1997L0068 — ET — 01.01.2007 — 005.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 97/68/EÜ,

16. detsember 1997,

väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 100a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras, ( 3 )pidades silmas lepituskomitees 11. novembril 1997 heakskiidetud ühisteksti ning arvestades, et: 1) ühenduse keskkonnakaitse ja säästva arengu põhimõtteid ning meetmeid käsitlevas programmis ( 4 ) tõdetakse põhialusena, et kõiki inimesi tuleb efektiivselt kaitsta õhusaastest tingitud teadaolevate ohtude eest tervisele ning et see eeldab eelkõige lämmastikdioksiidi (NO2), tahkete osakeste (PT) – tahma ja teiste õhku saastavate ainete nagu näiteks süsinikoksiidi (CO) heitmete kontrolli all hoidmist; troposfääris on takistatud osooni (O3) moodustumine ja sellega kaasneb mõju tervisele ja keskkonnale, tuleb vähendada seda nähtust põhjustavate lämmastikoksiidide (NOx) ja süsivesinike (HC) heitmeid; NOx- ja HC-heitmete vähendamist nõuavad muu hulgas ka hapestumisest tingitud keskkonnakahjustused; 2) ühendus kirjutas aprillis 1992 alla lenduvate orgaaniliste ühendite (VOC) vähendamist käsitlevale ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni protokollile ja ühines detsembris 1993 NOx-heitmete vähendamist käsitleva protokolliga, mis mõlemad on seotud juulis 1982 vastuvõetud riigist riiki kanduvate õhusaasteainete kauglevikut käsitleva 1979. aasta konventsiooniga; 3) liikmesriigid eraldi ei suuda piisavalt täita väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite saastavate heitmete taseme vähendamise eesmärki ega tagada mootorite ja masinate siseturu toimimist; neid eesmärke on seega võimalik paremini saavutada, ühtlustades liikmesriikide õigusakte, mis käsitlevad väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite poolt põhjustatud õhusaaste vältimise meetmeid; 4) uuemad komisjoni poolt teostatud uurimused näitavad, et väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite heitmed moodustavad olulise osa inimese poolt põhjustatud teatavate atmosfäärile kahjulike saasteainete koguheitmetest; võrreldes eelkõige teeliiklusest tingitud õhusaastega, põhjustab käesoleva direktiiviga reguleeritavate diiselmootorite klass märkimisväärse osa NOx ja PT poolt tingitud õhusaastest; 5) peamiseks probleemiks selles valdkonnas on diiselmootoritega varustatud, maapinnal töötavate liikurmasinate heitmed, eriti NOx- ja PT heitmed; seejuures tuleks esmajärjekorras reguleerida neid heitmeallikaid; seejuures edaspidi on vajalik laiendada käesoleva direktiivi kohaldamisala, hõlmates teiste väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate, kaasa arvatud teisaldatavate generaatorseadmete ja eriti bensiinimootorite heitmete kontrolli all hoidmise, lähtudes nõuetele vastavatest katsetsüklitest; CO- ja HC-heitmeid on võimalik tunduvalt vähendada, kui teostatakse käesoleva direktiivi kavandatud laiendamine nii, et direktiiv käsitleb ka bensiinimootoreid; 6) võimalikult kiiresti tuleks kasutusele võtta põllutöö- ja metsatraktorite mootorite heitmete kontrolli all hoidmist käsitlevad õigusaktid, mis tagavad käesoleva direktiiviga ettenähtud tasemele vastava tasemega keskkonnakaitse, üheskoos käesoleva direktiiviga täielikult ühilduvate standardite ning nõuetega; 7) sertifitseerimismenetluseks on valitud tüübikinnitusmenetlus, mis Euroopas kasutusel oleva meetodina on aja jooksul osutunud sobilikuks maanteesõidukite ja nende detailide nõuetele vastavuse kinnitamise menetluseks; uudse elemendina on kehtestatud tüübikinnituse andmine ühesugustest osadest ja samasuguste konstruktsioonipõhimõtete alusel toodetud mootorite rühma (mootoritüüpkonna) põhimootorile; 8) mootorid, mis on toodetud käesoleva direktiivi nõudeid järgides, tuleb vastavalt märgistada ja sellest tuleb teatada tüübikinnituste eest vastutavale ametiasutusele; selleks et mitte suurendada administratiivse töö koormust, ei ole ette nähtud otsest järelevalvet ametiasutuste poolt mootorite tootmiskuupäevade üle, mis on seotud karmistatud nõuetega; kõnealuse tootjatele jäetud vabadusega kaasneb nõue, et tootjad lihtsustaksid pisteliste kontrollimiste teostamist ametiasutuste poolt ja teeksid regulaarselt kättesaadavaks asjakohase teabe tootmise planeerimise kohta; kõnealuse teavitamise korra tingimusteta järgimine ei ole kohustuslik, kuid selle ulatuslik järgimine hõlbustaks tüübikinnituste eest vastutavatel ametiasutustel hindamismenetluste kavandamist ja aitaks kaasa usalduse suurenemisele tootjate ja tüübikinnituse eest vastutavate ametiasutuste vahel; 9) kooskõlas direktiiviga 88/77/EMÜ ( 5 ) ja ÜRO Euroopa majanduskomisjoni eeskirja nr 49 seeriaga 02, mis on toodud direktiivi 92/53/EMÜ ( 6 ) IV lisa 2. liites, antud tüübikinnitused loetakse võrdväärseiks käesoleva direktiivi esimeses etapis nõutavate tüübikinnitustega; 10) liikmesriikides peab olema lubatud käesoleva direktiivi nõudeid järgivate ja selle kohaldamisalasse kuuluvate mootorite turule toomine; nimetatud mootoritele ei tohi kohaldada mistahes muid siseriiklikke, heitmeid käsitlevaid nõudeid; tüübikinnitusi andev liikmesriik võtab kontrollimiseks vajalikud meetmed; 11) uute katsemenetluste ja piirväärtuste kehtestamisel tuleb võtta arvesse vastavate mootoritüüpide spetsiifilisi kasutusviise; 12) uute nimetatud standardite kasutuselevõtul on asjakohane järgida läbiproovitud kaheetapilist lähenemisviisi; 13) suure võimsusega mootorite heitmeid olulisel määral vähendada on ilmselt lihtsam, sest nende korral on võimalik kasutusele võtta maanteesõidukite mootorite jaoks väljatöötatud olemasolevat tehnoloogiat; eespool nimetatut arvesse võttes nähakse ette nõuete järkjärguline rakendamine alustades I etapil kolme võimsusklassi hulgast kõige kõrgemast; nimetatud põhimõtet järgitakse ka II etapil selle erinevusega, et kaasatud on uus, neljas võimsusklass, mis ei kuulunud I etappi; 14) pärast käesoleva direktiivi jõustumist võib oodata heitmete tunduvat vähenemist kõnealuses väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate valdkonnas, mida nüüd reguleeritakse ja mis on võrrelduna maanteeliikluse heitmetega kõige tähtsam valdkond lisaks põllutöötraktoritele; seejuures, kuna diiselmootorite tehnilised karakteristikud on CO ja HC heitmete suhtes üldiselt väga head, on edusamm heitmete koguhulga vähenemise osas väga väike; 15) selleks, et arvesse võtta erandlikke tehnilisi või majanduslikke olukordi, on ette nähtud menetlused, millega on võimalik tootjat käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmisest vabastada; 16) toodangu nõuetele vastavuse (COP) tagamiseks peavad tootjad tegema vastavad korraldused kohe, kui mootorile on antud tüübikinnitus; selleks juhuks, kui avastatakse nõuetele mittevastavus, on sätestatud menetlused, millega kehtestatakse teavitamise kord, mittevastavuse kõrvaldamise meetmed ja koostöömeetmed, mis võimaldavad lahendada võimalikke eriarvamusi liikmesriikide vahel seoses mootorite vastavusega tüübikinnitusele; 17) käesolev direktiiv ei avalda mõju liikmesriikide õigusele kehtestada nõudeid, millega tagatakse töötajate turvalisus väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate kasutamisel; 18) käesoleva direktiivi vastavates lisades olevaid tehnilisi sätteid tuleks komitee korrast lähtuvalt täiendada ja vajadusel tehnilise arenguga kohandada; 19) tuleks kehtestada sätted, mis tagavad, et mootoreid katsetatakse laboratoorse töö häid tavasid järgides; 20) selles valdkonnas on vajalik edendada ülemaailmset kaubandust, ühtlustades heitmeid käsitlevaid standardeid seoses kolmandates riikides kohaldatavate või kavandatavate standarditega niipalju, kui see on võimalik; 21) seepärast on vaja näha ette võimalust hinnata olukorda ümber uue tehnoloogia kättesaadavuse ja majandusliku tasuvuse alusel ning arvestada teise etapi rakendamisel saavutatud arengut; 22) 20. detsembril 1994 jõuti kokkuleppele Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni omavahelise modus vivendi osas, mis käsitleb asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras vastuvõetud õigusaktide rakendamise meetmeid ( 7 ), ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Eesmärgid

Käesoleva direktiivi eesmärgiks on ühtlustada liikmesriikide standardeid ja tüübikinnitusmenetlusi, mis on seotud väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite heitmetega. Käesolev direktiiv aitab kaasa siseturu tõrgeteta funktsioneerimisele, kaitstes ühtlasi inimeste tervist ja keskkonda.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

— väljaspool teid kasutatav liikurmasin: mis tahes liikuv masin, teisaldatav tootmistehniline kerega või ilma kereta seade või sõiduk, mis ei ole ette nähtud reisijate ega kauba veoks maanteedel, ja millele on paigaldatud I lisa punktis 1 nimetatud sisepõlemismootor,

— tüübikinnitus: menetlus, millega liikmesriik tunnistab, et sisepõlemismootori tüüp või mootoritüüpkond vastab mootori või mootorite gaasiliste heitmete ja tahkete osakeste heitmete suhtes käesoleva direktiivi vastavatele tehnilistele nõuetele,

— mootoritüüp: mootorite klass, millesse kuuluvad mootorid ei erine üksteisest II lisa 1. liites määratletud põhiliste töökarakteristikute poolest,

— mootoritüüpkond: tootja poolt määratletud mootorite rühm, millel nende konstruktsioonist tulenevalt on eeldatavalt ühesugused heitgaaside näitajad ja mis järgivad käesoleva direktiivi nõudeid,

— põhimootor: mootor, mis on valitud mootoritüüpkonnast selliselt, et mootor vastab I lisa punktides 6 ja 7 sätestatud nõuetele,

— mootori efektiivvõimsus: kasulik võimsus, nagu on vastavalt määratletud I lisa punktis 2.4,

— mootori tootmiskuupäev: kuupäev, millal mootor pärast tootmisliinilt tulekut läbib viimase kontrollimise. Sellel etapil on mootor valmis tarnimiseks või ladustamiseks,

▼M2

— turuleviimine: mootori tasu eest või tasuta ühenduse turul kättesaadavaks tegemine ühenduses turustamiseks ja/või kasutamiseks,

▼B

— tootja: isik või organisatsioon, kes vastutab tüübikinnitusasutuse ees tüübikinnitusmenetluse kõigi aspektide eest ja tagab toodangu nõuetele vastavuse. Ei ole oluline, et nimetatud isik või organisatsioon oleks mootori konstrueerimise kõigi etappidega otseselt seotud,

— tüübikinnitusasutus: liikmesriigi pädev ametiasutus või -asutused, mis vastutavad mootorile või mootori tüüpkonnale tüübikinnituse andmise kõigi aspektide eest, tüübikinnitustunnistuse väljastamise ja tüübikinnituse tühistamise eest, suhtlemise eest teiste liikmesriikide ametiasutustega kontaktasutusena ning tootja tootmiskorralduse nõuetele vastavuse kontrollimise eest,

— tehniline teenistus: organisatsioon(id) või asutus(ed), mis on määratud katselaboriks, kus liikmesriigi tüübikinnitusasutuse nimel teostatakse katseid või kontrollimisi. Seda funktsiooni võib täita ka tüübikinnitusasutus ise,

— teatis: II lisas sätestatud dokument, millega nähakse ette taotleja poolt esitatav teave,

— teatmik: taotleja poolt tehnilisele teenistusele või tüübikinnitusasutusele teatises ette nähtud korras esitatavate andmete, jooniste, fotode jne kaust või toimik,

