02012R0200 — ET — 10.03.2019 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 200/2012, 8. märts 2012, Euroopa Liidu eesmärgi kohta salmonella serotüüpide Salmonella enteritidis ja Salmonella typhimurium vähendamiseks broilerikarjades vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 2160/2003 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 071 9.3.2012, lk 31)

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 200/2012,

8. märts 2012,

Euroopa Liidu eesmärgi kohta salmonella serotüüpide Salmonella enteritidis ja Salmonella typhimurium vähendamiseks broilerikarjades vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 2160/2003

(EMPs kohaldatav tekst)







Artikkel 1

Euroopa Liidu eesmärk

1. Määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 4 lõikes 1 osutatud liidu eesmärk Salmonella enteritidis'e ja Salmonella typhimurium'i esinemissageduse vähendamiseks broileritel (edaspidi „liidu eesmärk”) on vähendada Salmonella enteritidis'e või Salmonella typhimurium'iga nakatunud broilerikarjade suurimat lubatud esinemissagedust kuni 1 %-ni või alla selle.

Euroopa Liidu eesmärk hõlmab serotüübi Salmonella typhimurium’i monofaasilisi tüvesid, mille antigeenne valem on ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ .

2. Kontrollikava Euroopa Liidu eesmärgi saavutamise tõendamiseks on sätestatud lisas.

Artikkel 2

Euroopa Liidu eesmärgi läbivaatamine

Euroopa Liidu eesmärgi vaatab läbi komisjon, võttes arvesse kontrollikavale vastavalt kogutud teavet ja määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 4 lõike 6 punktis c sätestatud kriteeriume.

Artikkel 3

Määruse (EÜ) nr 646/2007 kehtetuks tunnistamine

Määrus (EÜ) nr 646/2007 tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele.

Artikkel 4

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISA

Kontrollikava liidu eesmärgi saavutamise tõendamiseks vastavalt artikli 1 lõikele 2

1. VALIMIRAAMISTIK

Valimiraamistik hõlmab määruse (EÜ) nr 2160/2003 artiklis 5 kehtestatud riiklike kontrollikavade raames kõiki liigi Gallus gallus broilerikarju (edaspidi „broilerid”).

2. BROILERITE SEIRE

2.1. Proovivõtusagedus

a) Toidukäitlejad võtavad proovid kõikidelt broilerikarjadelt kolme nädala jooksul enne tapmist.

Pädev asutus võib siiski erandina esimeses lõigus nimetatud proovide võtmise kohustusest otsustada mitme broilerikarjaga ettevõtetes võtta proove vähemalt ühest broilerikarjast korraga, juhul kui:

i) kõikides ettevõtte karjades rakendatakse süsteemi „kõik sisse, kõik välja”;

ii) kõikide karjade pidamine on ühesugune;

iii) kõikide karjade varustamine sööda ja veega on ühesugune;

iv) ettevõtte kõikides karjades on Salmonella spp. esinemist kontrollitud vastavalt esimeses punktis sätestatud kontrolliskeemile vähemalt kuus korda, kusjuures vähemalt ühel korral on kõikidest karjadest proove võtnud pädev asutus;

v) kõik esimeses lõigus ja punktis b nimetatud kontrollimise põhjal saadud Salmonella enteritidis'e või Salmonella typhimurium'i tulemused osutusid negatiivseks.

Pädev asutus võib siiski erandina käesolevas punktis nimetatud proovide võtmise kohustusest lubada proovide võtmist kuue nädala jooksul enne tapmise kuupäeva, kui broilereid peetakse rohkem kui 81 päeva või kui nad kuuluvad mahepõllumajandusliku tootmise alla vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 889/2008 ( 1 ).

b) Pädev asutus võtab igal aastal proove vähemalt ühest broilerikarjast 10 % üle 5 000 linnuga põllumajandusettevõtte hulgast. Proove võib võtta ka riskidest lähtuvalt põhjal iga kord, kui pädev asutus seda vajalikuks peab.

Pädeva asutuse läbi viidav proovide võtmine võib asendada toidukäitleja algatusel toimuvat proovide võtmist vastavalt punktis a sätestatule.

2.2. Proovivõtuprotokoll

2.2.1. Üldised juhised proovide võtmiseks

Pädev asutus või toidukäitleja peavad tagama, et proove võtaksid ainult vastava koolitusega töötajad.

Proove võetakse vähemalt kahe paari proovivõtujalatsitega. Proovivõtujalatsid pannakse jalatsite peale ja proov võetakse, kõndides läbi lindla. Ühe broilerikarja puhul kasutatud proovivõtujalatsid võib koondada üheks prooviks.

