõik andmete sisestused, muudatused ja kustutused koos andmetega sellise töötlemise eesmärgi, täpse aja ja töötlemise läbiviinud isiku kohta. Algandmeid ja selliselt töödeldud andmeid säilitatakse vähemalt kolm kalendriaastat alates selle aasta lõpust, mida nimetatud andmed käsitlevad, kui ei ole teisiti kindlaks määratud.

3. Tolliasutused kontrollivad turvalisust regulaarselt.

4. Asjaomased tolliasutused teavitavad üksteist ja vajaduse korral asjaomaseid ettevõtjaid kõigist turvanõuete rikkumise kahtlustest.







5.

PEATÜKK

Riskijuhtimine

Artikkel 4f

1. Tolliasutused tegelevad riskijuhtimisega, et eristada tollikontrolliks või -järelevalveks ette nähtud kaupadega seotud riski taset ning otsustada, kas kaubad peavad läbima vastava tollikontrolli, ja kui see on nii, siis määrama kindlaks selle toimumise koha.

2. Riskitaseme määramine põhineb riskiga seotud sündmuse toimumise tõenäosusel ja selle tagajärgede hindamisel, kui sündmus peaks tõepoolest aset leidma. Tollikontrollile kuuluvaid kaubasaadetisi ja tollideklaratsioone valitakse juhuslikkuse põhimõttel.

Artikkel 4g

1. Tolliseadustiku artikli 13 lõikes 2 osutatud riskijuhtimine ühenduse tasandil toimub vastavalt ühtsele elektroonilisele riskijuhtimise raamistikule, mis koosneb järgmistest elementidest:

a) ühenduse tolliasutuste riskijuhtimise süsteem riskijuhtimise rakendamiseks, mis on nähtud ette liikmesriikide tolliasutuste vaheliseks ning nimetatud asutuste ja komisjoni vaheliseks igasuguse riskiteabe vahetuseks, mis aitaks tollikontrolli parandada;

b) ühised esmatähtsad kontrollivaldkonnad;

c) ühised riskikriteeriumid ja standardid ühtlustatud tollikontrolli rakendamiseks erijuhtudel.

2. Tolliasutused vahetavad lõike 1 punktis a osutatud süsteemi abil riskiga seotud teavet järgmistel juhtudel:

a) tolliasutuse hinnangul on riskid olulised ja tollikontroll vajalik ning kontrolli tulemused näitavad, et tolliseadustiku artikli 4 lõikes 25 osutatud sündmus on toimunud;

b) kontrolli tulemused ei näita, et tolliseadustiku artikli 4 lõikes 25 osutatud sündmus on toimunud, kuid asjaomane tolliasutus leiab, et oht kujutab endast suurt riski mujal ühenduses.

Artikkel 4h

1. Ühised esmatähtsad kontrollivaldkonnad hõlmavad konkreetseid tollikäitlusviise, kaubaliike, marsruute, transpordiliike või ettevõtjaid, kes teataval perioodil vajavad ulatuslikumat riskianalüüsi ja tollikontrolli.

2. Ühiste esmatähtsate kontrollivaldkondade kohaldamine põhineb riskianalüüsi ühtsel lähenemisviisil ja tollikontrolli võrdväärse taseme tagamiseks kontrollitavate kaupade või ettevõtjate valimisega seotud ühistel riskikriteeriumidel ja standarditel.

3. Ühistes esmatähtsates kontrollivaldkondades teostatud tollikontroll ei piira teisi kontrolle, mida tolliasutused tavaliselt läbi viivad.

Artikkel 4i

1. Artikli 4g lõike 1 punktis c 2 osutatud ühised riskikriteeriumid ja standardid sisaldavad järgmisi elemente:

a) riski(de) kirjeldus;

b) riskifaktorid või -näitajad, mida kasutatakse kaupade või ettevõtjate tollikontrolliks valimisel;

c) tolliasutuste läbiviidava tollikontrolli olemus;

d) punktis c nimetatud tollikontrolli kohaldamise kestus.

Esimeses lõigus nimetatud elementide kohaldamisest tulenev teave edastatakse ühenduse tolliasutuste riskijuhtimissüsteemi abil, millele on osutatud artikli 4g lõike 1 punktis a. Tolliasutused kasutavad seda oma riskijuhtimissüsteemides.

2. Tolliasutused teavitavad komisjoni kooskõlas lõikega 1 läbi viidud tollikontrolli tulemustest.

Artikkel 4j

Ühiste esmatähtsate kontrollivaldkondade kehtestamisel ning ühiste riskikriteeriumide ja standardite kohaldamisel võetakse arvesse järgmisi elemente:

a) proportsionaalsus riskiga;

b) kontrolli kohaldamise vajaduse pakilisus;

c) tõenäoline mõju kaubavoole, igale liikmesriigile ja kontrollimisressurssidele.

▼M33







6.

PEATÜKK

Registreerimis- ja identifitseerimissüsteem

Artikkel 4k

1. EORI numbrit kasutatakse ettevõtjate ja teiste isikute identifitseerimiseks nende suhetes tolliasutustega.

EORI numbri struktuur peab vastama lisas 38 sätestatud kriteeriumidele.

2. Kui EORI numbri väljaandmise eest vastutav asutus ei ole tolliasutus, nimetab iga liikmesriik ettevõtjate ja teiste isikute registreerimise ning nendele EORI numbrite väljaandmise eest vastutava ametiasutuse või vastutavad ametiasutused.

Liikmesriigi tolliasutus teatab komisjonile EORI numbri väljaandmise eest vastutava ametiasutuse või vastutavate ametiasutuste nime(d) ja aadressiandmed. Komisjon avaldab kõnealuse teabe Internetis.

3. Kui lõikest 1 ei tulene teisiti, võivad liikmesriigid kasutada EORI numbrina pädevate asutuste poolt ettevõtjale või teistele isikutele maksustamise, statistilistel või muudel eesmärkidel välja antud numbrit.

Artikkel 4l

1. Ühenduse tolliterritooriumil asuva ettevõtja registreerib tema asukoha liikmesriigi tolliasutus või määratud ametiasutus. Ettevõtja esitab registreerimistaotluse enne, kui ta alustab artikli 1 punktis 12 nimetatud tegevust. Ettevõtja, kes registreerimist ei taotlenud, võib seda teha oma esimese tehingu ajal.

2. Artikli 4k lõikes 3 osutatud juhtudel võib liikmesriik vabastada ettevõtja või teise isiku kohustusest taotleda EORI numbrit.

3. Kui ettevõtjal, kes ei asu ühenduse tolliterritooriumil, puudub EORI number, registreeritakse ta selle liikmesriigi tolliasutuse või määratud ametiasutuse poolt, kus ta esimest korda teeb üht järgnevast:

▼M35

a) esitab ühenduses üld- või tollideklaratsiooni, mis ei kujuta endast ühtegi järgnevalt loetletud deklaratsioonidest: i) artiklite 225–238 kohaselt esitatud tollideklaratsioon; ii) tollideklaratsioon ajutiseks impordiks või osutatud protseduuri lõpetamiseks reekspordiga; iii) muus ühise transiidiprotseduuri konventsiooni lepinguosalises kui Euroopa Liit asuva ettevõtja koostatud ühistransiidiprotseduuri kohane tollideklaratsioon, kui sama deklaratsiooni ei kasutata ühtlasi sisenemise või väljumise ülddeklaratsioonina; iv) Andorras või San Marinos asuva ettevõtja koostatud ühenduse transiidiprotseduuri kohane tollideklaratsioon, kui sama deklaratsiooni ei kasutata ühtlasi sisenemise või väljumise ülddeklaratsioonina;

▼M33

b) esitab ühenduses väljumise või sisenemise ülddeklaratsiooni;

c) peab artikli 185 lõike 1 kohaselt ajutise ladustamise rajatist;

d) taotleb artikli 324a või 372 kohast luba;

e) taotleb artikli 14a kohaselt volitatud ettevõtja sertifikaati.

4. Isik, kes ei ole ettevõtja, registreeritakse vaid juhul, kui täidetud on kõik järgmised tingimused:

a) registreerimist nõuab liikmesriigi õigus;

b) isikule ei ole varem välja antud EORI numbrit ning

c) isik teeb toimingu, mille puhul on lisa 30A või lisa 37 I jaotise kohaselt nõutav EORI number.

5. Lõikes 4 nimetatud juhtudel:

a) registreerib ühenduse tolliterritooriumil asuva isiku, kes ei ole lõikes 1 osutatud ettevõtja, isiku asukoha liikmesriigi tolliasutus või määratud ametiasutus;

b) registreerib mujal kui ühenduse tolliterritooriumil asuva isiku, kes ei ole lõikes 3 osutatud ettevõtja, selle liikmesriigi tolliasutus või määratud ametiasutus, kus ta on seotud tollialaste õigusaktidega hõlmatud tegevusega.

6. Ettevõtjad ja teised isikud saavad ainult ühe EORI numbri.

7. Käesoleva peatüki kohaldamisel kohaldatakse mutatis mutandis tolliseadustiku artikli 4 lõiget 2, et kindlaks määrata, kas isik asub liikmesriigis või ei.

Artikkel 4m

1. Ettevõtja ja teise isiku registreerimis- ja identifitseerimisandmed, mida töödeldakse artiklis 4o osutatud süsteemis, sisaldavad lisas 38d loetletud andmeid, mille suhtes kohaldatakse artikli 4o lõigetes 4 ja 5 sätestatud eritingimusi.

2. Kui liikmesriigid registreerivad ettevõtjaid ja teisi isikuid EORI numbri saamiseks, võivad nad neilt riigisiseses õiguses sätestatud eesmärkidel nõuda muid kui lisas 38d loetletud andmeid.

3. Liikmesriigid võivad nõuda, et ettevõtjad ja teised isikud esitaksid lõigetes 1 ja 2 osutatud andmed elektroonilisel teel.

Artikkel 4n

Ettevõtjad ja teised isikud kasutavad kõigis teadetes tolliasutustele EORI numbrit, kui see on nõutav. EORI numbrit kasutatakse ka tolliasutustevahelises ning tolliasutuste ja teiste ametiasutuste vahelises teabevahetuses artiklites 4p ja 4q sätestatud tingimustel.

Artikkel 4o

1. Liikmesriigid teevad koostööd komisjoniga, et töötada välja keskne elektrooniline info- ja sidesüsteem, mis sisaldab lisas 38d loetletud kõigi liikmesriikide esitatud andmeid.

2. Lõikes 1 osutatud süsteemi kasutades teevad tolliasutused komisjoniga koostööd, et töödelda lisa 38d kohaseid ettevõtjate ja teiste isikute registreerimis- ja identifitseerimisandmeid ja vahetada neid tolliasutuste vahel ning tolliasutuste ja komisjoni vahel.

Kesksüsteemis töödeldakse ainult lisas 38d loetletud andmeid.

3. Liikmesriigid tagavad oma riigisiseste süsteemide ajakohasuse, täielikkuse ja täpsuse.

4. Liikmesriigid laadivad kesksüsteemi korrapäraselt üles lisa 38d punktides 1–4 loetletud andmed ettevõtjate ja teiste isikute kohta iga kord, kui antakse välja uued EORI numbrid või kui kõnealused andmed muutuvad.

5. Kui vastav teave on liikmesriikide süsteemides olemas, laadivad liikmesriigid kesksüsteemi korrapäraselt üles ka lisa 38d punktides 5–12 loetletud andmed ettevõtjate ja teiste isikute kohta iga kord, kui antakse välja uued EORI numbrid või kui kõnealused andmed muutuvad.

6. Kesksüsteemi laaditakse üles vaid artikli 4l lõigete 1–5 kohaselt välja antud EORI numbrid koos muude lisas 38d loetletud andmetega.

7. Kui on kindlaks tehtud, et ettevõtja või teine isik lõpetab artikli 1 punktis 12 osutatud tegevuse, kajastavad liikmesriigid seda lisa 38d punktis 11 loetletud andmetes.

Artikkel 4p

Igas liikmesriigis võimaldab artikli 4k lõike 2 kohaselt määratud asutus selle liikmesriigi tolliasutustele otsejuurdepääsu lisas 38d osutatud andmetele.

Artikkel 4q

1. Igas liikmesriigis võivad üksteisele nende käsutuses olevatele lisa 38d punktides 1–4 osutatud andmetele juurdepääsu võimaldada järgmised asutused:

a) tolliasutused;

b) veterinaarasutused;

c) sanitaarasutused;

d) statistikaasutused;

e) maksuhaldurid;

f) pettusevastase võitluse eest vastutavad ametiasutused;

g) kaubanduspoliitika eest vastutavad ametiasutused, sh vajaduse korral põllumajandusasutused;

h) piirijulgeoleku eest vastutavad ametiasutused.

2. Lõikes 1 osutatud asutused võivad kõnealuses lõikes nimetatud andmeid talletada või neid omavahel vahetada ainult juhul, kui selline andmete töötlemine on vajalik kõnealuste asutuste juriidiliste kohustuste täitmiseks seoses tolliprotseduuriga hõlmatud kaupade liikumisega.