— infopakett: teatmik koos katseprotokollidega või muude dokumentidega, mille on tööülesannete käigus teatmikule lisanud tehniline teenistus või tüübikinnitusasutus,

— infopaketi sisukord: dokument, milles on loetletud infopaketi sisu ja mis on vastavalt nummerdatud või muul viisil tähistatud, võimaldades kõiki lehekülgi selgelt eristada,

▼M2

— asendusmootor: uus mootor, mis on valmistatud ja tarnitud üksnes teatava masina mootori väljavahetamiseks,

— käsimootor: mootor, mis vastab vähemalt ühele järgmistest nõuetest: — a) seda mootorit kasutatakse seadmes, mida selle käitaja kavandatud funktsiooni(de) kasutamise ajal kannab; b) mootorit kasutatakse seadmes, mis peab oma kavandatud funktsiooni(de) täitmiseks töötama mitmes asendis, näiteks tagurpidi või külili; c) mootorit kasutatakse seadmes, mille tühimass koos mootoriga on alla 20 kg ja millel on peale selle veel vähemalt üks järgmistest tunnustest: i) seadme käitaja peab seadet selle kavandatud funktsiooni(de) kasutamise ajal hoidma või kandma; ii) seadme käitaja peab seadet selle kavandatud funktsiooni(de) kasutamise ajal hoidma või suunama; iii) mootorit tuleb kasutada generaatoris või pumbas,

— muu kui käsimootor: mootor, mis ei vasta käsimootori määratlusele,

— kutsealaselt mitmes asendis kasutatav käsimootor: käsimootor, mis vastab käsimootori määratluse punktis a ja ka b sätestatud nõuetele ning mille tootja on tüübikinnitusasutusele tõestanud, et mootor kuulub heite püsimisaja 3. kategooriasse (IV lisa 4. liite punkti 2.1 kohaselt),

— heite püsimisaeg: IV lisa 4. liites märgitud tundide arv, mida kasutatakse halvendustegurite kindlaksmääramiseks,

— väikesemahuline mootoritüüpkond: sädesüütemootorite tüüpkond, mida toodetakse aastas alla 5 000 ühiku,

— sädesüütemootorite väiketootja: tootja, kes toodab aastas alla 25 000 ühiku,

▼M3

— siseveelaev: siseveeteedel kasutamiseks mõeldud laev pikkusega 20 meetrit või rohkem ja mahuga 100 m3 või rohkem vastavalt I lisa teise jao punktis 2.8a esitatud valemile või vedurpuksiir või tõukurpuksiir, mis on mõeldud 20 meetri pikkuste või pikemate laevade vedamiseks, lükkamiseks või nende kõrval liikumiseks. — See mõiste ei hõlma: — — reisijateveoks mõeldud laevu, mis veavad lisaks meeskonnale kuni 12 inimest, — lõbusõidulaevu pikkusega vähem kui 24 meetrit (vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 1994. aasta direktiivi 94/25/EÜ lõbusõidulaevu käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta artikli 1 lõike 2 määratlusele, ( 8 ) — järelevalveasutustele kuuluvaid teeninduslaevu, — tuletõrjelaevu, — sõjalaevu, — ühenduse kalalaevade registris registreeritud kalalaevu, — merelaevu, sealhulgas loodetealal või ajutiselt siseveeteedel töötavaid või kodusadamat omavaid mere vedur- ja tõukurpuksiire, millel on I lisa 2. jao punktis 2.8b määratletud kehtiv laevasõiduluba või ohutustunnistus,

— lõpptootja: teatud tüüpi liikurmasina tootja,

— kohandamiskava: menetlus, mis võimaldab mootoritootjatel kahe järjestikuse piirväärtuste etapi vahelisel ajal lasta turule piiratud hulgal liikurmasinatele paigaldatavaid mootoreid, mis vastavad eelmise etapi heitmete piirväärtuste kohastele nõuetele.

▼B

Artikkel 3

Tüübikinnituse taotlemine

1. Tootja esitab mootori või mootoritüüpkonna tüübikinnitustaotluse liikmesriigi tüübikinnitusasutusele. Taotlusele lisatakse teatmik, mille sisu on sätestatud II lisas esitatud teatises. Tüübikinnituskatsete teostamise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse mootor, mille mootoritüübi töökarakteristikud vastavad II lisa 1. liites kirjeldatud töökarakteristikutele.

2. Juhul kui esitatakse mootoritüüpkonna tüübikinnitustaotlus ja kui tüübikinnitusasutus määrab kindlaks, et valitud põhimootori osas ei esinda esitatud taotlus täielikult direktiivi II lisa 2. liites kirjeldatud mootoritüüpkonda, esitatakse 1. lõikest lähtuvalt tüübikinnituseks teine põhimootor ja vajaduse korral tüübikinnitusasutuse poolt määratud täiendav põhimootor.

3. Ühte mootoritüüpi või mootoritüüpkonda käsitlevat taotlust ei tohi esitada rohkem kui ühele liikmesriigile. Igale mootoritüübi või mootoritüüpkonna kohta, millele taotletakse tüübikinnitust, esitatakse eraldi taotlus.

Artikkel 4

Tüübikinnitusmenetlus

1. Taotlust vastuvõttev liikmesriik annab tüübikinnituse kõigile mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele, mis vastavad teatmikus esitatud andmetele ja käesoleva direktiivi nõuetele.

2. Liikmesriik täidab tüübikinnitustunnistuse, mille näidis on toodud ►M2 VII lisas ◄ , kõik vastavad punktid iga mootoritüübi või mootoritüüpkonna kohta, millele liikmesriik annab tüübikinnituse, ja koostab või kinnitab infopaketi sisukorra. Tüübikinnitustunnistused nummerdatakse vastavalt ►M2 VIII lisas ◄ kirjeldatud viisile. Täidetud tüübikinnitustunnistus ja selle lisatud dokumendid antakse üle taotlejale. ►M3 VIII lisa muudetakse vastavalt artiklis 15 viidatud menetlusele. ◄

3. Kui mootor, millele antakse tüübikinnitus, täidab oma funktsiooni või omab teatud spetsiifilist iseärasust ainult siis, kui mootorit kasutatakse koos väljaspool teid kasutatava liikurmasina muude osadega ja seetõttu on selle vastavust nõuetele võimalik kontrollida ainult selliselt, et mootorit, millele antakse tüübikinnitus, kasutatakse koos muude, kas reaalsete või simuleeritud masinaosadega, tuleb mootori(te) tüübikinnituse kohaldamisala vastavalt piirata. Mootoritüübi või mootoritüüpkonna tüübikinnitustunnistus sisaldab sellisel juhul võimalikke kasutuspiiranguid ning osutatakse selle võimalikele paigaldustingimustele.

4. Iga liikmesriigi tüübikinnitusasutus:

a) saadab kord kuus teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustele nimekirja (mis sisaldab ►M2 IX lisas ◄ nimetatud andmeid) mootorite ja mootoritüüpide kohta, millele see on antud kuu jooksul andnud tüübikinnituse või millele see on keeldunud tüübikinnitust andmast või mille tüübikinnituse see on tühistanud;

b) saadab teise liikmesriigi tüübikinnitusasutusest vastava nõude saamisel sellele viivitamatult: — iga mootoritüübi või -tüüpkonna kohta, millele see on andnud tüübikinnituse või millele see on tüübikinnituse andmisest keeldunud või mille tüübikinnituse see on tühistanud, koopia mootori või mootoritüüpkonna tüübikinnitustunnistusest kas koos infopaketiga või ilma selleta, ja/või — ►M2 X lisas ◄ nimetatud andmeid sisaldava nimekirja mootorite kohta, mis on toodetud vastavalt artikli 6 lõike 3 kohaselt antud tüübikinnitustele, ja/või — artikli 6 lõikes 4 kirjeldatud teatise koopia.

5. Iga liikmesriigi tüübikinnitusasutus saadab kord aastas, või ka vastava taotluse saamise korral, komisjonile koopia ►M2 XI lisas ◄ näidatud tehniliste andmete lehest, mis on seotud mootoritega, millele on antud tüübikinnitus pärast viimase teatise saatmist.

▼M3

6. Muul otstarbel kui vedurite, mootorvagunite ja siseveelaevade käitamiseks kasutatavaid diiselmootoreid võib lisaks lõigetele 1–5 kohanduskava alusel turule viia vastavalt XIII lisas viidatud menetlusele.

▼B

Artikkel 5

Tüübikinnituse muudatused

1. Tüübikinnituse andnud liikmesriik peab võtma vajalikud meetmed tagamaks, et talle teatatakse kõigist infopaketi andmetesse tehtud muudatustest.

2. Taotlus tüübikinnituse muutmiseks või laiendamiseks esitatakse ainult selle liikmesriigi tüübikinnitusasutusele, mis andis välja esialgse tüübikinnituse.

3. Kui infopaketis sisalduvatesse andmetesse on tehtud muudatusi, peab asjaomase liikmesriigi tüübikinnitusasutus:

— vajaduse korral välja andma infopaketi parandatud lehekülje(d), märkides igale muudetud leheküljele selgelt muudatuse laadi ja taas-väljaande kuupäeva. Muudetud lehekülgede väljaandmisel muudetakse ka infopaketi sisukorda (mis lisatakse infopaketile), millest selguvad muudetud lehekülgede uuendatud kuupäevad, ja

— välja andma muudetud tüübikinnitustunnistuse (mis tähistatakse laiendamisnumbriga), kui mistahes selles (välja arvatud sellele lisatud dokumentides) sisalduv teave on muutunud või kui käesoleva direktiivi standardeid on pärast tüübikinnituse andmise kuupäeva muudetud. Muudetud tunnistusest peab täpselt selguma muutmise põhjus ja uue väljaandmise kuupäev.

Kui vastava liikmesriigi tüübikinnitusasutus leiab, et infopaketi muutmine eeldab uusi katseid või kontrollimisi, teavitab asutus sellest tootjat ja annab välja eespool nimetatud dokumendid alles pärast uute katsete või kontrollimiste edukat teostamist.

Artikkel 6

Nõuetele vastavus

1. Tootja kinnitab igale tüübikinnitusele vastavalt toodetavale tootele I lisa punktis 3 määratletud märgistused, kaasa arvatud tüübikinnituse numbri.

2. Kui tüübikinnitus sisaldab artikli 4 lõikele 3 vastavaid kasutuspiiranguid, peab tootja koos iga toodetud tootega esitama täpsed andmed nimetatud piirangute kohta ning osutama toote võimalikele paigaldamistingimustele. Kui ühele masinatehasele tarnitakse mootoritüüpe seeriana, on piisav, kui tehasele esitatakse ainult üks nimetatud teatis hiljemalt esimese mootori tarnekuupäeval, kui teatisel on täiendavalt vastavate mootorite identifitseerimisnumbrite nimekiri.

3. Hiljemalt 45 päeva pärast iga kalendriaasta lõppu ja viivitamatult pärast iga kohaldamiskuupäeva, kui käesoleva direktiivi nõuded muutuvad ning viivitamatult pärast võimalikku ametiasutuste poolt kehtestatud tähtaega saadab tootja vastava nõude korral tüübikinnitusasutusele nimekirja, mis sisaldab kõigi nende mootoritüüpide identifitseerimisnumbreid, mis on toodetud vastavalt käesoleva direktiivi nõuetele pärast viimati esitatud teatist või pärast seda, kui käesoleva direktiivi nõudeid esimest korda kohaldati. Nimetatud nimekirjas tuleb ära näidata, millised identifitseerimisnumbrid mingile mootoritüübile või mootoritüüpkonnale ja tüübikinnitusnumbrile vastavad, kui see ei selgu mootori kodeerimissüsteemist. Lisaks peab nimetatud nimekiri sisaldama vastavasisulist teavet, kui tootja lõpetab mootoritüübi või mootoritüüpkonna tootmise, millele on antud tüübikinnitus. Kui nimetatud nimekirja ei ole nõutud regulaarselt saata tüübikinnitusasutusele, peab tootja nimetatud andmed säilitama vähemalt 20 aastat.

4. Tootja saadab tüübikinnituse andnud asutusele hiljemalt 45 päeva pärast iga kalendriaasta lõppu ja igal artiklis 9 määratud kohaldamiskuupäeval teatise, milles on nimetatud need mootoritüübid ja mootoritüüpkonnad, koos vastavate mootori identifitseerimisnumbritega, mida tootja kavatseb alates sellest kuupäevast toota.