Enne proovivõtujalatsite peale tõmbamist niisutatakse nende pinda:

(a) imavust suurendava lahjendusvedelikuga (lahjendusvedelik koosneb 0,8% naatriumkloriidist ja 0,1% peptoonist steriilses deioniseeritud vees)

(b) või steriilse veega

(c) või mis tahes muu lahjendusvedelikuga, mille on heaks kiitnud riigi tugilabor vastavalt määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 11 lõikele 3 või

(d) proovivõtujalatsid autoklaavitakse konteineris koos lahjendusvedelikega.

Proovivõtujalatseid saab samuti niisutada, valades neisse vedelikku enne, kui need jalatsikatete peale tõmmatakse või raputades jalatseid lahjendusvedeliku konteineris.

Tuleb tagada, et proove võetakse kõikidest hoone osadest proportsionaalsetes kogustes. Iga proovivõtujalatsite paar peab katma umbes 50 % hoone pinnast.

Pärast proovi kogumise lõpetamist eemaldatakse proovivõtujalatsid ettevaatlikult jalatsite küljest, et vältida nende küljes oleva aine kadu. Proovivõtujalatsid võib kogutud aine säilitamiseks ümber pöörata. Need pannakse kotti või nõusse ja varustatakse sildiga.

Pädev asutus võib suurendada proovide miinimumarvu, et tagada proovide esindavus, võttes igal konkreetselt juhul arvesse epidemioloogilisi näitajaid, näiteks bioohutuse tingimusi, karja koosseisu ja suurust.

Pädev asutus võib lubada asendada ühe jalatsiproovi 100 g tolmuprooviga, mis kogutakse hoone mitmest kohast neilt pindadelt, kus tolmu on näha. Teise võimalusena võib võtta proovi ühe või mitme niisutatud riidelapi abil vähemalt 900 cm2 pindalalt, kogudes tolmu lindla mitmest kohast, Kõik lapid peavad olema mõlemalt küljelt tolmuga kaetud.

2.2.2. Teatavat tüüpi ettevõtete suhtes kohaldatavad juhised

a) Vabapidamisel karjade puhul peaks proove võtma ainult broilerikasvatushoone sees.

b) Vähem kui 100 broileriga karjades, kus ei ole ruumikitsikuse tõttu võimalik kasutada proovivõtujalatseid, sest broilerikasvatushoonetele ei ole ligipääsu, võib asendada need tolmuproovi võtmiseks kasutatavate lappidega, millega hõõrutakse nendega üle värske väljaheitega saastunud pindade, või kui see ei ole võimalik, kasutatakse mõnda muud konkreetses olukorras sobivat väljaheitest proovi võtmise meetodit.

2.2.3. Pädeva asutuse läbiviidav proovivõtmine

Pädev asutus peab vajaduse korral lisaanalüüse ja/või dokumentide kontrolle tehes ise veenduma, et proovide tulemused ei ole mõjutatud mikroobivastaste ainete või muude bakterite kasvu pärssivate ainete olemasolust.

Kui ei avastata Salmonella enteritidis’t ja Salmonella typhimurium’i, küll aga mikroobivastaste ainete olemasolu või bakterite kasvu pärssiv toime, loetakse seda broilerikarja nakatunud karjaks artikli 1 lõikes 2 nimetatud liidu eesmärgi mõistes.

2.2.4. Transport

Proovid saadetakse põhjendamatute viivitusteta kullerpostiga või kulleriga määruse (EÜ) nr 2160/2003 artiklites 11 ja 12 osutatud laboritesse. Proovide transportimise ajal kaitstakse neid üle 25°C ulatuva temperatuuri ja otsese päikesevalguse eest.

Kui proove ei ole võimalik saata 24 tunni jooksul proovivõtmisest, tuleb neid säilitada jahutatuna.

3. LABORATOORNE ANALÜÜS

3.1. Proovide ettevalmistamine

Proove hoitakse uurimise alguseni jahutatuna laboratooriumis. Uurimine peab toimuma 48 tunni jooksul pärast proovi saamist ning nelja päeva jooksul alates proovi võtmisest.

Tolmuproove tuleb analüüsida üksteisest eraldi. Siiski võib pädev asutus analüüsimise eesmärgil otsustada selle liita proovivõtujalatsitega.

Proovi täielikuks küllastamiseks segatakse ja jätkatakse kultuuri kasvatamist punktis 3.2 osutatud avastamismeetodil.

Kaks paari proovivõtujalatseid pakitakse ettevaatlikult lahti, et vältida külgekleepunud väljaheiteainese mahapudenemist, ja asetatakse 225 ml toatemperatuurini eelsoojendatud puhverdatud peptoonvette või siis valatakse 225 ml lahustit laborisse toodud konteinerisse, mis sisaldab kahte paari proovivõtujalatseid.

Proovivõtujalatsid tuleb kasta üleni puhverdatud peptoonvette, nii et proovi ümbritseb piisavalt vedelikku, kuhu Salmonella saab eralduda; vajadusel võib lisada puhverdatud peptoonvett.