3. Liikmesriikide tolliasutused teatavad komisjonile lõikes 1 nimetatud asutuste aadressiandmed. Komisjon avaldab kõnealuse teabe Internetis.

Artikkel 4r

EORI numbrit ja lisas 38d osutatud andmeid töödeldakse kesksüsteemis ajavahemiku jooksul, mis on kindlaks määratud selle liikmesriigi õigusega, kes laadis üles artikli 4o lõigetes 4 ja 5 osutatud andmed.

Artikkel 4s

1. Käesolev määrus ei kahjusta ega mõjuta ühenduse ja riigisiseste õigusaktidega ette nähtud üksikisikute kaitset isikuandmete töötlemisel, ning eelkõige ei muuda see liikmesriikide kohustusi seoses isikuandmete töötlemisega direktiivi 95/46/EÜ alusel ega ühenduse institutsioonide ja asutuste kohustusi seoses isikuandmete töötlemisega määruse (EÜ) nr 45/2001 alusel.

2. Ettevõtjate ja teiste isikute identifitseerimis- ja registreerimisandmeid, mis on sätestatud lisa 38d punktides 1, 2 ja 3 loetletud andmekogumis, võib komisjon Internetis avaldada ainult juhul, kui nad on vabatahtlikult andnud selleks konkreetse ja teadliku kirjaliku nõusoleku. Kui selline nõusolek on antud, teatatakse sellest kooskõlas liikmesriigi õigusega artikli 4k lõike 2 kohaselt määratud liikmesriigi asutusele või tolliasutusele.

3. Isikute õigusi seoses nende lisas 38d loetletud registreerimisandmetega, mida töödeldakse liikmesriikide andmebaasides, kasutatakse vastavalt isikuandmed talletanud liikmesriigi seadusele ning vajaduse korral vastavalt direktiivi 95/46/EÜ rakendamiseks vastu võetud õigusaktidele.

Artikkel 4t

Andmekaitsega tegelevad liikmesriikide järelevalveasutused ja Euroopa Andmekaitseinspektor, tegutsedes mõlemad oma pädevuse piirides, teevad aktiivset koostööd ning tagavad artikli 4o lõikes 1 osutatud süsteemi koordineeritud järelevalve.

▼M10







II JAOTIS

SIDUV INFORMATSIOON







1. PEATÜKK

Määratlused

Artikkel 5

Käesolevas jaotises kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. siduv informatsioon— ühenduse kõikide liikmesriikide ametkondadele siduv tariifiinformatsioon või päritoluinformatsioon, kui artiklitega 6 ja 7 ettenähtud tingimused on täidetud;

2. taotleja— tariifiga seotud küsimustes isik, kes on esitanud tollile taotluse siduva tariifiinformatsiooni saamiseks; päritoluga seotud küsimustes isik, kes on esitanud tollile taotluse siduva päritoluinformatsiooni saamiseks ja kellel on selleks mõjuv põhjus;

3. informatsiooni saaja— isik, kelle nimele siduv informatsioon välja antakse.







2. PEATÜKK

Siduva informatsiooni saamise kord — Informatsiooni andmine taotlejatele ja selle edastamine komisjonile

Artikkel 6

1. Taotlused siduva informatsiooni saamiseks esitatakse kirjalikult kas selle liikmesriigi või nende liikmesriikide pädevatele tolliasutustele, kus informatsiooni kasutatakse, või taotleja asukoha liikmesriigi pädevatele tolliasutustele.

▼M18

Siduva tariifiinformatsiooni taotlused esitatakse lisas 1B esitatud näidisele vastaval vormil.

▼M10

2. Siduva tariifiinformatsiooni taotlus esitatakse ainult ühe kaubaliigi kohta. Siduva päritoluinformatsiooni taotlus esitatakse ainult ühe kaubaliigi kohta ja ühe päritoluga seotud asjaolude kogumi kohta.

3.

A) Siduva tariifiinformatsiooni taotlus peab sisaldama järgmisi andmeid: a) informatsiooni saaja nimi ja aadress; b) taotleja nimi ja aadress, kui taotleja ei ole ühtlasi informatsiooni saaja; c) tollinomenklatuur, mille alusel kaupa klassifitseeritakse. Kui taotleja soovib saada kauba tariifset klassifikatsiooni ühe seadustiku artikli 20 lõike 3 punktis b ja lõike 6 punktis b nimetatud nomenklatuuri alusel, peab ta kõnelause nomenklatuuri siduva tariifiinformatsiooni taotluses otseselt nimetama; d) kauba üksikasjalik kirjeldus, mis võimaldab seda identifitseerida ja määrata selle tariifne klassifikatsioon tollinomenklatuuri alusel; e) kauba koostis ja selle määramiseks kasutatavad kontrollimeetodid, kui tariifne klassifikatsioon sellest sõltub; f) lisadena olemasolevad proovid ja näidised, fotod, joonised, kataloogid või muud dokumendid, mis võivad tollil aidata määrata kauba õiget tariifset klassifikatsiooni tollinomenklatuuri alusel; g) soovitud tariifne klassifikatsioon; h) nõusolek esitada tolli taotluse korral kõikide lisatud dokumentide tõlge asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde (või ühte selle ametlikest keeltest); i) märge konfidentsiaalsena käsitletavate andmete kohta; j) taotleja märkus, kas temale teadaolevalt on siduvat tariifiinformatsiooni identse või sarnase kauba kohta ühenduses juba taotletud või välja antud; ▼M24 k) nõusolek, et antud informatsiooni võib säilitada komisjoni andmebaasis ja et siduva tariifiinformatsiooni üksikasju, sealhulgas fotosid, visandeid, brošüüre jne võib avalikustada Internetis, välja arvatud selline informatsioon, mille taotleja on märgistanud konfidentsiaalsena; kohaldatakse kehtivaid teabe kaitset reguleerivaid sätteid. ▼M10

B) Siduva päritoluinformatsiooni taotlus peab sisaldama järgmisi andmeid: a) informatsiooni saaja nimi ja aadress; b) taotleja nimi ja aadress, kui taotleja ei ole ühtlasi informatsiooni saaja; c) kohaldatav õiguslik alus vastavalt seadustiku artiklitele 22 ja 27; d) kauba üksikasjalik kirjeldus ja selle tariifne klassifikatsioon; e) kauba koostis ja selle määramiseks kasutatavad kontrollimeetodid ning vajaduse korral selle tehasehind; f) päritolu kindlaksmääramise tingimused, kasutatud materjalide kirjeldus ja päritolu, tariifne klassifikatsioon, vastavad väärtused ja asjaolude kirjeldus (tollitariifistiku rubriiginumbrite muutmise, lisandväärtuse, toimingu või protsessi kirjeldusega seotud eeskirjad või muud konkreetsed eeskirjad), mis võimaldab kõnealuseid tingimusi täita; eelkõige tuleb mainida, millist päritolureeglit on kauba suhtes kohaldatud ja millist päritolu kaubale soovitakse; g) lisadena olemasolevad proovid ja näidised, fotod, joonised, kataloogid või muud dokumendid kauba koostise ja koostematerjali kohta, mille abil saab kirjeldada tootmisprotsessi või töötlemist, mille nimetatud materjalid on läbinud; h) nõusolek esitada tolli taotluse korral kõikide lisatud dokumentide tõlge asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde (või ühte selle ametlikest keeltest); i) märge konfidentsiaalsena käsitletavate andmete kohta, mis on seotud üldsuse või ametkondadega; j) taotleja märkus, kas temale teadaolevalt on siduvat tariifiinformatsiooni või siduvat päritoluinformatsiooni kauba või materjalide kohta, mis on punktides d või f nimetatud kaubaga identsed või sarnased, ühenduses juba taotletud või välja antud; k) nõusolek, et antud informatsiooni võib säilitada Euroopa Ühenduste Komisjoni avalikus andmebaasis; lisaks seadustiku artiklile 15 kohaldatakse siiski ka liikmesriikides kehtivaid andmekaitset reguleerivaid õigusakte.

4. Kui tolli hinnangul ei sisalda laekunud taotlus kõiki põhjendatud arvamuse kujundamiseks vajalikke andmeid, nõuab toll, et taotleja esitaks puuduvad andmed. Artiklis 7 nimetatud kolme kuu või 150 päeva pikkused tähtajad hakkavad kulgema kuupäevast, mil tollil on otsuse tegemiseks kogu informatsioon olemas; toll teatab taotlejale, et on taotluse kätte saanud, ning samuti tähtaja alguskuupäeva.

5. Nende tolliasutuste nimekiri, kelle liikmesriigid on määranud siduva informatsiooni taotlusi vastu võtma või siduvat informatsiooni välja andma, avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias.

Artikkel 7

1. Siduv informatsioon antakse taotlejale niipea kui võimalik.

a) Tariifiga seotud küsimused: kui kolme kuu jooksul alates taotluse vastuvõtmisest ei ole olnud võimalik taotlejale siduvat tariifiinformatsiooni anda, võtab toll taotlejaga ühendust, et teatada talle viivituse põhjus ja aeg, millal on võimalik informatsiooni anda.

b) Päritoluga seotud küsimused: informatsioon antakse 150-päevase tähtaja jooksul alates taotluse vastuvõtmise kuupäevast.

2. Siduv informatsioon antakse lisas 1 (siduv tariifiinformatsioon) või lisas 1 A (siduv päritoluinformatsioon) esitatud näidisele vastaval vormil. Vormil näidatakse, milliseid andmeid käsitletakse konfidentsiaalsetena. Märgitakse ära seadustiku artiklis 243 ettenähtud kaebuse esitamise õigus.

▼M24

Artikkel 8

1. Siduva tariifiinformatsiooni puhul edastavad liikmesriikide tolliasutused viivitamatult komisjonile:

a) koopia siduva tariifiinformatsiooni taotlusest (esitatud lisas 1B);

b) koopia antud siduvast tariifiinformatsioonist (lisa 1 eksemplar 2);

c) lisas 2 esitatud eksemplaris 4 märgitud andmed.

Siduva päritoluinformatsiooni korral edastavad nad komisjonile viivitamatult antud siduva päritoluinformatsiooni asjakohased andmed.

Need edastatakse elektroonilisel teel.

2. Liikmesriigi taotluse korral saadab komisjon viivitamatult liikmesriigile kooskõlas lõikega 1 saadud andmed. Need edastatakse elektroonilisel teel.

3. Siduva tariifiinformatsiooni taotluse elektrooniliselt edastatud andmed, antud siduv tariifiinformatsioon ja lisa 1 eksemplari 4 andmed säilitatakse komisjoni keskandmebaasis. Siduva tariifiinformatsiooni andmeid, sealhulgas fotosid, visandeid, brošüüre jne võib avalikustada Internetis, välja arvatud sellist salajast teavet, mis on märgitud antud siduva tariifiinformatsiooni lahtritesse 3 ja 8.

▼M10







3. PEATÜKK

Siduva informatsiooni vastuolude korral kohaldatavad sätted

Artikkel 9

1. Kui siduva informatsiooni teadete vahel on vastuolud:

— paneb komisjon omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel küsimuse arutlusele komitee järgmise kuu istungil või kui see ei õnnestu, siis sellele järgneval istungil,

— kooskõlas komiteemenetlusega võtab komisjon võimalikult kiiresti ja hiljemalt kuue kuu jooksul esimeses taandes nimetatud istungi toimumisest alates vastu asjakohase meetme, mis tagab tollinomenklatuuri ja päritolureeglite ühtse kohaldamise.

2. Lõike 1 kohaldamisel loetakse siduvat päritoluinformatsiooni vastuoluliseks, kui see annab erineva päritolu toodetele, mis:

— kuuluvad sama tariifirubriigi alla ja mille päritolu määrati kindlaks samade päritolureeglite alusel ja

— mis on saadud sama tootmisprotsessi tulemusel.







4. PEATÜKK

Siduva informatsiooni õiguslikud tagajärjed

Artikkel 10

1. Siduvale informatsioonile võib tugineda ainult informatsiooni saaja, ilma et see piiraks seadustiku artiklite 5 ja 64 kohaldamist.

2.

a) Tariifiga seotud küsimused: toll võib nõuda, et informatsiooni saaja teataks neile tolliformaalsuste täitmise ajal, et ta omab tollivormistuses oleva kauba kohta siduvat tariifiinformatsiooni.

b) Päritoluga seotud küsimused: siduva päritoluinformatsiooni kohaldamise eest vastutavad asutused võivad nõuda, et informatsiooni saaja teataks tolliformaalsuste täitmise ajal kõnealustele asutustele, et ta omab nimetatud formaalsustega hõlmatud kauba kohta siduvat päritoluinformatsiooni.

3. Siduva informatsiooni saaja võib informatsiooni kasutada teatava kauba puhul ainult siis, kui:

a) tariifiga seotud küsimustes on tollile tõendatud, et kõnealune kaup vastab igakülgselt esitatud informatsioonis kirjeldatud kaubale;

b) päritoluga seotud küsimustes on lõike 2 punktis b nimetatud asutustele tõendatud, et kõnealune kaup ja selle päritolu määravad asjaolud vastavad igakülgselt esitatud informatsioonis kirjeldatud kaubale ja asjaoludele.