▼M3

5. Kohanduskava alusel turule viidud diiselmootorid märgistatakse vastavalt XIII lisale.

▼B

Artikkel 7

Võrdväärsete tüübikinnituste heakskiitmine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad komisjoni ettepanekul ühenduse ja kolmandate riikide mitmepoolsete või rahvusvaheliste lepingute raames tunnustada võrdväärsust käesoleva direktiiviga kehtestatud tingimuste ja sätete, mis on seotud mootorite tüübikinnituse andmisega, ning rahvusvaheliste või kolmandate riikide eeskirjadega sätestatud menetluste vahel.

▼M2

2. Liikmesriigid tunnustavad XII lisas loetletud tüübikinnitusi ja vajaduse korral nende vastavaid märke käesoleva direktiiviga kooskõlas olevate kinnituste ja märkidena.

▼M3

Artikkel 7a

Siseveelaevad

1. Järgmisi sätteid kohaldatakse siseveelaevadele paigaldatavate mootorite suhtes. Lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata kuni käesoleva direktiiviga kehtestatud nõuete ja Reini laevaliiklust käsitleva Mannheimi konventsiooni raames kehtestatud nõuete vahelise vastavuse tunnistamiseni Reini navigatsiooni keskkomisjoni (edaspidi RNK) poolt ja sellest komisjoni teavitamiseni.

2. Kuni 30. juunini 2007 võivad liikmesriigid keelduda mootorite turuleviimisest, mis vastavad RNK kehtestatud 1. etapi nõuetele, millele vastavad heitmete piirväärtused on sätestatud XIV lisas.

3. Alates 1. juulist 2007 ning kuni järgmise piirväärtuste rühma jõustumiseni, mille tulemuseks on käesoleva direktiivi täiendav muutmine, võivad liikmesriigid keelduda mootorite turuleviimisest, mis vastavad RNK kehtestatud II etapi nõuetele, millele vastavad heitmete piirväärtused on sätestatud XV lisas.

4. Vastavalt artiklis 15 viidatud menetlusele kohandatakse VII lisa täiendava ja spetsiifilise teabe hõlmamiseks, mis võib olla vajalik seoses siseveelaevadele paigaldatavate mootorite tüübikinnitustunnistusega.

5. Käesoleva direktiivi tähenduses kehtivad siseveelaevade kohta suurema kui 560 kW võimsusega abimootoritele käituritega samad nõuded.

▼B

Artikkel 8

▼M3

Turuleviimine

1. Liikmesriigid ei tohi keelduda masinatele paigaldatud või paigaldamata mootorite turuleviimisest, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele.

▼B

2. Liikmesriigid lubavad ainult käesoleva direktiivi nõuetele vastavate uute mootorite registreerimist, kui see on kohaldatav, või turulelaskmist, sõltumata sellest, kas mootorid on juba masinatele paigaldatud või mitte.

▼M3

2a. Liikmesriigid jätkavad nõukogu 4. oktoobri 1982. aasta direktiiviga 82/714/EÜ siseveelaevade tehniliste nõuete kohta ( 9 ) kehtestatud ühenduse sõidukõlblikkuse tunnistuse väljaandmist laevadele, mille mootorid ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.

▼B

3. Liikmesriigi tüübikinnitusasutus võtab vajalikud tüübikinnitusega seotud meetmed, et registreerida ja kontrollida, vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustega, käesoleva direktiivi nõuetega vastavuses toodetud mootorite identifitseerimisnumbreid.

4. Identifitseerimisnumbreid võib täiendavalt kontrollida seoses toodangu nõuetele vastavuse kontrollimisega, nagu on kirjeldatud artiklis 11.

5. Identifitseerimisnumbrite kontrollimise suhtes esitab tootja või ühenduses ametis olev tootja esindaja vastava nõudmise korral viivitamatult tüübikinnitusasutusele kõik vajalikud ostjatega seotud andmed koos aruande järgi kooskõlas artikli 6 lõikega 3 toodetud mootorite identifitseerimisnumbritega. Kui mootorid müüakse masinatehasele, ei ole täiendava teabe esitamine vajalik.

6. Kui tootja ei ole tüübikinnitusasutuse vastava nõude korral võimeline tõestama artiklis 6 sätestatud nõuete, eriti mis on seotud nimetatud artikli lõikega 5, täitmist, võib vastavale mootoritüübile või mootoritüüpkonnale käesoleva direktiivi kohaselt antud tüübikinnituse tühistada. Sellisel juhul toimub teavitamine nii, nagu on kirjeldatud artikli 12 lõikes 4.

Artikkel 9

▼M2

Ajakava – diiselmootorid

▼B

1. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

Liikmesriigid ei tohi pärast 30. juunit 1998 keelduda andmast mootoritüübile või mootoritüüpkonnale tüübikinnitust ega esitamast ►M2 VII lisas ◄ kirjeldatud dokumenti ning ei tohi kehtestada muid tüübikinnitusnõudeid, mis on seotud väljaspool teid kasutatavate, mootoriga liikurmasinate õhku saastavate heitmetega, kui mootor vastab käesolevas direktiivis gaasilistele heitmetele ja tahkete osakeste heitmetele esitatud nõuetele.

2. TÜÜBIKINNITUSE I ETAPP (MOOTORITE KATEGOORIAD A/B/C)

Liikmesriigid keelduvad mootoritüübile või mootoritüüpkonnale tüübikinnituse andmisest ja ►M2 VII lisas ◄ kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning väljaspool teid kasutatavatele mootoriga liikurmasinatele mistahes muude tüübikinnituste andmisest:

pärast 30. juunit 1998 mootoritele, mille võimsus on:



— A: 130kW ≤ P ≤ 560kW, — B: 75kW ≤ P < 130kW, — C: 37kW ≤ P < 75kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori poolt põhjustatud gaasilised heitmed ja tahkete osakeste heitmed ei vasta ►M2 I lisa punktis 4.1.2.1 ◄ esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3. TÜÜBIKINNITUSE II ETAPP (MOOTORITE KATEGOORIAD: D, E, F, G)

▼M3

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest mootoritüübile või mootoritüüpkonnale ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning keelduvad mis tahes muude tüübikinnituste andmisest liikurmasinatele, millele on paigaldatud veel turuleviimata mootor:

▼B





— D: pärast 31. detsembrit 1999 mootoritele mille võimsus on: 18kW ≤ P < 37kW, — E: pärast 31. detsembrit 2000 mootoritele mille võimsus on: 130kW ≤ P ≤ 560kW, — F: pärast 31. detsembrit 2001 mootoritele mille võimsus on: 75kW ≤ P < 130kW, — G: pärast 31. detsembrit 2002 mootoritele mille võimsus on: 37kW ≤ P < 75kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori poolt põhjustatud gaasilised heitmed ja tahkete osakeste heitmed ei vasta ►M2 I lisa punktis 4.1.2.3. ◄ esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

▼M3

3a. IIIA ETAPI MOOTORITE TÜÜBIKINNITUS (MOOTORIKATEGOORIAD H, I, J ja K)

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning keelduvad mis tahes muude tüübikinnituste andmisest liikurmasinatele, millele on paigaldatud veel turuleviimata mootor:

— H: pärast 30. juunit 2005 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW,

— I: pärast 31. detsembrit 2005 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 75 kW ≤ P < 130 kW,

— J: pärast 31. detsembrit 2006 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 37 kW ≤ P < 75 kW,

— K: pärast 31. detsembrit 2005 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 19 kW ≤ P < 37 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.4. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3b. IIIA ETAPI PÜSIKIIRUSEGA MOOTORITE TÜÜBIKINNITUS (MOOTORIKATEGOORIAD H, I, J ja K)

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning keelduvad mis tahes muude tüübikinnituste andmisest liikurmasinatele, millele on paigaldatud veel turuleviimata mootor:

— püsikiirusega H-kategooria mootorid: pärast 31. detsembrit 2009 mootoritele, mille võimsus on: 130 kW ≤ P < 560 kW,

— püsikiirusega I-kategooria mootorid: pärast 31. detsembrit 2009 mootoritele, mille võimsus on: 75 kW ≤ P < 130 kW,

— püsikiirusega J-kategooria mootorid: pärast 31. detsembrit 2010 mootoritele, mille võimsus on: 37 kW ≤ P < 75 kW,

— püsikiirusega K-kategooria mootorid: pärast 31. detsembrit 2009 mootoritele, mille võimsus on: 19 kW ≤ P < 37 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.4. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3c. IIIB ETAPI MOOTORITE TÜÜBIKINNITUS (MOOTORIKATEGOORIAD L, M, N ja P)

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning keelduvad mis tahes muude tüübikinnituste andmisest liikurmasinatele, millele on paigaldatud veel turuleviimata mootor:

— L: pärast 31. detsembrit 2009 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW,

— M: pärast 31. detsembrit 2010 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 75 kW ≤ P< 130 kW,

— N: pärast 31. detsembrit 2010 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 56 kW ≤ P< 75 kW,

— P: pärast 31. detsembrit 2011 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 37 kW ≤ P < 56 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.5. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3d. VI ETAPI MOOTORITE TÜÜBIKINNITUS (MOOTORIKATEGOORIAD Q ja R)

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning keelduvad mis tahes muude tüübikinnituste andmisest liikurmasinatele, millele on paigaldatud veel turuleviimata mootor:

— Q: pärast 31. detsembrit 2012 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW,

— R: pärast 31. detsembrit 2013 muudele kui püsikiirusega mootoritele, mille võimsus on: 56 kW ≤ P < 130 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.6. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3e. SISEVEELAEVADEL KASUTATAVATE IIIA ETAPI KÄITURITE TÜÜBIKINNITUS (MOOTORIKATEGOORIA V)

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest:

— V1:1: pärast 31. detsembrit 2005 mootoritele, mille võimsus on suurem kui 37 kW ja töömaht on väiksem kui 0,9 liitrit silindri kohta,

— V1:2: pärast 31. juunit 2005 mootoritele, mille töömaht on 0,9 liitrit või suurem, kuid väiksem kui 1,2 liitrit silindri kohta,

— V1:3: pärast 30. juunit 2005 mootoritele, mille töömaht on 1,2 liitrit või suurem, kuid väiksem kui 2,5 liitrit silindri kohta, ning mille võimsus on: 37 kW ≤ P < 75 kW,

— V1:4: pärast 31. detsembrit 2006 mootoritele, mille töömaht on 2,5 liitrit või suurem, kuid väiksem kui 5 liitrit silindri kohta,

— V2: pärast 31. detsembrit 2007 mootoritele, mille töömaht on 5 liitrit või suurem silindri kohta,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.4. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3f. MOOTORVAGUNITEL KASUTATAVATE IIIA ETAPI KÄITURITE TÜÜBIKINNITUS

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest:

— RC A: pärast 30. juunit 2005 mootoritele, mille võimsus on suurem kui 130 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.4. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3g. MOOTORVAGUNITEL KASUTATAVATE IIIB ETAPI KÄITURITE TÜÜBIKINNITUS

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest:

— RC B: pärast 31. detsembrit 2010 mootoritele, mille võimsus on suurem kui 130 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.5. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele.

3h. VEDURITEL KASUTATAVATE IIIA ETAPI KÄITURITE TÜÜBIKINNITUS

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest:

— RL A: pärast 31. detsembrit 2005 mootoritele, mille võimsus on: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW

— RH A: pärast 31. detsembrit 2007 mootoritele, mille võimsus on: 560 kW < P,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.5. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele. Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata nimetatud mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade suhtes juhul, kui mootori hankeleping on jõustunud enne 20. maid 2004, ja tingimusel, et mootor viiakse turule hiljemalt kaks aastat pärast asjaomasele vedurikategooriale kohaldatavat tähtaega.

3i. VEDURITEL KASUTATAVATE IIIB ETAPI KÄITURITE TÜÜBIKINNITUS

Liikmesriigid keelduvad tüübikinnituse andmisest järgmistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest:

— R B: pärast 31. detsembrit 2010 mootoritele, mille võimsus on suurem kui 130 kW,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasilised ja tahked heitmed ei vasta I lisa punktis 4.1.2.5. esitatud tabelis sätestatud piirväärtustele. Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata nimetatud mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade suhtes juhul, kui mootori hankeleping on jõustunud enne 20. maid 2004 ja tingimusel, et mootor viiakse turule hiljemalt kaks aastat pärast asjaomasele vedurikategooriale kohaldatavat tähtaega.