Kui väljaheidete ettevalmistamisel Salmonella avastamiseks lepitakse kokku kasutada EN/ISO standardeid, siis kohaldatakse proovide ettevalmistamisel neid standardeid vastavalt vajadusele käesolevas punktis nimetatud sätete asemel.

▼M1

3.2. Tuvastusmeetod

Salmonella spp. tuvastamine viiakse läbi vastavalt standardile EN ISO 6579-1.

▼B

3.3. Serotüüpide määramine

Igast pädeva asutuse võetud positiivsest proovist määratakse White-Kauffmann-Le Minor skeemi põhjal vähemalt ühe isolaadi serotüüp.

Toidukäitlejad tagavad, et kõikide isolaatide puhul tuleb määrata vähemalt Salmonella enteritidis’e ja Salmonella typhimurium’i serotüüp.

▼M1

3.4. Alternatiivsed meetodid

Käesoleva lisa punktides 3.1, 3.2 ja 3.3 sätestatud tuvastusmeetodite ja serotüpiseerimise asemel võib kasutada alternatiivseid meetodeid, kui need on tunnustatud vastavalt standardile EN ISO 16140-2 (alternatiivsete tuvastusmeetodite jaoks).

▼B

3.5. Tüvede säilitamine

Pädev asutus peab tagama, et ametlike kontrollide raames võetud proovidest säilitatakse vähemalt üks asjaomaste salmonella serotüüpide tüvi iga hoone ja aasta kohta faagitüübi võimalikuks kindlaksmääramiseks või antimikroobse tundlikkuse kontrollimiseks, kasutades kultuuride kogumise tavameetodit, mis peab tagama tüvede säilimise vähemalt kaheks aastaks alates analüüsi võtmise kuupäevast.

Kui pädev asutus nii otsustab, säilitatakse faagitüübi võimalikuks kindlaksmääramiseks või antimikroobse tundlikkuse kontrollimiseks ka toidukäitleja algatusel võetud proovide isolaate kooskõlas komisjoni otsuse 2007/407/EÜ artikliga 2 ( 2 ).

4. TULEMUSED JA ARUANDLUS

4.1. Esinemissageduse arvutamine liidu eesmärgi saavutamise tõendamiseks

Liidu eesmärgi saavutamise tõendamisel loetakse broilerikari nakatunuks, kui Salmonella enteritidis ja Salmonella typhimurium (välja arvatud vaktsiinitüved) avastatakse asjaomase karja proovis.

Nakatunud broilerikarja arvestatakse ainult üks kord, sõltumata proovide võtmise ja analüüside arvust, ning esitatakse aruandes ainult sel aastal, kui võeti esimene positiivse tulemuse andnud proov.

4.2. Aruandlus

Aruandlus hõlmab järgmist:

a) vähemalt üks kord aruandlusaasta jooksul analüüsitud broilerikarjade koguarv;

b) mis tahes salmonella serotüübi suhtes positiivsete karjade koguarv liikmesriigis;

c) vähemalt ühe Salmonella enteritidis’e ja Salmonella typhimurium’i serotüübi, sealhulgas monofaasiliste tüvede, mille antigeenne valem on ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ , suhtes positiivsete broilerikarjade arv;

d) positiivsete broilerikarjade arv iga salmonella serotüübi või määratlemata salmonella kohta (isolaadid, millel puudub tüüp või mis ei ole serotüpiseeritud);

Teave proovivõtmise kohta riiklike salmonelloositõrje programmide raames esitatakse eraldi vastavalt punkti 2.1. alapunktidele a ja b, teave toidukäitlejate poolt teostatava proovivõtmise kohta esitatakse vastavalt punkti 2.1. alapunktile a ja pädevate asutuste poolt teostatava proovivõtmise kohta vastavalt punkti 2.1. alapunktile b.

Analüüside tulemused loetakse asjakohaseks teabeks toiduahela kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 853/2004 II lisa III jaos sätestatule ( 3 ).

Pädevale asutusele tehakse iga uuritud broilerikarja puhul kättesaadavaks vähemalt järgmine teave:

a) ajakohastatud andmed asjaomase ettevõtte kohta;

b) ajakohastatud andmed asjaomase kasvatushoone kohta;

c) proovivõtmise kuu.

Tulemused ja muu lisateave tuleb esitada direktiivi 2003/99/EÜ artikli 9 lõikes 1 sätestatud suundumuste ja allikate aruande osana ( 4 ).

Toidukäitleja teavitab pädevat asutust põhjendamatu viivituseta Salmonella enteritidis'e ja Salmonella typhimurium'i kinnitatud avastamisest. Toidukäitleja annab analüüsi teostavale laboratooriumile vastavad juhised.