4. Toll (siduva tariifiinformatsiooni küsimustes) või lõike 2 punktis b nimetatud asutused (siduva päritoluinformatsiooni küsimustes) võivad nõuda kõnealuse informatsiooni tõlkimist asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde või ühte selle ametlikest keeltest.

Artikkel 11

Siduv tariifiinformatsioon, mida liikmesriigi toll on andnud alates 1. jaanuarist 1991, on samadel tingimustel siduv kõikide liikmesriikide pädevatele asutustele.

Artikkel 12

1. Seadustiku artikli 12 lõikes 5 nimetatud seaduse või meetme vastuvõtmisel rakendab toll vajalikke abinõusid tagamaks, et siduvat informatsiooni antakse edaspidi ainult kooskõlas kõnealuse seaduse või meetmega.

2.

a) Lõike 1 kohaldamisel võetakse siduva tariifiinformatsiooni puhul arvesse järgmisi tähtpäevi: — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis i viidatud määruste puhul, mis käsitlevad tollinomenklatuuri muudatusi, nende jõustumise päev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis i viidatud määruste puhul, kus määratletakse kaupade tariifne klassifikatsioon tollinomenklatuuri alusel või mis mõjutavad seda, nende Euroopa Ühenduste Teataja L-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad koondnomenklatuuri selgitavate märkuste muudatusi, nende Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis ii viidatud Euroopa Ühenduste Kohtu otsuste puhul otsuse tegemise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti a alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad liigitusarvamuse vastuvõtmist või harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri tõlgendusreeglite muutmist tollikoostöö nõukogu poolt, komisjoni teatise Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldamise kuupäev.

b) Lõike 1 kohaldamisel võetakse siduva päritoluinformatsiooni suhtes arvesse järgmisi tähtpäevi: — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis i viidatud määruste puhul, mis käsitlevad kauba päritolu kindlaksmääramist ja artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud reegleid, nende jõustumise päev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis käsitlevad selgitavate märkuste muutmist ja ühenduse tasandil vastuvõetud arvamusi, nende Euroopa Ühenduste Teataja L-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud Euroopa Ühenduse Kohtu otsuste puhul otsuse tegemise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad arvamusi päritolu kohta või Maailma Kaubandusorganisatsiooni poolt vastuvõetud selgitavaid märkusi, komisjoni teatise Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldamise kuupäev, — seadustiku artikli 12 lõike 5 punkti b alapunktis ii viidatud meetmete puhul, mis puudutavad Maailma Kaubandusorganisatsiooni päritolureeglite lepingu lisas ja rahvusvahelistes lepingutes vastuvõetud meetmeid, nende jõustumise päev.

3. Komisjon teatab niipea kui võimalik tollile käesolevas artiklis nimetatud meetmete ja seaduste vastuvõtmise kuupäevad.







5. PEATÜKK

Siduva informatsiooni kehtivusaja lõppemise korral kohaldatavad sätted

Artikkel 13

Kui siduv informatsioon tühistatakse või kaotab kehtivuse vastavalt seadustiku artikli 12 lõike 4 teisele lausele ja artikli 12 lõikele 5, teatab informatsiooni andnud tolliasutus sellest komisjonile niipea kui võimalik.

Artikkel 14

1. Kui seadustiku artikli 12 lõikes 5 nimetatud põhjustel kehtetu siduva informatsiooni saaja soovib kasutada võimalust tugineda sellisele informatsioonile kõnealuse artikli lõikes 6 sätestatud tähtaja jooksul, teatab ta sellest tollile ja esitab vajaduse korral kõik asjakohaste tingimuste täitmise kontrollimiseks vajalikud dokumendid.

2. Erijuhtudel, kui komisjon võtab kooskõlas seadustiku artikli 12 lõike 7 teise lõiguga vastu meetme, milles kaldutakse kõrvale kõnealuse artikli lõikes 6 sätestatust, või kui lõikes 1 nimetatud tingimused selleks, et tugineda jätkuvalt siduvale tariifiinformatsioonile või siduvale päritoluinformatsioonile, ei ole täidetud, teatab toll sellest informatsiooni saajale kirjalikult.

▼M29







IIA

JAOTIS

VOLITATUD ETTEVÕTJAD







1.

PEATÜKK

Sertifikaatide andmise kord







1.

Jagu

Üldsätted, soodustused

Artikkel 14a

1. Ilma, et see piiraks tollieeskirjadega ette nähtud lihtsustuste kasutamist, võivad tolliasutused ettevõtja taotluse alusel ja vastavalt tolliseadustiku artiklile 5a välja anda järgmised volitatud ettevõtja sertifikaadid:

a) volitatud ettevõtja (AEO) sertifikaat (tollialased lihtsustused) – ettevõtjatele, kes taotlevad tollieeskirjadega ette nähtud lihtsustusi ja kes vastavad artiklites 14h, 14i ja 14j sätestatud tingimustele;

b) volitatud ettevõtja (AEO) sertifikaat (turvalisus ja julgeolek) – ettevõtjatele, kes taotlevad turvalisuse- ja julgeolekualaseid tollikontrolli hõlbustusi kauba sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile või kauba lahkumisel ühenduse tolliterritooriumilt ning kes vastavad artiklites 14h–14k sätestatud tingimustele;

c) volitatud ettevõtja (AEO) sertifikaat (tollialased lihtsustused/turvalisus ja julgeolek) – ettevõtjatele, kes taotlevad punktis a kirjeldatud lihtsustusi ja punktis b kirjeldatud hõlbustusi ning kes vastavad artiklites 14h–14k sätestatud tingimustele.

2. Tolliasutused võtavad asjakohaselt arvesse ettevõtjate, eriti väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate iseärasusi.

Artikkel 14b

1. Kui artikli 14a lõike 1 punktides a või c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi omanik taotleb ühte või mitut artiklites 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a, 313b, 324a, 324e, 372, 454a ja 912g osutatud luba, ei kontrolli tolliasutused uuesti nende tingimuste täitmist, mida on volitatud ettevõtja sertifikaadi andmisel juba kontrollitud.

2. Kui sisenemise ülddeklaratsiooni on esitanud artikli 14a lõike 1 punktis b või c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi omanik, võib pädev tolliasutus teatada volitatud ettevõtjale enne kauba saabumist ühenduse tolliterritooriumile, millal on kaubasaadetis pärast julgeoleku ja turvalisuse riskianalüüsi valitud täiendavaks füüsiliseks kontrolliks või mitte. Selline teatis esitatakse üksnes juhul, kui see ei ohusta läbiviidavat kontrolli.

Liikmesriigid võivad teha füüsilist kontrolli isegi siis, kui volitatud ettevõtjat ei ole enne kauba saabumist ühenduse tolliterritooriumile teavitatud saadetise valimisest selliseks kontrolliks.

Kaupade väljaviimisel ühenduse tolliterritooriumilt kohaldatakse esimese ja teise lõigu sätteid mutatis mutandis.

3. Artikli 14a lõike 1 punktis b või c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi omanik, kes impordib või ekspordib kaupu, võib esitada lisa 30A jaotise 2.5 kohaseid lihtsustatud andmenõudeid sisaldavaid sisenemise ja väljumise ülddeklaratsioone.

Vedajatel, ekspediitoritel ja tolliagentidel, kellel on artikli 14a lõike 1 punktis b või c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaat ja kes tegelevad artikli 14a lõike 1 punktis b või c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi omanike nimel kaupade impordi või ekspordiga, on samuti õigus esitada lisa 30A jaotise 2.5 kohaseid lihtsustatud andmenõudeid sisaldavaid sisenemise ja väljumise ülddeklaratsioone.

Volitatud ettevõtja sertifikaadi omanikelt, kellel on õigus esitada lihtsustatud andmenõuetega deklaratsioone, võidakse nõuda täiendavaid andmeid, et tagada kolmandate riikidega sõlmitud rahvusvahelistes kokkulepetes sätestatud vastastikuse tunnustamise süsteemide ja julgeolekumeetmete toimimine.

4. Volitatud ettevõtja sertifikaadi omanike suhtes viiakse läbi vähem füüsilisi ja dokumendikontrolle kui teiste ettevõtjate suhtes. Teatava konkreetse ohu või muudes ühenduse õigusaktides sätestatud kontrollikohustuste arvesse võtmiseks võivad tolliasutused teisiti otsustada.

Kui pädev tolliasutus valib siiski pärast riskianalüüsi läbivaatuseks kaubasaadetise, mille kohta sisenemise või väljumise ülddeklaratsiooni või tollideklaratsiooni on esitanud volitatud ettevõtja, viib ta vajalikud kontrollid läbi esmajärjekorras. Volitatud ettevõtja taotlusel ja kokkuleppel asjaomase tolliasutusega võib kõnealuseid kontrolle teha mujal kui asjaomase tolliasutuse asukohas.

5. Lõigetes 1–4 sätestatud soodustusi kohaldatakse juhul, kui asjaomane ettevõtja esitab vajalikud volitatud ettevõtja sertifikaadi numbrid.







2.

Jagu

Volitatud ettevõtja sertifikaadi taotlus

Artikkel 14c

1. Taotlus volitatud ettevõtja sertifikaadi saamiseks esitatakse paberkandjal või elektrooniliselt vastavalt lisas 1C esitatud näidisele.

2. Kui tolliasutus leiab taotluse vastuvõtmisel, et see ei sisalda kõiki nõutavaid andmeid, teeb tolliasutus 30 kalendripäeva jooksul taotluse vastuvõtmisest ettevõtjale põhjendatud ettepaneku esitada asjakohane teave.

Artikli 14l lõikes 1 ja artikli 14o lõikes 2 osutatud tähtajad hakkavad kehtima kuupäevast, mil tolliasutus on saanud kõik avalduse vastuvõtmiseks vajalikud andmed. Tolliasutused teavitavad ettevõtjat sellest, et avaldus on vastu võetud, ning teatavad kuupäeva, millest alates osutatud tähtaeg kehtima hakkab.

Artikkel 14d

1. Avaldus esitatakse ühele järgmistest tolliasutustest:

a) liikmesriigi tolliasutusele, kus on taotleja asjaomase tolliprotseduuriga seotud keskne raamatupidamine ning kus teostatakse taotletava volitatud ettevõtja sertifikaadiga hõlmatud toiminguid vähemalt osaliselt;

b) liikmesriigi tolliasutusele, kus pädeval tolliasutusel on infotehnoloogia ja arvutivõrgu abil taotleja arvutisüsteemi kaudu võimalik ligi pääseda taotleja asjaomase tolliprotseduuriga seotud kesksele raamatupidamisele ning kus toimub taotleja põhiline logistiline juhtimistegevus ja kus teostatakse taotletava volitatud ettevõtja sertifikaadiga hõlmatud toiminguid vähemalt osaliselt.

Taotleja keskne raamatupidamine, millele on osutatud punktides a ja b, peab sisaldama andmeid ja dokumentatsiooni, mis võimaldavad tolliasutusel kontrollida volitatud ettevõtja sertifikaadi saamiseks vajalikke tingimusi ja kriteeriume ning teostada nende üle järelevalvet.

2. Kui lõike 1 alusel ei ole võimalik pädevat tolliasutust määrata, esitatakse avaldus ühele järgmistest tolliasutustest:

a) liikmesriigi tolliasutusele, kus on taotleja asjaomase tolliprotseduuriga seotud keskne raamatupidamine;

b) selle liikmesriigi tolliasutusele, kus on võimalik asjaomase tolliprotseduuriga seotud kesksele raamatupidamisele ligi pääseda, nagu on osutatud lõike 1 punktis b, ning kus toimub taotleja põhiline logistiline juhtimistegevus.

3. Kui osa asjaomaseid andmeid ja dokumentatsiooni hoitakse mõnes teises liikmesriigis kui see, kus asub tolliasutus, kellele avaldus on esitatud vastavalt lõigetele 1 või 2, täidab taotleja nõuetekohaselt lisas 1C esitatud taotluse vormi lahtrid 13, 16, 17 ja 18.

4. Kui taotlejal on ladustamisrajatis või muud valdused mõnes teises liikmesriigis kui see, kus asub tolliasutus, kellele avaldus on esitatud vastavalt lõigetele 1 või 2, märgib taotleja asjakohase teabe lisas 1C esitatud taotluse vormi lahtrisse 13, et hõlbustada kõnealuse liikmesriigi tolliasutusel asjaomaste tingimuste kontrollimist ladustamisrajatises või muus valduses.

5. Käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud juhtudel kohaldatakse artiklis 14m kehtestatud konsulteerimiskorda.

6. Taotleja peab tagama kergesti ligipääsetava keskuse või taotleja juhtkonda kuuluva kontaktisiku olemasolu, et muuta tolliasutustele kättesaadavaks kogu teave, mida on vaja ettenähtud nõuetele vastavuse tõendamiseks, et välja anda volitatud ettevõtja sertifikaat.

7. Võimaluse piires edastavad taotlejad vajalikud andmed tolliasutusele elektrooniliselt.

Artikkel 14e

Liikmesriigid edastavad komisjonile nimekirja oma pädevatest asutustest, kuhu taotlused ning kõik selle hilisemad muudatused tuleb saata. Komisjon edastab kõnealuse teabe teistele liikmesriikidele või muudab selle Internetis kättesaadavaks.