▼B

4. ►M3 TURULEVIIMINE: MOOTORITE TOOTMISKUUPÄEVAD ◄

Pärast alljärgnevalt esitatud kuupäevi, välja arvatud masinate ja mootorite korral, mida kavatsetakse eksportida kolmandatesse riikidesse, lubavad liikmesriigid ►M2 mootorite, sõltumata sellest, kas mootorid on juba masinatele paigaldatud või mitte, registreerimist, kui see on kohaldatav, ja turuleviimist ◄ ainult sellisel juhul, kui mootorid vastavad käesoleva direktiivi nõuetele ja ainult juhul, kui on kinnitatud, et mootor kuulub ühte lõigetes 2 ja 3 määratletud kategooriasse.

I etapp

— Kategooria A: 31. detsember 1998,

— kategooria B: 31. detsember 1998,

— kategooria C: 31. märts 1999.

II etapp

— Kategooria D: 31. detsember 2000,

— kategooria E: 31. detsember 2001,

— kategooria F: 31. detsember 2002,

— kategooria G: 31. detsember 2003.

Nimetatud nõuete jõustumist võivad liikmesriigid siiski iga kategooria korral eespool nimetatud kuupäevast varasema tootmiskuupäevaga mootorite korral kahe aasta võrra edasi lükata.

I etapi mootoritele antud loa kehtivus lõpeb II etapi kohustusliku rakendamise hetkest.

▼M3

4a. Piiramata artikli 7a ja artikli 9 lõigete 3 g ja 3h kohaldamist ning arvates välja kolmandatesse riikidesse eksportimiseks mõeldud masinad ja mootorid, lubavad liikmesriigid pärast alljärgnevaid kuupäevi turule viia ainult selliseid masinatele paigaldatud või paigaldamata mootoreid, mis vastavad käesoleva direktiivi nõuetele, ja ainult juhul, kui on kinnitatud mootori vastavus ühele lõigetes 2 ja 3 määratletud kategooriale.

IIIA etapi muud kui püsikiirusega mootorid

— H-kategooria: 31. detsember 2005

— I-kategooria: 31. detsember 2006

— J-kategooria: 31. detsember 2007

— K-kategooria: 31. detsember 2006

IIIA etapi siseveelaevade mootorid

— V1:1 kategooria: 31. detsember 2006

— V1:2 kategooria: 31. detsember 2006

— V1:3 kategooria: 31. detsember 2006

— V1:4 kategooria: 31. detsember 2008

— V2-kategooriad: 31. detsember 2008

IIIA etapi püsikiirusega mootorid

— H-kategooria: 31. detsember 2010

— I-kategooria: 31. detsember 2010

— J-kategooria: 31. detsember 2011

— K-kategooria: 31. detsember 2010

IIIA etapi mootorvagunite mootorid

— RC A kategooria: 31. detsember 2005

IIIA etapi vedurimootorid

— RL A kategooria: 31. detsember 2006

— RH A kategooria: 31. detsember 2008

IIIB etapi muud kui püsikiirusega mootorid

— L-kategooria: 31. detsember 2010

— M-kategooria: 31. detsember 2011

— N-kategooria: 31. detsember 2011

— P-kategooria: 31. detsember 2012

IIIB etapi mootorvagunite mootorid

— RC B kategooria: 31. detsember 2011

IIIB etapi vedurimootorid

— R B kategooria: 31. detsember 2011

IV etapi muud kui püsikiirusega mootorid

— Q-kategooria: 31. detsember 2013

— R-kategooria: 30. september 2014

Nimetatud nõuete jõustumine lükatakse iga kategooria nimetatud kuupäevast varasema tootmiskuupäevaga mootorite korral kahe aasta võrra edasi.

Etapi heitmete piirväärtuste kohaste lubade kehtivus lõpeb järgmise etapi piirväärtuste kohustuslikul rakendamisel.

4b. IIIA, IIIB JA IV ETAPI MÄRGISTUS STANDARDITELE VASTAVUSE KOHTA ENNE TÄHTAEGA

Liikmesriigid lubavad I lisa punktides 4.1.2.4, 4.1.2.5 ja 4.1.2.6 esitatud tabelites sätestatud piirväärtustele enne käesoleva artikli lõikes 4 sätestatud kuupäevi vastavate mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade korral kasutada erimärgistust ja -tähistust, mis näitab asjaomase seadme vastavust nõuetekohastele piirväärtustele enne sätestatud kuupäevi.

▼M2

Artikkel 9a

Ajakava – sädesüütemootorid

1. LIIGITUS

Käesoleva direktiivi kohaldamisel jagatakse sädesüütemootorid järgmistesse klassidesse.

Põhiklass S: väikemootorid kasuliku võimsusega ≤ 19 kW

Põhiklass S jaguneb kaheks kategooriaks:

H : käsiseadmete mootorid

N : muude kui käsiseadmete mootorid







Klass/kategooria Töömaht (cm3) Käsimootorid Klass SH:1 < 20 Klass SH:3 ≥ 20 < 50 Muud kui käsimootorid Klass SN:1 < 66 Klass SN:2 ≥ 66 < 100 Klass SN:3 ≥ 100 < 225 Klass SN:4 ≥ 225

2. TÜÜBIKINNITUSTE ANDMINE

Liikmesriigid ei või pärast 11. augustit 2004 keelduda sädesüütemootori tüübile või tüüpkonnale tüübikinnituse andmisest ega VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning ei või kehtestada muid tüübikinnitusnõudeid, mis on seotud mootoriga liikurmasinate õhku saastavate heidetega, kui mootor vastab käesolevas direktiivis gaasiheitele esitatud nõuetele.

3. TÜÜBIKINNITUSTE I ETAPP

Pärast 11. augustit 2004 peavad liikmesriigid keelduma mootoritüübile või mootoritüüpkonnale tüübikinnituse andmisest ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning mootoriga liikurmasinatele mis tahes muude tüübikinnituste andmisest, kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasiheited ei vasta I lisa punktis 4.2.2.1 esitatud tabelis esitatud piirväärtustele.

4. TÜÜBIKINNITUSTE II ETAPP

Liikmesriigid peavad keelduma mootoritüübile või mootoritüüpkonnale tüübikinnituse andmisest ja VII lisas kirjeldatud dokumendi väljastamisest ning peavad keelduma mootoriga liikurmasinatele kõigi muude tüübikinnituste andmisest:

pärast 1. augustit 2004 klasside SN:1 ja SN:2 mootoritele

pärast 1. augustit 2006 klassi SN:4 mootoritele

pärast 1. augustit 2007 klasside SH:1, SH:2 ja SN:3 mootoritele

pärast 1. augustit 2008 klassi SH:3 mootoritele,

kui mootor ei vasta käesolevas direktiivis esitatud nõuetele ja kui mootori gaasiheited ei vasta I lisa punktis 4.2.2.2 esitatud tabelis esitatud piirväärtustele.

5. TURULEVIIMINE: MOOTORI TOOTMISKUUPÄEVAD

Kuus kuud pärast lõigetes 3 ja 4 teatavale mootoriklassile kehtestatud kuupäevi, välja arvatud kolmandatesse riikidesse eksportimiseks mõeldud masinad ja mootorid, lubavad liikmesriigid viia turule juba paigaldatud ja ka paigaldamata mootoreid, kui mootorid vastavad käesoleva direktiivi nõuetele.

6. II ETAPI ENNETÄHTAEGSELE LÕPETAMISELE VIITAMINE

Liikmesriigid lubavad enne käesoleva artikli lõikes 4 sätestatud kuupäevi tähistada eriliselt I lisa punktis 4.2.2.2 esitatud tabelis esitatud piirväärtustele vastavaid mootoritüüpe või mootoritüüpkondi, et näidata kõnealuste seadmete vastavust nõutavatele piirväärtustele juba enne kehtestatud kuupäevi.

7. VABASTUSED

Järgmised masinad vabastatakse II etapi heite piirväärtuste täitmise tähtaegadest kolmeks aastaks pärast kõnealuste piirväärtuste jõustumist. Nende kolme aasta jooksul kohaldatakse neile edasi I etapi heite piirväärtusi:

— käsikettsaed : puidu lõikamiseks mõeldud saeketiga käsiseade, mida tuleb hoida mõlema käega ja mille mootori töömaht on üle 45 cm3 standardi EN ISO 11681-1 kohaselt,

— ülakäepidemega seadmed (st käsipuurid ja puukärpimise kettsaed) : käsiseadmed, mille ülaosas on käepide ja mis on mõeldud aukude puurimiseks või puidu lõikamiseks saeketi abil (standardi ISO 11681-2 kohaselt),

— sisepõlemismootoriga käsivõsalõikur : pöörleva metall- või plastteraga käsiseade, mis on mõeldud umbrohu, põõsaste, väikeste puude jms taimestiku lõikamiseks. See seade peab standardi EN ISO 11806 kohaselt olema konstrueeritud nii, et seda saab kasutada eri asendis, näiteks rõhtasendis või tagurpidi, ning tema mootori maht peab olema üle 40 cm3;

— käsihekilõikurid : käsiseadmed, mis on standardi EN 774 kohaselt mõeldud heki ja põõsaste lõikamiseks ühe või mitme edasi-tagasi liikuva lõiketera abil,

— sisepõlemismootoriga käsiketassaed : käsiseadmed, mis on standardi EN 1454 kohaselt mõeldud kõva materjali, nagu kivi, asfaldi, betooni või terase lõikamiseks pöörleva metallvarda abil ja mille mootori töömaht on üle 50 cm3, ja

— klassi SN : 3 kuuluvad horisontaalvõlliga mootorid, mis ei ole käsimootorid: üksnes need klassi SN:3 kuuluvad horisontaalvõlliga mootorid, mis ei ole käsimootorid, mille võimsus on kõige rohkem 2,5 kW ja mida kasutatakse põhiliselt teataval tööstuslikul otstarbel, kaasa arvatud mullafreesid, trummelniidukid, muruõhustid ja generaatorid.

8. TÄITMISE EDASILÜKKAMISE VÕIMALUS

Liikmesriigid võivad siiski lõigetes 3, 4 ja 5 iga kategooria kohta sätestatud kuupäevad nende mootorite puhul kaks aastat edasi lükata, mis on toodetud enne neid kuupäevi.

▼B

Artikkel 10

Vabastused ja alternatiivsed menetlused

▼M3

1. Artikli 8 lõigete 1 ja 2 ning artikli 9 lõike 4 ja artikli 9a lõike 5 nõudeid ei kohaldata:

— relvajõududes kasutatavate mootorite suhtes,

— mootorite suhtes, millele on tehtud erand vastavalt lõigetele 1a ja 2,

— peamiselt päästepaatide veeskamiseks ja veest väljatõstmiseks kasutatavate seadmete mootorite suhtes,

— peamiselt aluste kaldalt veeskamiseks ja veest väljatõstmiseks kasutatavate seadmete mootorite suhtes.

1a. Piiramata artikli 7a ja artikli 9 lõigete 3 g ja 3h kohaldamist, peavad asendusmootorid, välja arvatud mootorvagunite, vedurite ja siseveelaevade käiturid, vastama asendatavale mootorile selle turuleviimise ajal kehtinud piirväärtuste nõuetele.

Mootori märgistusele või kasutusjuhendisse lisatakse tekst “ASENDUSMOOTOR”.