Nende asutuste ülesanne on ka välja anda volitatud ettevõtja sertifikaate.

Artikkel 14f

Taotlusi ei kiideta heaks järgmistel juhtudel:

a) taotlus ei vasta artiklite 14c ja 14d sätetele;

b) taotleja on mõistetud või võidakse mõista süüdi oma majandustegevusega seotud raske kuriteo toimepaneku eest või teda süüdistatakse selles või taotluse esitamise hetkel toimub pankrotimenetlus;

c) taotlejal on tolliasjades seaduslik esindaja, kes taotleja seadusliku esindajana tegutsedes on mõistetud või võidakse mõista süüdi tollieeskirjade rikkumisega seotud raske kuriteo eest või teda süüdistatakse selles;

d) taotlus esitatakse kolme aasta jooksul pärast volitatud ettevõtja sertifikaadi kehtetuks tunnistamist vastavalt artikli 14v lõikele 4.







3.

Jagu

Volitatud ettevõtja sertifikaadi andmise tingimused ja kriteeriumid

Artikkel 14g

Taotleja ei pea olema asutatud ühenduse tollipiirkonnas järgmistel juhtudel:

a) kui ühenduse ja ettevõtja asukohaks oleva kolmanda riigi vahelises rahvusvahelises kokkuleppes sätestatakse volitatud ettevõtja sertifikaatide vastastikune tunnustamine ja määratakse kindlaks halduskord, mille alusel võib liikmesriigi tolliasutus vajaduse korral teostada asjakohast kontrolli;

b) kui artikli 14a lõike 1 punktis b osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi saamise taotluse on teinud lennundus- või laevandusettevõte, mis ei ole asutatud ühenduses, ent mille piirkondlik asutus asub ühenduse territooriumil ja mis saab juba kasu artiklites 324e, 445 või 448 kirjeldatud lihtsustustest.

Esimese lõigu punktis b osutatud juhul loetakse, et taotleja juba vastab artiklites 14h, 14i ja 14j sätestatud tingimustele; ta on kohustatud täitma ka artikli 14k lõikes 2 sätestatud tingimust.

Artikkel 14h

1. Tolliseadustiku artikli 5a lõike 2 esimeses taandes osutatud andmeid tollieeskirjadele vastavuse kohta käsitatakse nõuetekohasena, kui järgmised isikud ei ole taotluse esitamisele eelnenud viimase kolme aasta jooksul tõsiselt või korduvalt rikkunud tollieeskirju:

a) taotleja;

b) isikud, kes vastutavad taotluse esitanud ettevõtte eest või kontrollivad selle juhtimist;

c) vastavalt vajadusele taotleja seaduslik esindaja tolliküsimustes;

d) taotluse esitanud ettevõttes tolliküsimuste eest vastutav isik.

Andmeid võib tollieeskirjadele vastavuse kohta lugeda nõuetekohaseks ka juhul, kui pädev tolliasutus peab korduvaid rikkumisi vähetähtsaks, võrreldes tollialaste tegevuste arvu või mahuga, ja kui need ei tekita kahtlust taotleja heausksuse suhtes.

2. Kui taotluse esitanud ettevõtet kontrollivad isikud on registreeritud või asuvad kolmandas riigis, hindavad tolliasutused nende vastavust tollinõuetele kättesaadavate dokumentide ja andmete põhjal.

3. Kui taotleja ettevõte on asutatud vähem kui kolm aastat tagasi, hindavad tolliasutused tema vastavust tollinõuetele nende käsutuses olevate dokumentide ja andmete põhjal.

Artikkel 14i

Et tolliasutused saaksid tuvastada, kas taotlejal on nõuetekohane äridokumentide ja vajaduse korral ka transpordiandmete haldamise süsteem vastavalt tolliseadustiku artikli 5a lõike 2 teisele taandele, peab taotleja täitma järgmisi nõudeid:

a) pidama raamatupidamissüsteemi, mis on vastavuses selles liikmesriigis üldiselt tunnustatud raamatupidamispõhimõtetega, kus raamatupidamisarvestus toimub, ja mis lihtsustab auditipõhiseid tollikontrolle;

b) võimaldama tolliasutusele füüsilise või elektroonilise ligipääsu oma tolliandmete ja vajaduse korral transpordiandmete haldamise süsteemile;

c) kasutama logistikasüsteemi, mis eristab ühenduse kaupu ja ühenduseväliseid kaupu;

d) kohaldama halduskorraldust, mis vastab ettevõtte tüübile ja suurusele ning mis on sobiv kaubavoogude haldamiseks, samuti peab ettevõttel olema sisekontroll, millega on võimalik tuvastada ebaseaduslikke või ebaregulaarseid tehinguid;

e) vajadusel kohaldama nõuetekohast korda kaubanduspoliitiliste meetmete või põllumajandustoodetega kauplemisega seotud litsentside ja lubade käsitlemiseks;

f) kohaldama nõuetekohast korda ettevõtte dokumentide ja andmete arhiveerimiseks ning andmete kaotsimineku kaitseks;

g) tagama, et töötajaid on teadlikud vajadusest teavitada tolliasutusi kohe, kui ilmnevad raskused seoses tollieeskirjade järgmisega, ja määrama kindlaks isikud, kes tolliasutusi sellistest juhtudest teavitavad;

h) rakendama sobivaid infotehnoloogilisi turvameetmeid oma arvutisüsteemi kaitsmiseks volitamata sissetungide eest ja taotleja süsteemide turvalisuse tagamiseks;

Artikli 14a lõike 1 punktis b osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi taotlemise korral ei pea taotleja täitma käesoleva artikli esimese lõigu punktis c sätestatud nõuet.

Artikkel 14j

1. Tolliseadustiku artikli 5a lõike 2 kolmandas taandes osutatud tingimust taotleja maksejõulisuse kohta käsitatakse täidetuna, kui tema maksejõulisust on võimalik tõendada viimase kolme aasta kohta.

Maksejõulisus käesoleva artikli mõistes tähendab head rahalist seisu, mis on piisav taotleja kohustuste täitmiseks, võttes nõuetekohaselt arvesse ettevõtte majandustegevuse iseärasusi.

2. Kui taotleja ettevõte on asutatud vähem kui kolm aastat tagasi, hinnatakse tema maksejõulisust kättesaadavate dokumentide ja andmete põhjal.

Artikkel 14k

1. Taotleja julgeoleku ja turvalisuse standardid, millele on osutatud tolliseadustiku artikli 5a lõike 2 neljandas taandes, loetakse piisavaks, kui järgmised tingimused on täidetud:

a) taotletava sertifikaadiga hõlmatud toimingutega seoses kasutatavad hooned on ehitatud materjalist, mis takistavad ebaseaduslikku sisenemist ja kaitsevad ebaseadusliku sissetungi eest;

b) kasutada tuleb sobivaid sissepääsukontrolli meetmeid, et hoida ära volitamata juurdepääs veoaladele, laadimiskaidele ja lastialadele;

c) kaupade käitlemise meetmed hõlmavad kaitset mis tahes materjali sisseviimise, vahetamise või kaotamise ning kaubasaadetiste omavolilise avamise eest;

d) vajaduse korral on välja töötatud keeldude ja piirangutega seotud impordi- ja/või ekspordilitsentside käitlemise ja nende kaupade muudest kaupadest eristamise kord;

e) taotleja on rakendanud meetmeid, mis võimaldavad tema äripartnereid selgesti tuvastada, et kindlustada rahvusvaheline tarneahel;

f) taotleja teostab turvalisusega seotud ametikohtadel töötavate isikute suhtes seadusega lubatud piires julgeolekukontrolli ning viib läbi perioodilisi taustauuringuid;

g) taotleja tagab, et tema asjaomased töötajad osalevad aktiivselt turvateadlikkuse tõstmise programmides.

2. Kui lennundus- või laevandusettevõte, mis ei ole asutatud ühenduses, ent omab seal piirkondlikku kontorit ja saab kasu artiklites 324e, 445 või 448 osutatud lihtsustustest, esitab taotluse artikli 14a lõike 1 punktis b osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi saamiseks, peab ta vastama ühele järgmistest tingimustest:

a) omama rahvusvaheliselt tunnustatud turvalisus- ja/või julgeolekusertifikaati, mis on välja antud asjaomaseid transpordisektoreid käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide alusel;

b) omama kokkuleppelise esindaja staatust, millele on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 2320/2002, ( 2 ) ja vastama komisjoni määruses (EÜ) nr 622/2003 ( 3 ) sätestatud nõuetele;

c) omama sertifikaati, mis on välja antud väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvas riigis, kui kahepoolne kokkulepe ühenduse ja kolmanda riigi vahel tagab sertifikaadi tunnustamise kõnealuses kokkuleppes esitatud tingimustel.

Kui lennundus- või laevandusettevõttel on käesoleva lõike punktis a osutatud sertifikaat, peab ta täitma lõikes 1 sätestatud tingimusi. Sertifikaati väljaandev tolliasutus loeb lõikes 1 sätestatud kriteeriumid täidetuks niivõrd, kuivõrd rahvusvahelise sertifikaadi väljaandmise kriteeriumid on samaväärsed või vastavad lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele.

3. Kui taotleja on registreeritud ühenduses ja on kokkuleppeline esindaja, kellele on osutatud määruses (EÜ) nr 2320/2002, ning täidab määruses (EÜ) nr 622/2003 ette nähtud nõudeid, loetakse lõikes 1 sätestatud kriteeriumid täidetuks selles osas, mille suhtes ettevõtja on kokkuleppelise esindaja staatuse omandanud.

4. Kui ühenduses registreeritud taotlejal on rahvusvaheliste konventsioonide alusel väljaantud rahvusvaheliselt tunnustatud turvalisus- ja/või julgeolekusertifikaat, ühenduse õigusaktide alusel välja antud Euroopa turvalisus- ja/või julgeolekusertifikaat, Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni rahvusvaheline standard või Euroopa standardiorganisatsioonide Euroopa standard, loetakse lõikes 1 osutatud kriteeriumid täidetuks niivõrd, kuivõrd nende sertifikaatide väljaandmise tingimused on samaväärsed või vastavad käesolevas määruses sätestatud kriteeriumidele.







4.

Jagu

Volitatud ettevõtja sertifikaadi väljaandmise kord

Artikkel 14l

1. Sertifikaati väljaandev tolliasutus edastab taotluse kõigi teiste liikmesriikide tolliasutustele viie tööpäeva jooksul alates taotluse kättesaamise päevast vastavalt artiklile 14c, kasutades selleks artiklis 14x osutatud sidesüsteemi.

2. Kui mõne teise liikmesriigi tolliasutusel on asjakohast teavet, mis võib takistada sertifikaadi andmist, edastab ta selle teabe sertifikaati väljaandvale tolliasutusele 35 kalendripäeva jooksul alates lõikes 1 ette nähtud teavitamisest, kasutades selleks artiklis 14x osutatud sidesüsteemi.

Artikkel 14m

1. Liikmesriikide tolliasutuste vaheline konsultatsioon on nõutav, kui sertifikaati väljaandev tolliasutus ei ole suuteline kontrollima vastavust ühele või mitmele artiklites 14g–14k osutatud kriteeriumile teabe või kontrollimisvõimaluse puudumise tõttu. Sellisel juhul viivad liikmesriikide tolliasutused konsultatsiooni läbi 60 kalendripäeva jooksul pärast sertifikaati väljaandva tolliasutuse teabe edastamist, et volitatud ettevõtja sertifikaadi väljaandmine või taotluse tagasilükkamine võiks toimuda artikli 14o lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul.

Kui tolliasutus, kelle poole pöörduti, ei reageeri 60 kalendripäeva jooksul, võib sertifikaati väljaandev tolliasutus esimesena nimetatud asutuse vastutusel eeldada, et kriteeriumid, millega seoses konsulteerimist paluti, on täidetud. Kõnealust tähtaega võib pikendada, kui taotleja teeb kohandusi kriteeriumidele vastamiseks ja teatab nendest asjaomastele tolliasutustele.

2. Kui artiklis 14n osutatud kontrolli tulemusena tuvastab tolliasutus, kelle poole pöörduti, et taotleja ei vasta ühele või mitmele kriteeriumile, edastatakse nõuetekohaselt dokumenteeritud tulemused sertifikaati väljaandvale tolliasutusele, kes lükkab taotluse tagasi. Kohaldatakse artikli 14o lõikeid 4–6.

Artikkel 14n

1. Sertifikaati väljaandev tolliasutus kontrollib, kas artiklites 14g–14k kirjeldatud tingimused ja kriteeriumid sertifikaadi väljaandmiseks on täidetud. Tolliasutus dokumenteerib nii kontrollimise käigu kui ka tulemused.

Kui valduste suure hulga korral ei võimalda sertifikaadi väljaandmiseks ette nähtud periood kõigi oluliste valduste kontrollimist ning tolliasutus ei kahtle, et taotleja säilitab ettevõtte turvastandardid, mida kasutatakse üldiselt kõigis selle valdustes, võib ta otsustada kontrollida ainult kõnealuste valduste tüüpilist osa.