▼B

2. Iga liikmesriik võib tootja palvel vabastada veel laos olevad tootmisseeria viimased mootorid või väljaspool teid kasutatavad ladustatud liikurmasinad nende mootorite osas artikli 9 lõikes 4 sätestatud turuleviimise ajapiirangust (ajapiirangutest) järgmistel tingimustel:

— tootja peab enne ajapiirangu (ajapiirangute) jõustumist esitama taotluse selle liikmesriigi tüübikinnitusasutusele, mis on andnud tüübikinnituse vastavale mootoritüübile (mootoritüüpidele) või mootoritüüpkonnale (mootoritüüpkondadele),

— tootja taotlus peab sisaldama nende artikli 6 lõikes 3 määratletud uute mootorite nimekirja, milliseid ei saadeta turule enne ettenähtud ajapiirangut (ajapiiranguid); kui tegemist on mootoritega, mis kuuluvad esimest korda käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, peab taotluse esitama selle liikmesriigi tüübikinnitusasutusele, kus mootorid on ladustatud,

— taotluses tuleb näidata ära tehnilised ja/või majanduslikud põhjused, millel taotlus põhineb,

— mootorid peavad vastama sellisele tüübile või tüüpkonnale, mille tüübikinnitus enam ei kehti või mis varem tüübikinnitust ei vajanud, kuid mis on toodetud vastavalt ajapiirangule (ajapiirangutele),

— mootorid peavad enne ajapiirangu (ajapiirangute) kehtivust olema reaalselt olnud ladustatud ühenduse territooriumil,

— nimetatud vabastuse alusel igas liikmesriigis turule saadetud ühte või mitut tüüpi uute mootorite maksimaalne hulk ei tohi moodustada rohkem kui 10 % eelmisel aastal vastavas liikmesriigis turule saadetud kõikidesse vastavatesse tüüpidesse kuuluvate mootorite hulgast,

— kui liikmesriik aktsepteerib taotlust, peab liikmesriik ühe kuu jooksul teatama teiste riikide tüübikinnitusasutustele vastavale tootjale antud vabastuste üksikasjad ja põhjused,

— vastavalt käesolevale artiklile vabastusi andev liikmesriik vastutab selle eest, et tootja täidab kõiki vastavaid kohustusi,

— tüübikinnitusasutus väljastab igale kõnealusele mootorile vastavustunnistuse, millesse on tehtud spetsiaalne sissekanne. Kohaldamise korral võib kasutada koonddokumenti, mis sisaldab kõiki kõne all olevate mootorite identifitseerimisnumbreid,

— igal aastal saadavad liikmesriigid komisjonile nimekirja antud vabastuste kohta, täpsustades vabastuste põhjused.

Kirjeldatud võimalust piiratakse 12 kuuga alates kuupäevast, mil mootoritele esimest korda kehtestati mootorite turulesaatmise ajapiirang (ajapiirangud).

▼M2

3. Artikli 9a lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuete täitmine lükatakse mootorite väiketootjate puhul kolm aastat edasi.

4. Artikli 9a lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuded asendatakse kuni 25 000 ühikuga mootoritüüpkonna puhul vastavate I etapi nõuetega tingimusel, et kõik asjaomased tüüpkonnad on erineva töömahuga.

▼M3

5. Mootori võib “kohanduskava” alusel turule viia vastavalt XIII lisa sätetele.

6. Lõiget 2 ei kohaldata siseveelaevadele paigaldatavate käiturite suhtes.

7. Liikmesriigid lubavad I lisa jao A alapunktides i ja ii määratletud mootoreid “kohanduskava” alusel turule viia vastavalt XIII lisa sätetele.

▼B

Artikkel 11

Tootmiskorralduse vastavus nõuetele

1. Tüübikinnitust andev liikmesriik, vajadusel koostöös teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustega, võtab enne tüübikinnituse andmist vajalikud meetmed, võttes arvesse I lisa punktis 5 toodud piiranguid, et kontrollida, et toodangu nõuetele vastavuse efektiivseks kontrollimiseks on võetud piisavad meetmed.

2. Tüübikinnituse andnud liikmesriik, vajadusel koostöös teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustega, võtab vajalikud meetmed, võttes arvesse I lisa punktis 5 toodud piiranguid, et kontrollida, et 1. lõikes osutatud meetmed on piisavad ka edaspidi ja et iga käesoleva direktiivi kohaselt tüübikinnitusnumbrit kandev tootmises olev mootor vastab endiselt kinnituse saanud mootoritüübi või mootoritüüpkonna kirjeldusele, mis on esitatud tüübikinnitustunnistuses ja selle lisades.

Artikkel 12

Mittevastavus kinnituse saanud tüübile või tüüpkonnale

1. Seade ei vasta mootoritüübile või mootoritüüpkonnale, millele on antud tüübikinnitus, kui tehakse kindlaks kõrvalekaldumised tüübikinnitustunnistuse ja/või infopaketi andmete suhtes ja kui tüübikinnituse andnud liikmesriik ei ole lubanud nimetatud kõrvalekaldeid vastavalt artikli 5 lõikele 3.

2. Kui tüübikinnituse andnud liikmesriik leiab, et vastavustunnistust omavad või tüübikinnitusmärki kandvad mootorid ei vasta tema poolt kinnitatud tüübile või tüüpkonnale, võtab nimetatud liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et toodetavad mootorid vastaksid taas kinnitatud tüübile või tüüpkonnale. Kõnealuse liikmesriigi tüübikinnitusasutused informeerivad teiste liikmesriikide vastavaid asutusi võetud meetmetest, mis vajaduse korral võivad viia tüübikinnituse tühistamiseni.

3. Kui liikmesriik tõendab, et mootorid, millel on tüübikinnitusnumber, ei vasta tüübikinnitust omava tüübi või tüüpkonna nõuetele, võib liikmesriik nõuda, et tüübikinnituse andnud liikmesriik kontrolliks, kas toodetavad mootorid vastavad tüübikinnitust omava tüübi või tüüpkonna nõuetele. Selleks vajalikud meetmed tuleb võtta hiljemalt kuue kuu jooksul pärast taotluse esitamist.

4. Liikmesriikide tüübikinnitusasutused teavitavad üksteist ühe kuu jooksul igast tüübikinnituse tühistamisest ja sellise meetme võtmise põhjustest.

5. Kui tüübikinnituse andnud liikmesriik vaidlustab nõuetest kõrvalekaldumise teate, peavad asjassepuutuvad liikmesriigid püüdma vaidluse lahendada. Komisjoni informeeritakse pidevalt ning vajadusel korraldatakse vaidluse lahendamiseks vastavasisulisi konsultatsioone.

Artikkel 13

Töötajate ohutusnõuded

Käesoleva direktiivi sätted ei mõjuta asutuslepingu järgimisest tulenevat liikmesriikide õigust sätestada selliseid nõudeid, mida liikmesriigid loevad vajalikuks käesoleva direktiiviga reguleeritavaid masinaid kasutavate töötajate ohutuse tagamiseks, eeldusel, et see ei mõjuta kõnealuste mootorite turuleviimist.

▼M2

Artikkel 14

Kohandamine tehnika arenguga

Kõik vajalikud muudatused käesoleva direktiivi lisade tehnika arenguga kohandamiseks, välja arvatud I lisa punktides 2.1–2.8 ja I lisa 4. jaotises täpsustatud nõuded, võtab vastu komisjon artikli 15 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 14a

Vabastuste andmise kord

Komisjon uurib võimalikke tehnilisi raskusi II etapi nõuete täitmisel teatava kasutusotstarbega mootorite puhul, eriti aga klassidesse SH:2 ja SH:3 kuuluvate mootoritega liikurmasinate puhul. Kui komisjon leiab, et tehnilistel põhjustel ei ole teatavate liikurmasinate, eriti aga kutsealaselt mitmes asendis kasutamiseks mõeldud käsimootorite puhul võimalik nendest tähtaegadest kinni pidada, esitab ta artikli 15 lõikes 2 sätestatud korras 31. detsembriks 2003 aruande, millele lisab asjakohased ettepanekud artikli 9a lõikes 7 osutatud ajavahemiku pikendamiseks ja/või muude vabastuste andmiseks nendele masinatele; vabastus ei kesta üle viie aasta, välja arvatud erandlikel asjaoludel.

Artikkel 15

Komitee

1. Komisjoni abistab direktiiviga 70/156/EMÜ asutatud tehnika arenguga kohandamise komitee (edaspidi “komitee”).

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ ( 10 ) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

▼B

Artikkel 16

Tüübikinnitusasutused ja tehnilised teenistused

Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele käesoleva direktiivi kohaldamise eest vastutavate tüübikinnitusasutuste ja tehniliste teenistuste nimed ja aadressid. Teavitatud asutused peavad vastama direktiivi 92/53/EMÜ artikli 14 nõuetele.

Artikkel 17

Siseriiklikku õigusesse ülevõtmine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuniks 1998. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamatult komisjonile.

Kui liikmesriigid võtavad nimetatud meetmed, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid.

Artikkel 18

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Artikkel 19

Heitmete piirväärtuste edasine vähendamine

Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad 2000. aasta lõpuks vastu otsuse ettepaneku kohta, mille komisjon esitab enne 1999. aasta lõppu heitmete piirväärtuste edasise vähendamise suhtes, võttes arvesse diiselmootorite õhku saastavate heitmete piiramiseks kasutada olevate seadmete ülemaailmset kättesaadavust ja õhukvaliteedi olukorda.

Artikkel 20

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

▼M2









Lisade loetelu







I LISA Kohaldamisala, mõisted, tähised ja lühendid, mootori märgistused, tehnilised andmed ja katsed, toodangu vastavuse hindamise spetsifikatsioon, mootoritüüpkonda määratlevad parameetrid, põhimootori valimine II LISA Teatised 1. liide (Põhi)mootori põhiparameetrid 2. liide Mootoritüüpkonna põhiparameetrid 3. liide Mootoritüüpkonda kuuluva mootoritüübi põhiparameetrid III LISA Diiselmootorite katsetamise kord ▼M3 1. liide Mõõtmis- ja proovivõtutoimingud 2. liide Kalibreerimistoiming (NRSC, NRTC) ▼M2 3. liide ►M3 Andmete hindamine ja arvutused ◄ ▼M3 4. liide Mootori nrtc katse dünamomeetriline plaan 5. liide Kestvusnõuded ▼M2 IV LISA Sädesüütemootorite katsetamise kord 1. liide Mõõtmis- ja proovivõtuprotseduur 2. liide Analüüsiseadmete kalibreerimine 3. liide Andmete hindamine ja arvutuste tegemine 4. liide Halvendustegurid V LISA ►M3 Tüübikinnituskatseteks ja toodangu nõuetele vastavuse tõendamiseks ettenähtud etalonkütuse tehnilised parameetrid ◄ ▼M3 VI LISA Analüüsi- ja proovivõtusüsteem ▼M2 VII LISA Tüübikinnitustunnistus ▼M3 1. liide Survesüütega mootorite katsetulemused katsetulemused ▼M2 2. liide Sädesüütemootorite katsetamise tulemused 3. liide Mootori võimsuse määramisel tehtavaks katseks paigaldatavad seadmed ja abiseadmed VIII LISA Tüübikinnitustunnistuste numeratsioonisüsteem IX LISA Mootoritüüpkondadele väljastatud tüübikinnitustunnistuste loetelu X LISA Toodetud mootorite loetelu XI LISA Tüübikinnitusega mootorite loetelu XII LISA Teiste tüübikinnituste tunnustamine ▼M3 XIII LISA “Kohanduskava” alusel turule viidud mootoreid käsitlevad sätted XIV LISA XV LISA

▼B









I LISA

KOHALDAMISALA, MÕISTED, TÄHISED JA LÜHENDID, MOOTORI MÄRGISTUSED, TEHNILISED ANDMED JA KATSED, TOODANGU VASTAVUSE HINDAMISE SPETSIFIKATSIOON, MOOTORITÜÜPKONDA MÄÄRATLEVAD KARAKTERISTIKUD, PÕHIMOOTORI VALIMINE

1. KOHALDAMISALA

▼M2

Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõikide liikurmasinatele paigaldatavate mootorite ning reisijate- või kaubaveoks mõeldud maanteesõidukite abimootorite suhtes.

▼B

Käesolevat direktiivi ei kohaldata mootoritele, mida kasutatakse järgmiste masinate käitamiseks:

— direktiivis 70/156/EMÜ ( 11 ) ja direktiivis 92/61/EMÜ ( 12 ) määratletud sõidukid,

— direktiivis 74/150/EMÜ määratletud põllutöötraktorid. ( 13 )

Lisaks peavad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuulumiseks olema mootorid paigaldatud masinatele, mis vastavad järgmistele spetsiifilistele nõuetele:

▼M3

A. on ette nähtud ja sobivad liikumiseks või liigutamiseks teedel või väljaspool teid ja i) mille diiselmootori kasulik võimsus on punkti 2.4 kohaselt 19 kW või suurem, kuid ei ületa 560 kW ja mida kasutatakse rohkem vahelduval kui püsikiirusel või ii) mille diiselmootori kasulik võimsus on punkti 2.4 kohaselt 19 kW või suurem, kuid ei ületa 560 kW ja mida kasutatakse püsikiirusel. Piiranguid kohaldatakse alates 31. detsembrist 2006 või iii) mille bensiinimootori kasulik võimsus on punkti 2.4 kohaselt kuni 19 kW või iv) mille mootorid on ette nähtud mootorvagunite käitamiseks, mis on spetsiaalselt kaupade või reisijate vedamiseks projekteeritud iseliikuvad rööbasteedel liikuvad sõidukid või v) mille mootorid on ette nähtud vedurite käitamiseks, mis on lasti, reisijate või muude seadmete vedamiseks mõeldud vagunite liigutamiseks või käitamiseks mõeldud rööbasteedel liikuva seadmestiku iseliikuvad osad, kuid mis ise ei ole ette nähtud lasti, reisijate (välja arvatud veduril töötavad inimesed) või muude seadmete vedamiseks. Mis tahes abimootoreid või rööbasteedel tehtavateks hooldus- või ehitustöödeks projekteeritud jõuseadmetel kasutamiseks mõeldud mootoreid ei klassifitseerita käesoleva alapunkti, vaid punkti A alapunkti i alla;

▼M2

Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste masinate suhtes:

▼M3

B. laevad, välja arvatud siseveeteedel kasutamiseks mõeldud laevad;

▼M3 —————

▼M2

D. õhusõidukid;

E. vabaajasõidukid, näiteks: — mootorsaanid, — maastikumootorrattad, — maasturid.

▼B

2. MÕISTED, TÄHISED JA LÜHENDID

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmiseid mõisteid:

2.1. diiselmootor – mootor, mis töötab kompressioonsüüte põhimõttel;

2.2. gaasilised saasteained – süsinikoksiid, süsivesinikud (väljendatuna suhtega C1:H1,85) ja lämmastikoksiidid, kusjuures viimatinimetatuid väljendatakse lämmastikdioksiidi (NO2) ekvivalentidena;

2.3. tahkete osakeste heitmed – aine, mis kogutakse ettenähtud filtrisse pärast diiselmootori heitgaasi lahjendamist puhta filtreeritud õhuga nii, et temperatuur ei tõuse üle 325 K (52 °C);

2.4. kasulik võimsus – võimsus, mida väljendatakse “EMÜ kilovattides” ja mida mõõdetakse katsepingil väntvõlli või sellega võrdväärse detaili otsal vastavalt direktiiviga 80/1269/EMÜ ( 14 ) sätestatud EMÜ maanteesõidukite sisepõlemismootorite võimsuse mõõtmismeetodile, arvestades siiski maha jahutusventilaatorile kuluva võimsuse ( 15 ) ning kasutades käesolevas direktiivis määratletud katsetingimusi ja etalonkütust;

2.5. nimipöörlemissagedus – tootja poolt määratletav, regulaatoriga maksimaalselt lubatav pöörlemissagedus täiskoormusel;

2.6. koormusprotsent – mootori teataval pöörlemissagedusel saavutatav protsentuaalne osa maksimaalsest võimalikust pöördemomendist;

2.7. pöörlemissagedus maksimaalsel pöördemomendil – tootja poolt määratletav mootori pöörlemissagedus, mille korral saavutatakse mootori maksimaalne pöördemoment;

2.8. vahepöörlemissagedus – mootori pöörlemissagedus, mis vastab mõnele järgmistest tingimustest: — mootoritel, mis on konstrueeritud töötama teatavas pöörlemissageduse vahemikus täiskoormuse pöördemomendikõveral, võrdub vahepöörlemissagedus teatatud maksimaalsele pöördemomendile vastava pöörlemissagedusega, kui see on 60 % ja 75 % vahel nimipöörlemissagedusest, — kui teatatud pöörlemissagedus maksimaalsel pöördemomendil moodustab nimipöörlemissagedusest vähem kui 60 %, on vahepöörlemissageduseks 60 % nimipöörlemissagedusest, — kui teatatud pöörlemissagedus maksimaalsel pöördemomendil moodustab nimipöörlemissagedusest üle 75 %, on vahepöörlemissageduseks 75 % nimipöörlemissagedusest, ▼M2 — mootoritel, mida katsetatakse tsükli G1 järgi, on vahepealne pöörlemiskiirus 85 % maksimaalsest nimipöörlemiskiirusest (vt IV lisa punkt 3.5.1.2).

▼M3

2.8.a ruumala 100 m3 või rohkem – tähendab siseveeteedel kasutamiseks mõeldud laeva korral valemiga L × B × T arvutatud ruumala, kus “L” on kere suurim pikkus rooli ja pukspriidita, “B” on kere suurim laius meetrites, mõõdetuna pannuli välisservani (sõurattaid, põrkeprusse jms arvestamata) ja “T” on vertikaalsihiline vahemaa kere madalaima kumerpunkti või kiilu ja suurima süvisejoone vahel;

2.8.b kehtiv laevasõiduluba või ohutustunnistus – a) tunnistus, mis tõendab vastavust 1974. aasta rahvusvahelisele konventsioonile inimelude ohutusest merel (SOLAS), arvestades muudatusi või on sellega samaväärne või b) tunnistus, mis tõendab vastavust 1966. aasta rahvusvahelisele laadungimärgi konventsioonile, arvestades muudatusi või samaväärne ja IOPP tunnistus, mis tõendab vastavust 1973. aasta rahvusvahelisele konventsioonile laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta (MARPOL), arvestades muudatusi;

2.8.c katkestusseade – seade, mis mõõdab või tajub talitlusmuutujaid või reageerib nendele heitekontrollisüsteemi komponendi või talitluse töö aktiveerimiseks, muutmiseks, hilistamiseks või deaktiveerimiseks nii, et heitekontrollisüsteemi tõhusus liikursõiduki tavapärase kasutamise tingimustes väheneb, välja arvatud juhul, kui nimetatud seadme kasutamine on heitkoguste määramise katsemenetluse oluline osa;

2.8.d irratsionaalne juhtimisstrateegia – mis tahes strateegia või meede, mis vähendab tavapärase kasutamise tingimustes liikurmasina heitekontrollisüsteemi tõhusust alla rakendataval heitkoguste katsemenetlusel oodatava taseme;

▼M2

2.9. reguleeritav parameeter – igasugune füüsiliselt reguleeritav seade, süsteem või konstruktsioonielement, mis võib mõjutada heidet või mootori talitlust heite mõõtmisel või tavalisel kasutamisel;

2.10. järeltöötlus – protsess, mille käigus heitgaasid juhitakse läbi seadme või süsteemi, mille otstarbeks on gaase enne atmosfääri laskmist keemiliselt või füüsikaliselt muuta;

2.11. sädesüütemootor – sädesüütepõhimõttel töötav mootor;

2.12. täiendav heitekontrolliseade – igasugune seade, mis registreerib mootori talitlusparameetreid, et reguleerida heitekontrollisüsteemi osade talitlust;

2.13. heitekontrollisüsteem – igasugune seade, süsteem või konstruktsioonielement, mis kontrollib või vähendab heidet;

2.14. toitesüsteem – kütuse mõõtmise ja segamise seadmete kogum;

2.15. varumootor – mootorsõidukisse või sellele paigaldatud mootor, mis ei anna sõidukile liikumisjõudu;

2.16. režiimi pikkus – aeg alates ühe pöörlemissageduse ja/või pöördemomendiga režiimist või eelkonditsioneerimisfaasist kuni järgmise režiimi alguseni. Selle sisse jääb aeg, mille jooksul muudetakse pöörlemiskiirust ja/või pöörlemismomenti ning stabiliseerimisfaasi iga režiimi alguses;

▼M3

2.17. katsetsükkel – määratud pöörlemissageduse ja pöördemomendiga katsepunktide jada, mille mootor peab läbima püsiolekus (NRSC katse) või siirdetalitlustingimustes (NRTC katse);

▼M3

2.18. Tähised ja lühendid 2.18.1. Katseparameetrite tähised



Tähis Ühik Märge A/Fst - Õhu/kütuse stöhhiomeetriline suhe AP m2 Isokineetilise valikproovi ristlõikepindala AT m2 Väljalasketoru ristlõikepindala Aver Järgmiste näitajate kaalutud keskmised: m3/h — mahtvooluhulk kg/h — massvooluhulk Cl - Süsiniku üheekvivalentne süsivesinik Cd - SSV vooluhulgategur Conc osa miljoni kohta Kontsentratsioon (koos komponendile osutava järelliitega) Concc osa miljoni kohta Taustkorrigeeritud kontsentratsioon Concd osa miljoni kohta Heitme kontsentratsioon mõõdetuna lahjendusõhus Conce osa miljoni kohta Heitme kontsentratsioon mõõdetuna lahjendatud heitgaasis d m Läbimõõt DF - Lahjendusaste fa - Laboratoorne õhutegur GAIRD kg/h Kuiva sisselaskeõhu massvooluhulk GAIRW kg/h Sisselaskeõhu massvooluhulk niiskel alusel GDILV kg/h Lahjendusõhu massvooluhulk niiskel alusel GEDFW kg/h Ekvivalentse lahjendatud heitgaasi massvooluhulk niiskel alusel GEXHW kg/h Heitgaasi massvooluhulk niiskel alusel GFUEL kg/h Kütuse massvooluhulk GSE kg/h Heitgaasi proovikoguse massvooluhulk GT cm3/min Märgistusgaasi vooluhulk GTOTW kg/h Lahjendatud heitgaasi massvooluhulk niiskel alusel Ha g/kg Sisselaskeõhu absoluutne niiskus Hd g/kg Lahjendusõhu absoluutne niiskus HREF g/kg Absoluutse niiskuse normväärtus (10,71 g/kg) i - Üksikrežiimi (NRSC katse) või hetkeväärtust (NRTC katse) tähistav alaindeks KH - NOx niiskuse parandustegur KP - Tahkete heitmete niiskuse parandustegur KV - CFV kalibreerimisfunktsioon KW, a - Siseneva õhu niiskust arvestav parandustegur KW, d - Lahjendusõhu niiskust arvestav parandustegur KW, e - Lahjendatud heitgaasi niiskust arvestav parandustegur KW, r - Toore heitgaasi niiskust arvestav parandustegur L % Pöördemomendi protsentuaalne osakaal katsepöörlemissageduse suurima pöördemomendi suhtes Md mg Kogutud lahjendusõhu tahkete heitmete proovimass MDIL kg Tahkete heitmete proovivõtufiltreid läbinud lahjendusõhu proovimass MEDFW kg Tsükli ekvivalentse lahjendatud heitgaasi mass MEXHW kg Tsükli heitgaasi massvooluhulk Mf mg Kogutud tahkete heitmete proovimass Mf, p mg Põhifiltrisse kogutud tahkete heitmete proovimass Mf, b mg Abifiltrisse kogutud tahkete heitmete proovimass Mgas g Tsükli gaasiliste saasteainete kogumass MPT g Tsükli tahkete heitmete kogumass MSAM kg Tahkete heitmete proovivõtufiltreid läbinud lahjendatud heitgaasi proovimass MSE kg Tsükli heitgaasi proovimass MSEC kg Teisese lahjendusõhu mass MTOT kg Tsükli kaheastmeliselt lahjendatud heitgaasi mass MTOTW kg Tsükli lahjenduskanalit läbiva lahjendatud heitgaasi mass niiskel alusel MTOTW, 1 kg Lahjenduskanalit läbiva lahjendatud heitgaasi hetkmass niiskel alusel mass g/h Heitmete massvooluhulka tähistav alaindeks NP - Tsükli PDP pöörete koguarv nref min-1 NRTC katse mootori võrdluspöörlemissagedus nsp s-2 Mootori pöörlemissageduse tuletis P kW Korrigeerimata tegelik võimsus p1 kPa Rõhulangus atmosfäärirõhust madalamale PDP pumba sisselaske juures PA kPa Absoluutne rõhk Pa kPa Mootori sisselaskeõhu küllastunud auru rõhk (ISO 3046: psy = PSY ümbritseva keskkonna katsetingimustel) PAE kW Katseks paigaldatud abiseadmete tarbitav määratletud koguvõimsus, mida ei ole nõutud käesoleva lisa punkti 2.4 järgi PE kPa Õhurõhk (ISO 3046: Px = PX kasutuskoha ümbritseva keskkonna kogurõhk; Py = PY katsetingimustel ümbritseva keskkonna kogurõhk) pd kPa Lahjendusõhu küllastunud auru rõhk PM kW Katsetingimustele ja katsepöörlemissagedusele vastav suurim võimsus (vt VII lisa 1. liide) Pm kW Katsel mõõdetud võimsus ps kPa Kuiv õhurõhk q - Lahjendusaste Qs m3/s CVS mahtvooluhulk r - SSV kaela ja sisselaske absoluutse staatilise rõhu suhe r Isokineetilise sondi ja väljalasketoru ristlõikepindalade suhe Ra % Siseneva õhu suhteline niiskus Rd % Lahjendusõhu suhteline niiskus Re - Reynoldsi arv Rf - Leekionisatsioondetektori kalibreerimistegur T K Absoluutne temperatuur t s Mõõtmisaeg Ta K Siseneva õhu absoluutne temperatuur TD K Kastepunkti absoluutne temperatuur Tref K Põlemisõhu võrdlustemperatuur: (298 K) Tsp N-m Siirdetsükli vajalik pöördemoment t10 s Astme sisendi ja 10 % lõpplugemist vaheline aeg t50 s Astme sisendi ja 50 % lõpplugemist vaheline aeg t90 s Astme sisendi ja 90 % lõpplugemist vaheline aeg Δti s CFV hetkvoolu ajavahemik V0 m3/pöörde kohta PDP mahtvooluhulk tegelikes tingimustes Wact kWh NRTC tsükli tegelik töö WF - Kaalutegur WFE - Efektiivne kaalutegur X0 m3/pöörde kohta PDP mahtvooluhulga kalibreerimisfunktsioon ČD kg.m2 Pöörisvooldünamomeetri pöördeinertsus ß - SSV kaela läbimõõdu d ja sisselasketoru läbimõõdu suhe λ - Õhu/kütuse suhteline suhe, tegelik A/F jagatud stöhhiomeetriline A/F ρEXH kg/m3 Heitgaasi tihedus 2.18.2. Keemiliste ühendite tähised