2. Sertifikaati väljaandev tolliasutus võib võtta arvesse artiklites 14i, 14j ja 14k osutatud valdkondade ekspertide esitatud järeldusi nendes artiklites osutatud tingimuste ja kriteeriumide suhtes. Ekspert ei tohi olla taotlejaga seotud.

Artikkel 14o

1. Sertifikaati väljaandev tolliasutus annab välja volitatud ettevõtja sertifikaadi vastavalt lisas 1D sätestatud näidisele.

▼M37

2. Vastavalt artiklile 14c väljastab tolliasutus AEO sertifikaadi või lükkab taotluse tagasi 120 kalendripäeva jooksul taotluse kättesaamise päevast. Kõnealust tähtaega võib pikendada üks kord 60 kalendripäeva, kui tolliasutus ei suuda tähtajast kinni pidada. Sellisel juhul teavitab tolliasutus taotlejat tähtaja pikendamise põhjustest enne 120 kalendripäeva möödumist.

▼M29

3. Teise lõike esimeses lauses osutatud tähtaega võib pikendada juhul, kui kriteeriumidele vastavuse kontrollimise käigus teeb taotleja kohandusi kriteeriumidele vastamiseks ja teatab nendest pädevale asutusele.

4. Kui artiklite 14l, 14m ja 14n kohaselt teostatud kontrolli tulemused põhjustavad tõenäoliselt taotluse tagasilükkamist, teatab sertifikaati väljaandev tolliasutus nendest tulemustest taotlejale ja annab talle enne taotluse tagasilükkamist võimaluse esitada vastuväited 30 kalendripäeva jooksul. Lõike 2 esimeses lauses ette nähtud tähtaeg lükkub vastavalt edasi.

5. Taotluse tagasilükkamine ei põhjusta tollieeskirjade alusel väljaantud kehtivate volituste automaatset kehtetuks tunnistamist.

6. Kui taotlus lükatakse tagasi, teavitab tolliasutus taotlejat otsuse põhjustest. Tagasilükkamise otsus edastatakse taotlejale lõigetes 2–4 sätestatud tähtaja jooksul.

Artikkel 14p

Sertifikaati väljaandev tolliasutus teavitab viie tööpäeva jooksul teiste liikmesriikide tolliasutusi volitatud ettevõtja sertifikaadi väljaandmisest, kasutades selleks artiklis 14x osutatud sidesüsteemi. Sama tähtaja jooksul tuleb edastada ka teave taotluse tagasilükkamise kohta.







2.

PEATÜKK

Volitatud ettevõtja sertifikaatide õiguslik tähendus







1.

Jagu

Üldsätted

Artikkel 14q

1. Volitatud ettevõtja sertifikaat jõustub 10. tööpäeval pärast selle väljaandmist.

2. Volitatud ettevõtja sertifikaati tunnustatakse kõigis liikmesriikides.

3. Volitatud ettevõtja sertifikaat antakse määramata tähtajaks.

4. Tolliasutused jälgivad volitatud ettevõtjate vastavust tingimustele ja kriteeriumidele.

5. Sertifikaati väljaandev tolliasutus hindab jätkuvat vastavust järgmistel juhtudel:

a) oluliste muudatuste korral asjakohastes ühenduse õigusaktides;

b) kui on põhjendatult alust arvata, et volitatud ettevõtja ei vasta enam asjakohastele tingimustele ja kriteeriumidele.

Kui volitus antakse vähem kui 3 aastat tagasi registreeritud taotlejale, toimub esimese aasta jooksul pärast volituse andmist hoolikas jälgimine.

Kohaldatakse artikli 14n lõiget 2.

Kordushindamise tulemused tehakse artiklis 14x osutatud sidesüsteemide kaudu kättesaadavaks kõigi liikmesriikide tolliasutustele.







2.

Jagu

Volitatud ettevõtja staatuse peatamine

Artikkel 14r

1. Sertifikaati väljaandev tolliasutus peatab volitatud ettevõtja staatuse järgmistel juhtudel:

a) kui tuvastatakse mittevastavus volitatud ettevõtja sertifikaadi omamise aluseks olevatele tingimustele või kriteeriumidele;

b) kui tolliasutustel on piisavalt alust arvata, et volitatud ettevõtja on toime pannud teo, mis annab alust kriminaalmenetluse alustamiseks ja mis on seotud tollieeskirjade rikkumisega.

Esimese lõigu punktis b osutatud juhtudel võib tolliasutus otsustada mitte peatada volitatud ettevõtja staatust, kui ta peab rikkumist vähetähtsaks, võrreldes tollialaste tegevuste arvu või mahuga, ja kui ei teki kahtlust volitatud ettevõtja heausksuse suhtes.

Enne otsuse langetamist edastavad tolliasutused oma järeldused asjaomasele ettevõtjale. Asjaomasel ettevõtjal on õigus olukorda parandada ja/või esitada oma seisukoht 30 kalendripäeva jooksul pärast järelduste edastamise kuupäeva.

Soodustused tuleb peatada kohe, kui ohu olemusest või tasemest lähtuvalt on seda vaja kodanike turvalisuse ning julgeoleku, rahva tervise või keskkonna kaitseks. Soodustusi peatav tolliasutus teavitab artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kasutades viivitamatult teiste liikmesriikide tolliasutusi, et nad saaksid võtta asjakohaseid meetmeid.

2. Kui volitatud ettevõtja sertifikaadi omanik ei paranda lõike 1 esimese lõigu punktis a osutatud olukorda lõike 1 kolmandas lõigus osutatud 30 päeva jooksul, teavitab pädev tolliasutus asjaomast ettevõtjat volitatud ettevõtja staatuse peatamisest 30 kalendripäevaks, et ettevõtja saaks võtta vajalikke meetmeid olukorra parandamiseks. Artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu teavitatakse ka teiste liikmesriikide tolliasutusi.

3. Kui volitatud ettevõtja sertifikaadi omanik on pannud toime lõike 1 esimese lõigu punktis b osutatud teo, peatab sertifikaati väljaandev tolliasutus kohtumenetluse ajaks volitatud ettevõtja staatuse. Nimetatud asutus teavitab sellest sertifikaadi omanikku. Artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu teavitatakse ka teiste liikmesriikide tolliasutusi.

4. Kui asjaomane ettevõtja pole suutnud 30 kalendripäeva jooksul olukorda parandada, kuid tõendab, et soodustuste peatamise tähtaja pikendamise korral on tingimuste täitmine võimalik, peatab sertifikaati väljaandev tolliasutus volitatud ettevõtja staatuse veel 30 kalendripäevaks.

Artikkel 14s

1. Soodustuste peatamine ei mõjuta tolliprotseduure, mida alustati enne soodustuste peatamise kuupäeva ning mis ei ole veel lõpetatud.

2. Soodustuste peatamine ei mõjuta automaatselt volitusi, mis ei ole antud seoses volitatud ettevõtja sertifikaadiga, välja arvatud juhul, kui soodustuste peatamise põhjused puudutavad ka neid volitusi.

3. Soodustuste peatamine ei mõjuta automaatselt mis tahes volitusi tollialaste lihtsustuste kasutamiseks, mis on antud volitatud ettevõtja sertifikaadi alusel ning mille tingimused on jätkuvalt täidetud.

4. Kui artikli 14a lõike 1 punktis c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi puhul ei vasta asjaomane ettevõtja üksnes artiklis 14k osutatud tingimustele, peatatakse volitatud ettevõtja staatus osaliselt ja tema taotlusel võib välja anda uue artikli 14a lõike 1 punktis a osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi.

Artikkel 14t

1. Kui asjaomane ettevõtja on tolliasutuse hinnangul piisaval määral võtnud kasutusele vajalikud meetmed volitatud ettevõtjale seatavatele tingimustele ja kriteeriumidele vastamiseks, taastab sertifikaati väljaandev tolliasutus ettevõtja soodustused ning teavitab sellest asjaomast ettevõtjat ning teiste liikmesriikide tolliasutusi. Õigused võib taastada enne artikli 14r lõikes 2 või 4 sätestatud tähtaega.

Artikli 14s lõikes 4 osutatud olukorra puhul taastab soodustusi peatav tolliasutus peatatud sertifikaadi. Seejärel tühistab nimetatud asutus artikli 14a lõike 1 punktis a osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi.

2. Kui asjaomane ettevõtja ei suuda artikli 14r lõikes 2 või 4 ette nähtud soodustuste peatamise tähtaja jooksul vastavaid meetmeid kasutusele võtta, tunnistab sertifikaati väljaandev tolliasutus volitatud ettevõtja sertifikaadi kehtetuks ning teavitab sellest artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu viivitamatult teiste liikmesriikide tolliasutusi.

Artikli 14s lõikes 4 osutatud olukorra puhul parandatakse esialgset sertifikaati vastavalt ning kehtima jääb üksnes uus artikli 14a lõike 1 punktis a osutatud volitatud ettevõtja sertifikaat.

Artikkel 14u

1. Kui volitatud ettevõtja ei vasta ajutiselt ühelegi artiklis 14a sätestatud kriteeriumile, võib ta taotleda volitatud ettevõtja staatuse peatamist. Sellisel juhul teatab volitatud ettevõtja sellest sertifikaati väljaandvale tolliasutusele, märkides tähtaja, milleks ta on võimeline taastama kriteeriumidele vastavuse. Ühtlasi teavitab ta sertifikaati väljaandvat tolliasutust kasutusele võetavatest meetmetest ja neile kuluvast ajast.

Artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu saadab teate saanud tolliasutus teate ka teiste liikmesriikide tolliasutustele.

2. Kui volitatud ettevõtja ei suuda oma teatises osutatud aja jooksul olukorda parandada, võib sertifikaati väljaandev tolliasutus anda mõistliku ajapikenduse, kui volitatud ettevõtja on toiminud heauskselt. Teiste liikmesriikide tolliasutusi teavitatakse ajapikendusest artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu.

Kõigil muudel juhtudel tunnistatakse volitatud ettevõtja sertifikaat kehtetuks ning väljaandev tolliasutus teavitab artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu viivitamatult teiste liikmesriikide tolliasutusi.

3. Kui soodustuste peatamise perioodil ei võeta vajalikke meetmeid, kohaldatakse artiklit 14v.







3.

Jagu

Volitatud ettevõtja sertifikaadi kehtetuks tunnistamine

Artikkel 14v

1. Sertifikaati väljaandev tolliasutus tunnistab volitatud ettevõtja sertifikaadi kehtetuks järgmistel juhtudel:

a) volitatud ettevõtja ei suuda täita artikli 14t lõikes 1 osutatud meetmeid;

b) volitatud ettevõtja poolt tollieeskirjade rikkumisega seotud tõsiste rikkumiste korral, mille puhul puudub edasikaebamisõigus;

c) volitatud ettevõtja ei suuda artiklis 14u osutatud soodustuste peatamise perioodi jooksul võtta vajalikke meetmeid;

d) volitatud ettevõtja taotlusel.

Punktis b osutatud juhtudel võib tolliasutus ka otsustada mitte tunnistada kehtetuks volitatud ettevõtja sertifikaati, kui ta peab rikkumisi vähetähtsaks, võrreldes tollialaste tegevuste arvu või mahuga, ja kui ei teki kahtlust volitatud ettevõtja heausksuse suhtes.

2. Kehtetuks tunnistamine jõustub järgmisel päeval pärast sellest teatamist.

Kui artikli 14a lõike 1 punktis c osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi puhul ei vasta asjaomane ettevõtja üksnes artikli 14k tingimustele, tunnistab sertifikaati väljaandev tolliasutus sertifikaadi kehtetuks ja annab välja uue artikli 14a lõike 1 punktis a osutatud volitatud ettevõtja sertifikaadi.

3. Sertifikaati väljaandev tolliasutus teavitab volitatud ettevõtja sertifikaadi kehtetuks tunnistamisest viivitamatult teiste liikmesriikide tolliasutusi artiklis 14x osutatud sidesüsteemi kaudu.

4. Välja arvatud lõike 1 punktis c ja d osutatud kehtetuks tunnistamise juhtudel ei lubata ettevõtjal esitada uut taotlust volitatud ettevõtja sertifikaadi saamiseks kolme aasta jooksul alates sertifikaadi kehtetuks tunnistamisest.







3.

PEATÜKK

Teabevahetus

Artikkel 14w

1. Volitatud ettevõtja teavitab sertifikaati väljaandvat tolliasutust kõigist pärast sertifikaadi andmist esile kerkinud teguritest, mis võivad mõjutada sertifikaadi jätkuvat kehtimist või sisu.

2. Kogu sertifikaati väljaandva tolliasutuse käsutuses olev asjakohane teave tehakse kättesaadavaks tolliasutustele teistes liikmesriikides, kus volitatud ettevõtja teostab tolliga seotud tegevusi.

3. Kui tolliasutus tunnistab kehtetuks volitatud ettevõtja sertifikaadi alusel volitatud ettevõtjale antud eriloa teatavate tollialaste lihtsustuste kasutamiseks, millele on osutatud artiklites 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a ja 313b, 324a, 324e, 372, 454a ja 912g, teatab ta sellest volitatud ettevõtja sertifikaadi väljaandnud tolliasutusele.