CH4 Metaan C3H8 Propaan 2H6 Etaan CO Süsinikmonooksiid CO2 Süsinikdioksiid DOP Dioktüülftalaat H2O Vesi HC Süsivesinikud NOx Lämmastikoksiidid NO Lämmastikoksiid NO2 Lämmastikdioksiid O2 Hapnik PT Tahked osakesed PTFE Polütetrafluoroetüleen 2.18.3. Lühendid



CFV Kriitilise voolu Venturi toru CLD Kemoluminestsentsdetektor CI Diiselmootor FID Leekionisatsioondetektor FS Tegelik suurus HCLD Kuumkemoluminestsentsdetektor HFID Kuumleekionisatsioondetektor NDIR Mittedispergeeriv infrapunaanalüsaator NG Maagaas NRSC Maanteeväline püsitsükkel NRTC Maanteeväline siirdetsükkel PDP Mahtpump SI Sädesüüde SSV Eelhelikiirusega Venturi toru

▼B

3. MOOTORI MÄRGISTUS

3.1. ▼M2 Käesoleva direktiivi kohaselt tüübikinnituse saanud survesüütemootoritele peab olema märgitud: ▼B 3.1.1. mootori tootja kaubamärk või kaubanimetus; 3.1.2. mootoritüüp, vajaduse korral mootoritüüpkond ning mootori unikaalne identifitseerimisnumber; 3.1.3. EÜ tüübikinnitusnumber vastavalt ►M2 VIII lisas ◄ esitatud kirjeldusele; ▼M3 3.1.4. XIII lisale vastavad märgised, kui mootor viiakse turule kohanduskava sätete alusel.

▼M2

3.2. Käesoleva direktiivi kohaselt tüübikinnituse saanud sädesüütemootoritele peab olema märgitud: 3.2.1. mootori tootja kaubamärk või kaubanimi; 3.2.2. VIII lisas määratletud EÜ tüübikinnituse number.

▼B

►M2 3.3. ◄ Need märgistused peavad olema selgesti loetavad ja püsima nähtavad mootori kogu kasutusaja jooksul. Kui kasutatakse silte või plaate, tuleb need kinnitada sellisel viisil, et need püsiksid paigal mootori kogu kasutusaja vältel ja et silte/plaate ei saaks eemaldada ilma neid purustamata või rikkumata.

►M2 3.4. ◄ Nimetatud märgistused tuleb kinnitada mootori sellisele osale, mis on vajalik mootori tavapäraseks toimimiseks ja mis mootori kasutusaja jooksul ei vaja tavaliselt väljavahetamist. ►M2 3.4.1. ◄ Märgistused tuleb paigutada selliselt, et pärast mootori töötamiseks vajalike abiseadmete paigaldamist on märgistused keskmist kasvu inimesele kergesti nähtavad. ►M2 3.4.2. ◄ Igal mootoril peab olema täiendav, eemaldatav, tugevast materjalist plaat, millele peavad olema kantud kõik punktis 3.1. nimetatud andmed ja mis tuleb vajadusel kinnitada sellisesse kohta, et punktis 3.1. nimetatud märgistused on keskmist kasvu inimesele kergesti nähtavad ja ligipääsetavad, kui mootor on paigaldatud masinale.

►M2 3.5. ◄ Mootori markeerimine identifitseerimisnumbritega peab toimuma sellisel viisil, et see võimaldaks ühemõtteliselt välja selgitada tooteseeria.

►M2 3.6. ◄ Enne tootmisliinilt eemaldamist peavad mootoritel olema kõik märgistused.

►M2 3.7. ◄ Mootori märgistuste täpset asukohta on kirjeldatud ►M2 VII lisa ◄ punktis 1.

4. MÄÄRATLUSED JA KATSED

▼M2

4.1. Survesüütemootorid

▼B

►M2 4.1.1. ◄ Üldsätted

Komponendid, mis võivad mõjutada gaasilisi heitmeid ja tahkete osakeste heitmeid, peavad olema projekteeritud, toodetud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav mootor vastab sõltumata sellele mõjuda võivale vibratsioonile käesoleva direktiivi sätetele.

Tootja poolt võetavad tehnilised meetmed peavad tagama, et nimetatud heitmeid piiratakse tõhusalt käesoleva direktiivi kohaselt kogu mootori normaalse kasutusaja jooksul ja kasutamisel normaaltingimustes. Need sätted loetakse täidetuiks, kui on järgitud punktidele ►M2 4.1.2.1 ◄ , ►M2 4.1.2.3 ◄ ja 5.3.2.1 vastavaid nõudeid.

Kui kasutatakse katalüsaatorit ja/või tahkete osakeste filtrit, peab tootja vastupidavuskatsega, mida ta võib heast inseneritavast lähtudes ise korraldada, ja katseandmete vastavale registreerimisele tuginedes tõestama, et nimetatud järelkäsitlusseadmetelt on kogu mootori kasutusaja jooksul oodata häireteta töötamist. Katseandmete registreerimisel tuleb järgida punktis 5.2 ja eriti punktis 5.2.3 esitatud nõudeid. Kliendile tuleb anda vastav garantii. Seadet on lubatud pärast mootori teatavat kasutusperioodi süstemaatiliselt välja vahetada. Igasuguseid mootoridetailide või mootorisüsteemide reguleerimisi, remonte, lahtimonteerimistöid, puhastamist või väljavahetamist, mida perioodiliselt teostatakse järelkäsitlusseadmete kasutamisest tingitud mootori tööhäirete vältimiseks, tehakse ainult sellises ulatuses, mis on tehniliselt vajalik, et tagada heitmepiiramissüsteemi nõuetele vastav töötamine. Kasutusjuhend peab sisaldama vastava graafikuga seotud hooldusnõudeid, mis tuleb kinnitada enne tüübikinnituse andmist, ning nendele peavad laienema eespool nimetatud garantiitingimused. Käesoleva direktiivi II lisa kohasele teatisele tuleb lisada vastav väljavõte kasutusjuhendist, milles on toodud andmed järelkäsitlusseadme(te) hoolduse/väljavahetamise ja garantiitingimuste kohta.

▼M3

Kõik mootorid, milles tekivad veega segunenud heitgaasid, varustatakse gaasiliste ja tahkete heitmete proovivõtu seadme ajutiseks ühendamiseks ühendusega mootori heitgaasisüsteemis, mis asub gaasi väljumispoolel ja eespool mis tahes punkti, kus heitgaasid sisaldavad vett (või muud jahutus/gaasipuhastusainet). Oluline on see, et ühenduse asukoht võimaldaks saada hästi segunenud esindava heitgaasiproovi. Ühendusele töödeldakse standardse torukeermega kuni pooletolline sisekeere, mis suletakse ajal, kui ühendust ei kasutata, korgiga (lubatud on samaväärsed ühendused).

▼B

►M2 4.1.2. ◄ Saasteainete heitmeid käsitlevad spetsifikatsioonid

Katsetamiseks esitatud mootorist eralduvaid gaasilisi heitmeid ja tahkete osakeste heitmeid mõõdetakse ►M2 VI lisas ◄ kirjeldatud meetoditel.

On lubatud ka teistsugused süsteemid või analüsaatorid, kui nende abil saadakse järgmiste võrdlussüsteemidega võrdväärsed tulemused:

— ►M2 VI lisa ◄ joonisel 2 kujutatud süsteem gaasiliste heitmete mõõtmiseks toores heitgaasis,

— ►M2 VI lisa ◄ joonisel 3 kujutatud süsteem gaasiliste heitmete mõõtmiseks täisvoolu lahjendussüsteemi abil lahjendatud heitgaasis,

— tahkete osakeste heitmete korral kasutatav täisvoolu lahjendussüsteem, milles kasutatakse kas iga mõõtmisrežiimil eraldi filtrit või ►M2 VI lisa ◄ joonisel 13 kujutatud ühefiltrimeetodit.

Süsteemide võrdväärsuse määramine põhineb seitsme (või rohkema) katsetsükliga korrelatsioonuuringul, milles katsetatavat süsteemi võrreldakse ühe või mitme eespool nimetatud võrdlussüsteemiga.

Võrdväärsuse kriteerium on täidetud, kui tsükli heitmete väärtuste kaalutud keskmiste keskmine kõrvalekalle on maksimaalselt ± 5 %. Kasutatav tsükkel peab vastama III lisa punktis 3.6.1 kirjeldatule.

Uue süsteemi lisamisel direktiivi kohaldusalasse lähtutakse võrdväärsuse määramisel korratavuse ja korduvteostatavuse arvutustel, nagu on kirjeldatud standardis ISO 5725.

►M2 4.1.2.1. ◄ Katsetel mõõdetud süsinikoksiidi heitmed, süsivesinike heitmed, lämmastikoksiidide heitmed ja tahkete osakeste heitmed ei tohi I etapi jooksul ületada alljärgnevas tabelis toodud koguseid:



Kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 5,0 1,3 9,2 0,54 75 ≤ P < 130 5,0 1,3 9,2 0,70 37 ≤ P < 75 6,5 1,3 9,2 0,85

►M2 4.1.2.2. ◄ Eespool punktis ►M2 4.1.2.1 ◄ esitatud heitmete piirväärtused kujutavad endast mootorist väljuvaid heitmeid ja need piirväärtused peavad olema saavutatud enne, kui heitgaasid läbivad mistahes järelkäsitlusseadmeid.