Artikkel 14x

1. Komisjoni ja tolliasutuste poolt ühise kokkuleppe alusel määratletud elektroonilist teabe ja sidesüsteemi kasutatakse teabe- ja sideprotsessiks tolliasutuste vahel ning komisjoni ja ettevõtjate teavitamiseks.

2. Kasutades lõikes 1 osutatud süsteemi, säilitavad komisjon ja tolliasutused järgmist teavet ja omavad sellele ligipääsu:

a) taotluste elektrooniliselt edastatud andmed;

b) volitatud ettevõtja sertifikaadid ning olemasolu korral ka teave neisse tehtud muudatuste, nende kehtetuks tunnistamise või volitatud ettevõtja staatuse peatamise kohta;

c) kogu muu asjakohane teave.

3. Sertifikaati väljaandev tolliasutus teavitab oma liikmesriigis asuvaid riskianalüüsi teostavaid asutusi volitatud ettevõtja sertifikaadi andmisest, muutmisest, kehtetuks tunnistamisest, samuti volitatud ettevõtja staatuse peatamisest. Nimetatud asutus teavitab ka kõiki sertifikaati väljaandvaid asutusi teistes liikmesriikides.

4. Komisjon võib avalikustada volitatud ettevõtjate nimekirja Internetis, olles eelnevalt jõudnud kokkuleppele asjaomase volitatud ettevõtjaga. Kõnealust nimekirja ajakohastatakse.

▼M18 —————

▼B







IV JAOTIS

KAUBA PÄRITOLU







1. PEATÜKK

Mittesooduspäritolu







1. jagu

Töö või töötlus, mis annavad päritolu

Artikkel 35

Käesolev peatükk näeb ette koondnomenklatuuri XI jaotisse kuuluvate tekstiilide ja tekstiiltoodetega ning mõnede teiste toodetega, mis ei ole tekstiilid või tekstiiltooted, seotud töö või töötluse, mida loetakse seadustiku artikli 24 kriteeriumidele vastavaks ja mis annavad kõnesolevatele toodetele selle riigi päritolu, kus need töö või töötluse läbisid.

Riik on vastavalt asjaoludele kas kolmas riik või ühendus.







1. alajagu

Tekstiilid ja tekstiiltooted, mis kuuluvad koondnomenklatuuri XI jaotise alla

Artikkel 36

Koondnomenklatuuri XI jaotise alla kuuluvate tekstiilide ja tekstiiltoodete puhul peetakse artiklis 37 määratletud lõpuleviidud töötlemist tööks või töötluseks, mis annab seadustiku artikli 24 kohaselt päritolu.

Artikkel 37

Lõpuleviidud töötlemine on töö või töötlus, mille tulemusel valmistatud tooted klassifitseeritakse koondnomenklatuuri mõne teise rubriigi alla, kui need, mille alla kuuluvad tootes kasutatud päritolustaatuseta materjalid.

Siiski on lisas 10 loetletud toodete puhul lõpuleviidud ainult selle lisa 3. veerus nimetatud iga konkreetse tootega seotud töötlus, hoolimata sellest, kas rubriik muutub või mitte.

Lisa 10 reeglite rakendamise juhend on esitatud lisa 9 sissejuhatavates märkustes.

Artikkel 38

Eelmise artikli kohaldamisel käsitatakse järgnevaid toiminguid päritolustaatuse saamiseks ebapiisava töö või töötlusena, sõltumata sellest, kas rubriik muutub või mitte:

a) toimingud, mis tagavad toodete heas seisundis säilimise vedamisel ja ladustamisel (ventilatsioon, laialilaotamine, kuivatamine, kahjustatud osade eemaldamine ja muud sellised toimingud);

b) lihtsad toimingud, nagu tolmu eemaldamine, tuulamine või uhtmine, sortimine, liigitamine, kokkupanemine (kaasa arvatud kaupade komplekteerimine), pesemine, tükeldamine;

i) ümberpakkimine ning kaubasaadetiste osadeks jagamine ja koondamine; ii) lihtne kottidesse, kastidesse või karpidesse panemine, alustele ja muule sellisele kinnitamine ning muu lihtne pakendamine; c)

d) kaubatähiste, etikettide või muude eristusmärkide kinnitamine tootele või selle pakendile;

e) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks;

f) kahe või enama punktides a–e nimetatud toimingu kombinatsioon.







2. alajagu

Tooted, mis kuuluvad koondnomenklatuuri XI jaotise alla, kuid ei ole tekstiilid ja tekstiiltooted

Artikkel 39

Lisas 11 loetletud valmistatud toodete puhul on lisa kolmandas veerus nimetatud töö või töötlus see, mis annab seadustiku artikli 24 järgi päritolu.

Lisas 11 sätestatud reeglite rakendamise juhend on esitatud lisa 9 sissejuhatavates märkustes.







3. alajagu

Kõiki tooteid hõlmavad ühissätted

Artikkel 40

Kui lisade 10 ja 11 loendites on ette nähtud päritolu saamine juhul, kui kasutatud päritolustaatuseta materjalide väärtus ei ületa teatud protsenti valmistatud toodete tehasehinnast, arvutatakse see protsent järgmiselt:

— väärtus — kasutatud päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus materjalide importimise ajal, või kui see väärtus ei ole teada või seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest makstakse töötlemisriigis,

— tehasehind — valmistatud toote tehasehind, millest lahutatakse kõik siseriiklikud maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta valmistatud toote eksportimisel,

— kokkupanemise tulemusena omandatud väärtus — väärtuse suurenemine, mis tuleneb üksnes kokkupanemisest koos kõikide viimistlus- ja kontrollitoimingutega ning ükskõik millise osa liitmisest, mis pärineb sellest riigist, kus kõnesolevaid toiminguid tehti, kaasa arvatud kasum ja üldkulud, mis selles riigis tekivad nende toimingute tulemusena.







2. jagu

Varuosi käsitlevad rakendussätted

Artikkel 41

▼M1

1. Iga seadme, masina, aparaadi või sõiduki standardseadmete hulka kuuluvad lisaseadmed, varuosad ja tööriistad loetakse olevat sama päritolu, mis seade, masin, aparaat või sõiduk.

▼B

►M1 2. ◄ Iga vabasse ringlusse lubatud või varem eksporditud seadme, masina, aparaadi või sõiduki olulised varuosad on sama päritolu, mis seade, masin, aparaat või sõiduk tingimusel, et käesolevas jaos sätestatud tingimused on täidetud.

Artikkel 42

Eelmises artiklis nimetatud päritolueeldust aktsepteeritakse ainult siis,

— kui see on vajalik sihtkohariiki importimiseks,

— kui nimetatud oluliste varuosade lisamine vastavale seadmele, masinale, aparaadile või sõidukile tootmise käigus ei oleks takistanud sellel seadmel, masinal, aparaadil või sõidukil saada ühenduse või valmistajariigi päritolu.

Artikkel 43

Artikli 41 kohaldamisel on:

a) seadmed, masinad, aparaadid või sõidukid — koondnomenklatuuri XVI, XVII ja XVIII jaotistes loetletud kaup;

b) olulised varuosad — osad, mis on: — koostisosad, ilma milleta punktis a nimetatud vabasse ringlusse lubatud või varem eksporditud kauba takistusteta käitamine ei ole tagatud, ja — sellele kaubale iseloomulikud, ja — ette nähtud nende tavaliseks hoolduseks ja kahjustatud osade või tarvitamiskõlbmatuteks muutunud osade asendamiseks.

Artikkel 44

Kui liikmesriigi pädevatele asutustele või volitatud esindajatele esitatakse taotlus artiklis 41 nimetatud oluliste varuosade päritolusertifikaadi saamiseks, tuleb selle sertifikaadi lahtrisse 6 (kauba number, markeeringud pakkeüksuste arv ja liik, kauba kirjeldus) ja selle juurde kuuluvale taotlusele lisada asjaomase isiku avaldus, et nendes märgitud kaubad on ette nähtud varem eksporditud seadme, masina, aparaadi või sõiduki tavaliseks hoolduseks koos täpsete andmetega nimetatud seadme, masina, aparaadi või sõiduki kohta.

Alati kui võimalik esitab kõnealune isik ka selle päritolusertifikaadi andmed (väljaandja, sertifikaadi number ja väljaandmise kuupäev), mille alusel see seade, masin, aparaat või sõiduk eksporditi, mille hoolduseks osad on ette nähtud.

Artikkel 45

Kui oluliste varuosade päritolu artikli 41 tähenduses tuleb tõendada nende ühendusse vabasse ringlusse lubamiseks päritolusertifikaadi esitamisega, peab sertifikaat sisaldama artiklis 44 viidatud andmeid.

Artikkel 46

Käesoleva jao eeskirjade kohaldamise tagamiseks võivad liikmesriikide pädevad asutused nõuda lisatõendeid, eriti:

— vabasse ringlusse lubatud või varem eksporditud seadme, masina, aparaadi või sõiduki kaubaarvet või selle koopiat,

— lepingut või selle koopiat või mõnda muud dokumenti, mis näitab, et tarne on tavalise hooldusteenuse osa.







3. jagu

Päritolusertifikaati käsitlevad rakendussätted







1. alajagu

Päritolu üldsertifikaati käsitlevad sätted

Artikkel 47

Kui impordil on toote päritolu tõendatud või seda tuleb tõendada päritolusertifikaadi esitamisega, peab päritolusertifikaat vastama järgmistele tingimustele:

a) selle peab koostama pädev asutus või väljaandva riigi poolt selleks volitatud esindaja;

b) see peab sisaldama kõik toote identifitseerimiseks vajalikud andmed, eelkõige: — pakkeüksuste arv, nende laad, märgistus ja numbrid, — toote liik, — toote bruto- ja netomass; need andmed võib siiski asendada teiste andmetega, nagu näiteks arv või maht, kui toote mass võib märgatavalt muutuda vedamise ajal või kui toote massi ei saa kindlaks määrata või kui toodet tavaliselt identifitseeritakse niisuguste andmete abil, — kaubasaatja nimi;

c) see peab üheselt tõendama, et toode, mille kohta see välja antud on, pärineb konkreetsest riigist.

Artikkel 48

1. Liikmesriikide pädevate asutuste või volitatud esindajate väljaantud päritolusertifikaat peab vastama artikli 47 punktidega a ja b ettenähtud tingimustele.

2. Sertifikaat ja sellega seotud taotlus peab olema koostatud lisas 12 esitatud näidisele vastaval vormil.

3. Selline päritolusertifikaat tõendab, et kaup on ühenduse päritolu.

Kui see osutub ekspordil siiski vajalikuks, võib päritolusertifikaadiga tõendada, et kaup on pärit konkreetsest liikmesriigist.

Kui seadustiku artikli 24 tingimused täidetakse ainult eri liikmesriikides toimunud töötlemise või toimingute jada tulemusena, võib tõendada ainult kauba ühenduse päritolu.

Artikkel 49

Päritolusertifikaat antakse välja asjaomase isiku kirjaliku taotluse alusel.

Kui olukord seda nõuab, eriti kui taotleja säilitab pideva ekspordivoo, võivad liikmesriigid otsustada, et nad ei nõua iga eksporditoimingu puhul eraldi taotluse esitamist, tingimusel et järgitakse päritolu käsitlevaid sätteid.

Kui see osutub kaubavahetuse seisukohalt vajalikuks, võib välja anda ühe või mitu päritolusertifikaadi lisakoopiat.

Sellised koopiad peavad olema koostatud lisas 12 esitatud näidisele vastaval vormil.

Artikkel 50

1. Sertifikaadi mõõdud on 210 × 297 mm. Pikkuse lubatud hälve on vahemikus –5 kuni +8 mm. Kasutatav paber peab olema puitmassi jääkideta valge kirjapaber, mis kaalub vähemalt 64 g/m2 või 25–30 g/m2, kui kasutatakse lennupostipaberit. Paberile trükitakse seepiavärvi giljoššmustriga taust, mis toob esile kõik mehaaniliste või keemiliste vahenditega teostatud võltsingud.

2. Taotluse vorm trükitakse ekspordiliikmesriigi ühes või enamas riigikeeles. Päritolusertifikaadi vorm trükitakse ühes või enamas ühenduse ametlikus keeles, või sõltuvalt tavast ja kaubavahetuse vajadustest mõnes muus keeles.

3. Liikmesriikidel on õigus trükkida päritolusertifikaatide vormid ise või lasta neid trükkida selleks volitatud trükikodades. Sel juhul peab igal sertifikaadil olema viide volitusele. Igal päritolusertifikaadi vormil peab olema trükikoja nimi ja aadress või tähis, mille abil saab trükikoda identifitseerida. Vormil peab olema ka trükitud või pitsatiga löödud järjekorranumber, mille abil saab vormi identifitseerida.

Artikkel 51

Taotluse vorm ja päritolusertifikaat täidetakse ühtmoodi kas masinakirjas või käsitsi suurtähtedega ühes ühenduse ametlikus keeles või sõltuvalt tavast ja kaubavahetuse vajadustest mõnes muus keeles.

Artikkel 52

Igal päritolusertifikaadil peab olema järjekorranumber, mille järgi seda saab identifitseerida. Sertifikaadi taotlusel ja kõikidel sertifikaadi koopiatel peab olema sama number.

Peale selle võivad liikmesriikide pädevad asutused või volitatud esindajad sellised dokumendid nummerdada väljaandmise järjekorras.

Artikkel 53

Liikmesriikide pädevad asutused määravad, kas ja missuguseid lisaandmeid tuleb taotluses esitada. Selliseid lisaandmeid tuleb nõuda võimalikult vähe.

Iga liikmesriik teatab komisjonile eelmise lõike kohaselt vastuvõetud sätetest. Komisjon edastab selle teabe viivitamata teistele liikmesriikidele.

Artikkel 54

Päritolusertifikaate väljaandvad liikmesriikide pädevad asutused või volitatud esindajad säilitavad taotlusi vähemalt kaks aastat.

Taotlusi võib siiski säilitada ka koopiatena tingimusel, et neil on asjaomastes liikmesriikides originaaliga võrdne juriidiline jõud.







2. alajagu

Importimise erikorra alusel imporditavate teatavate põllumajandustoodete päritolusertifikaate käsitlevad erisätted

Artikkel 55

Artiklites 56–65 nähakse ette selliste päritolusertifikaatide kasutamise tingimused, mis on seotud kolmandatest riikidest pärinevate põllumajandustoodetega, mille suhtes on kehtestatud sooduskohtlemiseta importimise erikord, kui selle puhul kohaldatakse järgmisi sätteid.







a)

Päritolusertifikaadid

Artikkel 56

1. Päritolusertifikaadid, mis on seotud kolmandatest riikidest pärinevate põllumajandustoodetega, mille suhtes on kehtestatud sooduskohtlemiseta importimise erikord, koostatakse lisas 13 esitatud näidisele vastaval vormil.

2. Selliseid sertifikaate annavad välja asjaomaste kolmandate riikide pädevad valitsusasutused, edaspidi „väljaandja”, kui tooteid, mille kohta sertifikaat on välja antud, võib pidada nendest riikidest pärinevateks ühenduses kehtivates eeskirjades määratletud tähenduses.

3. Sellised sertifikaadid tõendavad ka kogu nõutavat teavet, mis on ette nähtud ühenduse õigusaktidega, mis hõlmavad artiklis 55 määratletud importimise erikorda.

4. Ilma et see piiraks artikli 55 importimise erikorraga seotud erisätete kohaldamist, on väljaandja poolt väljaantud päritolusertifikaatide kehtivusaeg kümme kuud väljaandmise kuupäevast alates.

Artikkel 57

1. Päritolusertifikaadid, mis on koostatud vastavalt käesoleva alajao sätetele, koosnevad ainult ühest lehest, kus dokumendi pealkirja kõrvale on kirjutatud „originaal”.

Kui on vaja täiendavaid eksemplare, on neil pealkirja kõrval märkus „koopia”.

2. Ühenduse pädevad asutused aktsepteerivad ainult päritolusertifikaadi originaali.

Artikkel 58

1. Sertifikaadi mõõdud on 210 × 297 mm; pikkuse puhul on lubatud hälve vahemikus –5 kuni +8 mm. Kasutatav paber peab olema puitmassi jääkideta valge paber, mis kaalub vähemalt 40 g/m2. Originaali esiküljele trükitakse kollast värvi giljoššmustriga taust, mis toob esile kõik mehaaniliste või keemiliste vahenditega teostatud võltsingud.

2. Sertifikaadid trükitakse ja täidetakse ühes ühenduse ametlikus keeles.

Artikkel 59

1. Sertifikaat täidetakse masinakirjas või printeri abil või muul sarnasel viisil.

2. Kandeid ei tohi kustutada ega üle kirjutada. Kõik muudatused tehakse kriipsutades ebaõige kanne läbi ja lisades vajaduse korral õiged andmed. Sellistele muudatusetele lisab need teinud isik oma nimetähed ja need muudatused kinnitab väljaandja.

Artikkel 60

1. Artiklite 56–59 kohaselt väljaantud päritolusertifikaadi lahtrisse 5 märgitakse kõik lisaandmed, mida võidakse nõuda importimise erikorra rakendamiseks artikli 56 lõike 3 kohaselt.

2. Lahtrite 5, 6 ja 7 kasutamata ruum kriipsutatakse niimoodi läbi, et hiljem ei saaks sinna midagi lisada.

Artikkel 61

Igal päritolusertifikaadil on trükitud või käsitsi kirjutatud järjekorranumber, mille abil sertifikaati saab identifitseerida, väljaandja pitser ja volitatud isiku või isikute allkiri.

Sertifikaat antakse välja, kui sellega hõlmatud tooted eksporditakse ja väljaandja säilitab iga väljaantud sertifikaadi koopia.

Artikkel 62

Erijuhtudel võib ülal viidatud päritolusertifikaadi välja anda pärast sellega hõlmatud toodete eksporti, kui sertifikaati ei antud ekspordil välja tahtmatu eksimuse või tegevusetuse või eriliste asjaolude tõttu.

Väljaandjad ei tohi artiklites 56–61 sätestatud päritolusertifikaati tagasiulatuvalt välja anda enne, kui nad on kontrollinud, kas eksportija taotluses esitatud andmed vastavad andmetele, mis on asjakohastes dokumentides.

Tagasiulatuvalt väljaantud sertifikaatidel on märkuste lahtris üks järgmistest märkustest:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼A1

— annettu jälkikäteen/utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġretrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B







b)

Halduskoostöö

Artikkel 63

1. Kui teatavate põllumajandustoodete importimise erikord näeb ette artiklites 56–62 sätestatud päritolusertifikaatide kasutamise, tuleb nimetatud korra kasutamiseks välja töötada halduskoostöö kord, kui nimetatud importimise erikorraga ei ole määratud teisiti.

Selleks saadavad asjaomased kolmandad riigid Euroopa Ühenduste Komisjonile:

— päritolusertifikaatide väljaandjate nimed ja aadressid koos pitserijäljendiga, mida nimetatud väljaandjad kasutavad,

— valitsusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata taotlus artiklis 64 nimetatud päritolusertifikaatide järelkontrolliks.

Komisjon edastab eespool nimetatud teabe liikmesriikide pädevatele asutustele.

2. Kui kõnealused kolmandad riigid ei saada komisjonile lõikes 1 nimetatud teavet, ei luba ühenduse pädevad asutused kasutada importimise erikorda.

Artikkel 64

1. Artiklites 56-62 nimetatud päritolusertifikaatide järelkontrolli tehakse pisteliselt ja kui tekib põhjendatud kahtlus sertifikaadi ehtsuses või sertifikaadis esitatud andmete õigsuses.

Päritolu puudutavat kontrolli tehakse tolli algatusel.

Põllumajanduseeskirjade kohaldamisel võivad kontrolli teha teised asjaomased pädevad asutused.

2. Lõike 1 kohaldamiseks tagastavad ühenduse pädevad asutused päritolusertifikaadi või selle koopia ekspordiriigi poolt määratud valitsusasutusele, esitades vajaduse korral sisu või vormi puudutavad põhjendused järelepärimise tegemiseks. Kui kaubaarve on esitatud, lisatakse tagastatud sertifikaadile kaubaarve originaal või selle koopia. Asutused esitavad ka kõik saadud andmed, mille põhjal võib oletada, et sertifikaadis esitatud andmed on ebaõiged või sertifikaat ei ole ehtne.

Kui ühenduse tolliasutused otsustavad asjaomase importimise erikorra kohaldamise peatada kuni kontrolli tulemuste selgumiseni, vabastavad nad tooted, jättes endale õiguse võtta kasutusele vajalikud ettevaatusabinõud.

Artikkel 65

1. Järelkontrolli tulemused teatatakse ühenduse pädevatele asutustele võimalikult kiiresti.

Nimetatud tulemused peavad võimaldama kindlaks teha, kas päritolusertifikaadid, mis on tagastatud artiklis 64 sätestatud tingimustel, vastavad tegelikult eksporditud kaubale ja kas eksporditud kauba suhtes võib kohaldada importimise erikorda.

2. Kui maksimaalselt kuuekuulise tähtaja jooksul ei ole järelkontrolli taotlusele vastatud, otsustavad ühenduse pädevad asutused lõplikult mitte lubada importimise erikorra kohaldamist.

▼M18







2. PEATÜKK

Sooduspäritolu

Artikkel 66

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) valmistamine — iga liiki töö või töötlemine, kaasa arvatud komplekteerimine või eritoimingud;

b) materjal — koostisosa, toormaterjal, komponent või osa jne, mida on toote valmistamisel kasutatud;

c) toode — valmistoode, isegi kui see on ette nähtud hiljem mõnes teises valmistamistoimingus kasutamiseks;

d) kaup — nii materjalid kui ka tooted;

e) tolliväärtus — kooskõlas üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) 1994 VII artikli rakendamise lepinguga (WTO leping tolliväärtuse määramise kohta) määratud tolliväärtus;

f) tehasehind — lisa 15 loendis nimetatud hind, mis makstakse tootjale, kelle ettevõttes viimane töö või töötlemine toimub, tingimusel et hind sisaldab kõikide valmistamiseks kasutatavate materjalide väärtust, millest lahutatakse kõik siseriiklikud maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote eksportimisel;

g) materjalide väärtus — lisa 15 loendis nimetatud, valmistamiseks kasutatavate päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus importimise ajal, või kui see ei ole teada või seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mis ühenduses nende materjalide eest makstakse või mis makstakse soodustatud asjaomastes riikides artikli 67 lõike 1 tähenduses või soodustatud vabariigis artikli 98 lõike 1 tähenduses. Kui on vaja kindlaks määrata valmistamiseks kasutatavate päritolustaatusega materjalide väärtus, kohaldatakse käesolevat punkti mutatis mutandis;

h) grupid ja rubriigid — harmoneeritud süsteemi moodustavas nomenklatuuris kasutatud grupid ja rubriigid (neljakohalised koodid);

i) klassifitseeritud — osutab toote või materjali klassifitseerimisele teatud rubriiki;

j) kaubasaadetis — tooted, mis saadetakse samaaegselt ühelt eksportijalt ühele kaubasaajale või mis saadetakse eksportijalt kaubasaajale üheainsa veodokumendi alusel või selle dokumendi puudumisel üheainsa kaubaarve alusel.







1. jagu

Üldine soodustuste süsteem







1. alajagu

Päritolustaatusega toodete mõiste määratlus

Artikkel 67

1. Selleks et kohaldada ühenduse sätteid, mis käsitlevad üldisi tariifseid soodustusi, arenguriikidest pärinevate toodete suhtes (edaspidi „soodustatud riigid”), käsitatakse järgmisi tooteid soodustustega hõlmatud riigist pärinevatena:

a) täielikult nimetatud riigis artikli 68 tähenduses valmistatud tooted;

b) nimetatud riigis valmistatud tooted, milleks on kasutatud muid kui punktis a osutatud tooteid, tingimusel et artikli 69 tähenduses on need läbinud piisava töö või töötlemise.

2. Käesoleva jao kohaldamisel käsitatakse lõike 3 tähenduses ühendusest pärinevaid tooteid, mis peavad soodustatud riigis läbima artiklis 70 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötlemise, nimetatud soodustustega hõlmatud riigist pärinevatena.

3. Ühenduses valmistatud toodete päritolu määramiseks kohaldatakse lõiget 1 mutatis mutandis.

4. Kui Norra ja Šveits annavad lõikes 1 nimetatud soodustatud riikidest pärinevatele toodetele üldisi tariifseid soodustusi ja kohaldavad nende suhtes käesolevas jaos antud päritolureeglite määratlust, käsitatakse ühendusest, Norrast ja Šveitsist pärinevaid tooteid, mis peavad soodustatud riigis läbima artiklis 70 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötluse, nimetatud soodustatud riigist pärinevate toodetena.

Esimese lõigu sätteid kohaldatakse ainult nende ühendusest, Norrast ja Šveitsist pärinevate toodete suhtes (vastavalt päritolureeglitele, mis hõlmavad kõnealuseid tariifseid soodustusi), mis eksporditakse otse soodustatud riiki.

Esimese lõigu sätteid ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 1–24 kuuluvate toodete suhtes.

Komisjon avaldab Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias kuupäeva, millest alates kohaldatakse esimeses ja teises lõigus ettenähtud sätteid.

5. Lõike 4 sätteid kohaldatakse tingimusel, et Norra ja Šveits kohaldavad vastastikuselt samasugust soodustatud tariifimenetlust ühenduse toodete suhtes.

Artikkel 68

1. Järgmisi tooteid käsitatakse soodustatud riigist või ühendusest täielikult pärinevate toodetena:

a) selle pinnasest või merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad;

b) seal koristatud taimekasvatussaadused;

c) seal sündinud ja kasvatatud elusloomad;

d) seal kasvatatud elusloomadest valmistatud tooted;

e) seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused;

f) merekalapüügi- ja muud selle riigi aluste poolt väljaspool territoriaalvett merest püütud saadused;

g) selle riigi kalatöötlemislaevade pardal ainult punktis f osutatud saadustest valmistatud tooted;

h) seal kogutud kasutatud esemed, mis sobivad ainult tooraine saamiseks;

i) sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid;

j) väljaspool selle territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest välja toodud saadused, tingimusel et soodustatud riigil või ühendusel on merepõhja või aluspinnase kasutamise ainuõigus;

k) kõik punktides a–j nimetatud saadustest või toodetest valmistatud tooted.

2. Lõike 1 punktides f ja g nimetatud mõisteid „selle riigi alused” ja „selle riigi kalatöötlemislaevad” kohaldatakse üksnes järgmiste aluste ja kalatöötlemislaevade suhtes:

— mis on registreeritud või laevaregistrisse kantud soodustatud riigis või liikmesriigis,

— mis kannavad soodustatud riigi või liikmesriigi lippu,

— mis vähemalt 50 % ulatuses kuuluvad kõnesoleva soodustatud riigi või liikmesriikide kodanikele või äriühingule, mille peakontor asub selles riigis või liikmesriigis ja mille juht või juhtkond, juhatuse või nõukogu esimees ning enamik mõlema organi liikmeid on selle riigi või liikmesriigi kodanikud, ja äriühingute puhul kuulub vähemalt pool nende kapitalist eespool nimetatud riigile või liikmesriigile, nende avalik-õiguslikele isikutele või kodanikele,

— mille kapten ja juhtkond on soodustatud riigi või liikmesriikide kodanikud,

— mille meeskonnast vähemalt 75 % on soodustatud riigi või liikmesriikide kodanikud.

3. Mõisted „soodustatud riik” ja „ühendus” hõlmavad ka nimetatud riigi või liikmesriikide territoriaalvett.

4. Avamerel tegutsevaid aluseid, sealhulgas kalatöötlemislaevu, mille pardal püütud kala läbib töö või töötluse, käsitatakse soodustatud riigi või liikmesriigi territooriumi osana, tingimusel et need vastavad lõikes 2 kindlaksmääratud tingimustele.

Artikkel 69

Artikli 67 kohaldamisel loetakse tooteid, mis ei ole täielikult soodustatud riigis või ühenduses valmistatud, piisava töö või töötluse läbinuks, kui lisa 15 loendis esitatud tingimused on täidetud.

Nendes tingimustes on märgitud kõikide käesolevas jaos nimetatud toodete valmistamisel kasutatavate päritolustaatuseta materjalidega tehtavad tööd või töötlemistoimingud, mida kohaldatakse üksnes selliste materjalide suhtes.

Kui toodet, mis on saanud päritolu loendis märgitud tingimuste täitmise teel, kasutatakse muu toote valmistamisel, ei kohaldata selle suhtes tingimusi, mida kohaldatakse valmistoote suhtes, ning ei võeta arvesse päritolustaatuseta materjale, mida selle toote valmistamisel võidakse kasutada.

Artikkel 70

▼M22

1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, sõltumata sellest, kas artikli 69 tingimused on täidetud või mitte:

a) toimingud, mis tagavad toodete seisundi säilimise nende vedamisel ja ladustamisel;

b) pakkeüksuste osadeks jagamine ja koondamine;

c) pesemine, puhastamine; tolmu, oksiidi, õli, värvi ja muude katete eemaldamine;

d) tekstiilesemete triikimine ja pressimine;

e) lihtsad värvimis- ja poleerimistööd;

f) teravilja ja riisi kestade eemaldamine, osaline või täielik jahvatamine, poleerimine ja glaseerimine;

g) suhkru toonimine ja tükkipressimine; suhkru osaline või täielik jahvatamine;

h) puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine;

i) teritamine, lihtlihvimine või lihtlõikamine;

j) tuulamine, sõelumine, sorteerimine, liigitamine, klassifitseerimine, kokkusobitamine; (sh kaubakomplektide koostamine);

k) lihtne klaas- või plastpudelitesse, plekkpurkidesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele jms kinnitamine ning kõik muu lihtne pakendamine;

l) märkide, etikettide ja muude tunnusmärkide kinnitamine või trükkimine tootele või selle pakendile;

m) üht või mitut sorti toodete segamine, kui saadud segu üks või mitu komponenti ei vasta käesolevas jaos sätestatud tingimustele, mis võimaldaks neid käsitada soodustatud riigist või ühendusest pärinevana;

n) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks või toodete osadekslammutamine;

o) kahe või enama punktides a–n loetletud toimingu kombinatsioon;

p) loomade tapmine.

▼M18

2. Kõiki konkreetse tootega kas soodustatud riigis või ühenduses tehtud toiminguid tuleb arvestada koos, kui määratakse kindlaks, kas selle tootega tehtud töö või töötlus lugeda lõike 1 tähenduses ebapiisavaks.

Artikkel 70a

1. Käesoleva jao sätete kohaldamisel on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri alusel klassifitseerimisel põhiüksuseks.

Sellest järeldub, et:

a) kui toode, mis koosneb toodete rühmast või kokkupandud toodetest, klassifitseeritakse harmoneeritud süsteemi alusel ühte rubriiki, moodustab tervik kvalifikatsiooniühiku;

b) kui partii koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, kohaldatakse käesoleva jao sätteid iga toote suhtes eraldi.

2. Kui harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegli 5 kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakkeüksus toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks.

Artikkel 71

1. Erandina artikli 69 sätetest võib päritolustaatuseta materjale kasutada antud toote valmistamiseks tingimusel, et nende koguväärtus ei ületa 10 % toote tehasehinnast.

Kui loendis on esitatud päritolustaatuseta materjalide maksimaalväärtuseks üks või mitu protsendimäära, ei tohi esimese lõigu kohaldamisel neid määrasid ületada.

2. Lõiget 1 ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete suhtes.

Artikkel 72

1. Erandina artiklist 67, selleks et määrata kindlaks, kas piirkondlikku rühma kuuluvas soodustatud riigis valmistatud toode pärineb sealt kõnealuse artikli tähenduses, käsitatakse selle piirkondliku rühma kõikidest riikidest pärinevaid tooteid, mida kasutatakse edasisel valmistamisel nimetatud rühma mõnes teises riigis, sellest riigist pärinevate toodetena, kus toimub nende edasine valmistamine (piirkondlik kumulatsioon).

2. Lõpptoote päritoluriik määratakse kindlaks kooskõlas artikliga 72a.

▼M22

3. Piirkondlikku kumulatsiooni kohaldatakse üldise soodustuste süsteemiga hõlmatud soodustatud riikide kolme piirkondliku rühma suhtes:

a) I rühm: Brunei Darussalam, Kambodža, Indoneesia, Laos, Malaisia, Filipiinid, Singapur, Tai, Vietnam;

b) II rühm: Boliivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peruu, Venezuela;

c) III rühm: Bangladesh, Bhutan, India, Maldiivid, Nepal, Pakistan, Sri Lanka.

4. Mõiste „piirkondlik rühm” tähistab vastavalt olukorrale I, II või III rühma.

▼M18

Artikkel 72a

1. Kui piirkondlikku rühma kuuluvast riigist pärinev kaup läbib töö või töötluse teises samasse piirkondlikku rühma kuuluvas riigis, pärineb see sellest piirkondlikku rühma kuuluvast riigist, kus see läbis viimase töö või töötluse, tingimusel et:

a) lõike 3 kohaselt määratletud lisandväärtus on suurem kui kõnealuse piirkondliku rühma mis tahes riigist pärinevate kasutatud toodete suurim tolliväärtus, ja

b) selline töö või töötlemine on artiklis 70 sätestatud toimingutest ja tekstiiltoodete puhul ka lisas 16 osutatud toimingutest ulatuslikum.

2. Kui lõike 1 punktides a ja b ettenähtud päritolutingimused ei ole täidetud, pärinevad tooted piirkondliku rühma sellest riigist, kus kõnealuse piirkondliku rühma teistest riikidest pärinevatele toodetele määratakse kõrgeim tolliväärtus.

3. „Lisandväärtus” on tehasehind, millest lahutatakse nimetatud tootes sisalduvate kõikide nende toodete tolliväärtus, mis pärinevad kõnealuse piirkondliku rühma mõnest teisest riigist.

4. Piirkondliku rühma ühest riigist sama rühma teise riiki edasiseks tööks või töötluseks või edasise töö või töötluseta reeksportimiseks eksporditud kauba päritolustaatus tõendatakse esimeses riigis väljaantud päritolusertifikaadi vormiga A.

5. Piirkondlikku rühma kuuluvast riigist ühendusse eksporditud kauba päritolustaatus, mis on saadud või mida on säilitatud artikli 72, käesoleva artikli ja artikli 72b alusel, tõendatakse päritolusertifikaadi vormiga A või kaubaarve deklaratsiooniga, mis on välja antud või koostatud kõnealuses riigis vastavalt lõike 4 sätetele väljaantud päritolusertifikaadi vormi A alusel.

6. Päritoluriigi nimi kantakse päritolusertifikaadi vormi A lahtrisse 12 või kaubaarve deklaratsioonile ja kõnealune riik on:

— lõike 4 alusel ilma edasise töö või töötluseta eksporditavate toodete puhul valmistajariik,

— pärast edasist tööd või töötlust eksporditavate toodete puhul lõike 1 alusel kindlaks määratud päritoluriik.

Artikkel 72b

1. Artikleid 72 ja 72a kohaldatakse ainult siis, kui:

a) piirkondliku rühma riikide vahelist kaubandust reguleerivad eeskirjad on identsed käesolevas jaos sätestatud eeskirjadega piirkondliku kumulatsiooni seisukohast;

b) piirkondliku rühma kõik riigid on kohustunud täitma käesoleva jao sätteid või tagama nendest kinnipidamise, samuti garanteerima halduskoostöö, mis on vajalik nii ühendusele kui ka kõnesoleva piirkondliku rühma teistele riikidele, selleks et tagada päritolusertifikaatide vormi A korrektne väljaandmine ning kontroll nimetatud sertifikaatide vormi A ja kaubaarve deklaratsioonide üle. Kõnealuse kohustuse võtmine tehakse komisjonile teatavaks olenevalt asjaoludest järgmiste sekretariaatide kaudu: i) I rühm: Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) peasekretariaat; ii) II rühm: Andide rühma – Kesk-Ameerika ühisturu ja Panama alaline ühine päritolukomitee (Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina – Mercado Común Centroamericano y Panamá); iii) III rühm Lõuna-Aasia Piirkondliku Koostöö Assotsiatsiooni (SAARC) sekretariaat.

2. Komisjon teatab liikmesriikidele, kui piirkondlik rühm on täitnud lõikes 1 kehtestatud tingimused.

3. Artikli 78 lõike 1 punkti b ei kohaldata piirkondlikku rühma kuuluvast riigist pärinevate toodete suhtes, kui neid veetakse mõne teise samasse piirkondlikku rühma kuuluva riigi territooriumi kaudu, olenemata sellest, kas need läbivad seal täiendava töö või töötlemise või mitte.

Artikkel 73

Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid manuseid, varuosi ja tööriistu, mis on tavalise varustuse osaks ja mis kuuluvad hinna sisse ning mille eest ei esitata eraldi arvet, käsitatakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana.

Artikkel 74

Harmoneeritud süsteemi tõlgendamisreegliga 3 määratletud komplektil on päritolustaatus, kui komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Komplektil tervikuna on päritolustaatus, sõltumata sellest, et see koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, kui päritolustaatuseta toodete väärtus on alla 15 % komplekti tehasehinnast.

Artikkel 75

Selleks et määrata kindlaks, kas toode on päritolustaatusega või mitte, ei ole vaja kindlaks määrata järgnevate toote valmistamisel kasutatavate toodete päritolu:

a) elektrienergia ja kütus;

b) tehas ja selle sisseseade;

c) masinad ja tööriistad;

d) kaup, mis ei kuulu toote lõppkoosseisu.

Artikkel 76

1. Käesoleva jao sätete kohaldamisel võib teha erandeid üldise soodustuste süsteemiga hõlmatud vähimarenenud soodustatud riikide kasuks, kui seda õigustab olemasolevate tööstusharude areng või uute tööstusharude loomine. Vähimarenenud soodustatud riigid on loetletud üldiste tariifsete soodustuste kohaldamist käsitlevates nõukogu määrustes ja ESTÜ otsuses. Selleks esitab kõnealune riik ühendusele eranditaotluse kooskõlas lõikes 3 nimetatud põhjendustega.

2. Taotluste läbivaatamisel võetakse eelkõige arvesse:

a) juhtumeid, kus olemasolevate päritolureeglite kohaldamisega kahjustataks märkimisväärselt asjaomase riigi tööstusharu võimalusi jätkata eksporti ühendusse, iseäranis neid juhtumeid, mis võivad põhjustada ettevõtete sulgemisi;

b) erijuhtumeid, mille puhul on ilmne, et päritolureeglid võiksid takistada suuremahulisi investeeringuid tööstusse, ning mille puhul investeerimisprogrammi elluviimist toetav erand võimaldaks täita nimetatud reegleid järk-järgult;

c