►M2 4.1.2.3. ◄ Katsetel mõõdetud süsinikoksiidi heitmed, süsivesinike heitmed, lämmastikoksiidide heitmed ja tahkete osakeste heitmed ei tohi II etapi jooksul ületada alljärgnevas tabelis toodud koguseid:



Kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 3,5 1,0 6,0 0,2 75 ≤ P < 130 5,0 1,0 6,0 0,3 37 ≤ P < 75 5,0 1,3 7,0 0,4 18 ≤ P < 37 5,5 1,5 8,0 0,8

▼M3

4.1.2.4. Süsinikmonooksiidi heide, süsivesinike ja lämmastikoksiidide heited koos ja tahked heitmed ei tohi etapi IIIA korral ületada alljärgnevas tabelis nimetatud koguseid:



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiidi (CO) analüüs (g/kWh) Süsivesinikud ja lämmastikoksiidid koos (HC + Nox) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) H: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW 3,5 4,0 0,2 I: 75 kW ≤ P < 130 kW 5,0 4,0 0,3 J: 37 kW ≤ P < 75 kW 5,0 4,7 0,4 K: 19 kW ≤ P < 37 kW 5,5 7,5 0,6



Kategooria: töömaht/kasulik võimsus (SV/P) (liitrit silindri kohta/kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud ja lämmastikoksiidid koos (HC + Nox) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) V1:1 SV < 0,9 ja P ≥ 37 kW 5,0 7,5 0,40 V1:2 0,9 ≤ SV < 1,2 5,0 7,2 0,30 V1:3 1,2 ≤ SV < 2,5 5,0 7,2 0,20 V1:4 2,5 ≤ SV < 5 5,0 7,2 0,20 V2:1 5 ≤ SV < 15 5,0 7,8 0,27 V2:2 15 ≤ SV < 20 ja 5,0 8,7 0,50 V2:3 15 ≤ SV < 20 5,0 9,8 0,50 V2:4 20 ≤ SV < 25 5,0 9,8 0,50 V2:5 25 ≤ SV < 30 5,0 11,0 0,50



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud ja lämmastikoksiidid koos (HC + Nox) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) RL A: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW 3,5 4,0 0,2 Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinik (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) RH A: P > 560 kW 3,5 0,5 6,0 0,2 RH A-kategooria mootorid, mille P >2 000 kW ja SV > 5 l/silindri kohta 3,5 0,4 7,4 0,2



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud ja lämmastikoksiidid koos (HC + NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) RC A: 130 kW < P 3,5 4,0 0,20

4.1.2.5. Süsinikmonooksiidi heide, süsivesinike ja lämmastikoksiidide heited (või asjakohasuse korral koos) ja tahked heitmed ei tohi IIIB etapi korral ületada alljärgnevas tabelis nimetatud koguseid:



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinik (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) (g/hkWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) L: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW 3,5 0,19 2,0 0,025 M: 75 kW ≤ P < 130 kW 5,0 0,19 3,3 0,025 N: 56 kW ≤ P < 75 kW 5,0 0,19 3,3 0,025 Süsivesinikud ja lämmastikoksiidid koos (HC + NOx) (g/kWh) P: 37 kW ≤ P < 56 kW 5,0 4,7 0,025



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinik (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) RCB: 130 kW < P 3,5 0,19 2,0 0,025



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud ja lämmastikoksiidid koos (HC + NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) RCB: 130 kW < P 3,5 4,0 0,025

4.1.2.6. Süsinikmonooksiidi heide, süsivesinike ja lämmastikoksiidide heited (või asjakohasuse korral koos) ja tahked heitmed ei tohi etapi IV korral ületada alljärgnevas tabelis nimetatud koguseid:



Kategooria: kasulik võimsus (P) (kW) Süsinikoksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinik (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) (g/kWh) Tahked osakesed (PT) (g/kWh) Q: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW 3,5 0,19 0,4 0,025 R: 56 kW ≤ P < 130 kW 5,0 0,19 0,4 0,025

4.1.2.7. Punktides 4.1.2.4, 4.1.2.5 ja 4.1.2.6 nimetatud piirväärtused sisaldavad vastavalt III lisa 5. liitele arvutatud deterioratsiooni. Punktides 4.1.2.5 ja 4.1.2.6 nimetatud piirväärtuste korral ei tohi lõplikkusse juhtimispiirkonda kuuluvate mis tahes meelevaldselt valitud koormustingimuste korral, välja arvatud selle sättega hõlmamata mootori kindlaksmääratud töötingimused, 30 sek pikkusele proovivõtmisajale vastavad heited ületada eespool esitatud tabelites nimetatud piirväärtusi rohkem kui 100 %. Juhtimispiirkond, mille suhtes nimetatud mitteületatavad määrad kehtivad ja välja arvatud mootori töötingimused, määratletakse vastavalt artiklis 15 viidatud menetlusele.

▼B

►M3 4.1.2.8. ◄ Kui ühte vastavalt punktile 6 ja seoses II lisa 2. liitega määratletud mootoritüüpkonda kuulub rohkem kui üks võimsusklass, peavad põhimootori (millele antakse tüübikinnitus) ja kõigi samasse tüüpkonda kuuluvate mootoritüüpide (millele kehtib toodangu nõuetele vastavus) heitmete väärtused vastama kõrgema võimsusklassi rangematele nõuetele. Taotlejal on vaba valik piirneda mootoritüüpkonna määratlemisel üheainsa võimsusklassiga ja taotleda kinnitust vastavalt sellele.

▼M2

4.2. Sädesüütemootorid

4.2.1. Üldsätted

Osad, mis võivad mõjutada gaasiheidet, peavad olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et tavakasutuses mootor vastaks võimalikust vibratsioonist hoolimata käesoleva direktiivi sätetele.

Tootja võetavad tehnilised meetmed peavad tagama kõnealuste heidete käesoleva direktiivi kohase tõhusa piiramise mootori normaalse kasutusaja jooksul vastavalt tavapärastele kasutustingimustele kooskõlas IV lisa 4. liitega.

4.2.2. Saasteainete keskkonda viimist käsitlevad spetsifikatsioonid.

Katsetamiseks antud mootori gaasilisi koostisosi mõõdetakse (koos järeltöötlusega) VI lisas kirjeldatud meetoditel.

Muid süsteeme või analüsaatoreid võib kinnitada juhul, kui nendega saavutatakse järgmiste võrdlussüsteemidega samasugused tulemused:

— toores heitgaasis mõõdetava gaasiheite puhul VI lisa joonisel 2 kujutatud süsteem,

— täisvoolu-hõrendussüsteemi lahjendatud heitgaasis mõõdetava gaasiheite puhul VI lisa joonisel 3 kujutatud süsteem.

4.2.2.1. Süsinikmonooksiidi heited, süsivesinike heited, lämmastikoksiidide heited ning süsivesinike ja lämmastikoksiidide heidete summa ei või I etapis ületada järgmises tabelis esitatud väärtusi:



I etapp Klass Süsinikmonooksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinikud (HC) (g/kWh) Lämmastikoksiidid (NOx) Süsivesinike ja lämmastikoksiidide summa (g/kWh) HC + NOx SH:1 805 295 5,36 SH:2 805 241 5,36 SH:3 603 161 5,36 SN:1 519 50 SN:2 519 40 SN:3 519 16,1 SN:4 519 13,4

4.2.2.2. Süsinikmonooksiidi heited ning süsivesinike ja lämmastikoksiidide heidete summa ei või II etapis ületada järgmises tabelis esitatud väärtusi:



II etapp (1) Klass Süsinikmonooksiid (CO) (g/kWh) Süsivesinike ja lämmastikoksiidide summa (g/kWh) HC + NOx SH:1 805 50 SH:2 805 50 SH:3 603 72 SN:1 610 50,0 SN:2 610 40,0 SN:3 610 16,1 SN:4 610 12,1 (1) Vt 4. lisa 4. liide: koos halvendusteguritega. Lämmastikoksiidide heiteid ei või kõikide mootoriklasside puhul olla üle 10 g/kWh.

4.2.2.3. Käesoleva direktiiv artiklis 2 esitatud käsimootori määratlusest hoolimata peavad lumepuhurite kahetaktilised mootorid vastama ainult klasside SH:1, SH:2 või SH:3 normidele.

▼B

4.3. Paigaldamine liikurmasinatele

Mootori paigaldamisel liikurmasinatele tuleb järgida tüübikinnituse kohaldamisala suhtes sätestatud piiranguid. Mootorite tüübikinnituse suhtes peavad alati olema täiendavalt täidetud järgmised nõuded:

4.3.1. sisselaske alarõhk ei tohi ületada II lisa vastavalt 1. või 3. liites tüübikinnitusega mootoritele ettenähtud rõhku;

4.3.2. väljalaskesüsteemi vasturõhk ei tohi ületada II lisa vastavalt 1. või 3. liites tüübikinnitusega mootoritele ettenähtud rõhku.

5. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE HINDAMISE SPETSIFIKATSION

5.1. Selleks et kinnitada, et enne tüübikinnituse andmist on olemas toodangu nõuetele vastavuse efektiivse järelevalve teostamiseks vajalikud rahuldavad meetmed ja menetlused, peab tüübikinnitusasutus kinnitama, et tootja on kantud ühtlustatud standardi EN 29002 (mille kohaldamisalasse kuuluvad kõnealused mootorid) registrisse või samaväärse akrediteeritud standardi registrisse, olles vastavuses selle nõuetega. Tootja peab esitama registreerimise kohta täpsed andmed ja kohustuma teatama tüübikinnitusasutusele kõigist registreerimise kehtivuse või kohaldamisalaga seotud muudatustest. Veendumaks, et punkti 4.2 nõuded on pidevalt täidetud, tuleb teostada tootmise asjakohast kontrollimist.

5.2. Tüübikinnituse omanik peab eelkõige: 5.2.1. tagama toodangu kvaliteedi tõhusate kontrollimismenetluste olemasolu; 5.2.2. omama juurdepääsu seadmetele, mis on vajalikud iga kinnitatud tüübi nõuetele vastavuse kontrollimiseks; 5.2.3. tagama katsetulemuste registreerimise ning lisatud dokumentide kättesaadavuse ajavahemiku jooksul, mis määratakse kindlaks kooskõlas tüübikinnitusasutusega; 5.2.4. analüüsima iga tootetüübi katsetulemusi, et kontrollida ja tagada mootori tehniliste karakteristikute püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu korral lubatud kõrvalekaldeid; 5.2.5. tagama, et kui kõnealust liiki katses ilmneb mistahes mootori või komponendi näidise mittevastavus nõuetele, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb võtta kõik vajalikud meetmed, et taastada vastava toodangu vastavus nõuetele.

5.3. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. 5.3.1. Igal kontrollimisel esitatakse väliskontrollijale katsearuanded ja toodangu kontrollimise protokollid. 5.3.2. Kui kvaliteeditase osutub mitterahuldavaks või tundub olevat vajalik kontrollida punkti 4.2 kohaselt esitatud andmete kehtivust, tuleb järgida järgmist menetlust: 5.3.2.1. seeriast valitakse mootor ja sellega teostatakse III lisas kirjeldatud katse. Katsetamisel saadud süsinikoksiidi heitmete mass, süsivesinike heitmete mass, lämmastikoksiidide heitmete mass ja tahkete osakeste heitmete mass ei tohi ületada vastavalt punktis 4.2.1 toodud tabelis esitatud koguseid, mis sõltuvad punkti 4.2.2 nõuetest, või punktis 4.2.3 toodud tabelis esitatud koguseid; 5.3.2.2. kui seeriast võetud mootor ei vasta punkti 5.3.2.1 nõuetele, võib tootja taotleda mõõtmiste teostamist sellest seeriast võetud samasuguste tehniliste andmetega mootoritest koosneval näidisseerial, mille hulka kuulub ka esialgselt valitud mootor. Tootja määrab kokkuleppel tehnilise teenistusega kindlaks näidiste arvu n. Katsetatakseteisi mootoreid, esialgselt valitud mootorit ei katsetata. Seejärel määratakse igale saasteainele näidise katsetamisel saadud tulemuste alusel aritmeetiline keskmine ( ). Seeria toodang tunnistatakse nõuetele vastavaks, kui on täidetud järgmised tingimused: ( 16 ) kus: L on iga vastava saasteaine punktis 4.2.1/4.2.3 sätestatud piirväärtus, k on statistiline tegur, mis sõltub valimi suurusest n ning on esitatud järgmises tabelis:



n 2 3 4 5 6 7 8 9 10 k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279 N 11 12 13 14 15 16 17 18 19 k 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198 5.3.3. Toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise eest vastutav tüübikinnitusasutus või tehniline teenistus katsetab mootoreid, mis on tootja eeskirjade kohaselt osaliselt või täielikult sisse sõidetud. 5.3.4. Kontrollimiste tavapärane, pädeva asutuse poolt kinnitatud sagedus on üks kord aastas. Kui punktis 5.3.2 esitatud nõuded ei ole täidetud, tagab pädev asutus, et võetakse kõik vajalikud meetmed toodangu vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks.

6. MOOTORITÜÜPKONDA MÄÄRATLEVAD KARAKTERISTIKUD

Mootoritüüpkonda võib määratleda peamiste tehniliste karakteristikute alusel, mis peavad olema ühised kõigil tüüpkonna mootoritel. Mõnel juhul võivad karakteristikud olla omavahel seotud. Neid mõjusid peab samuti arvesse võtma tagamaks, et ühte mootoritüüpkonda kuuluvad ainult samalaadsete heitgaasinäitajatega mootorid.

Mootorite ühte ja samasse tüüpkonda kuulumist peavad näitama järgmised ühised põhikarakteristikud:

6.1. Töötsükkel: — kahetaktiline — neljataktiline

6.2. Jahutusagent: — õhk — vesi — õli

▼M2

6.3. Ühe silindri töömaht: 85–100 % tüüpkonna suurimast töömahust

6.4. Õhu sisselaskeviis

6.5. Kütusetüüp — Diisel — Bensiin.

6.6. Põlemiskambri tüüp/kuju

6.7. Klapid ning sisse- ja väljalaskeaknad – paigutus, suurus ja arv

6.8. Toitesüsteem Diisli puhul: — pump-toru-pihusti — reaspump — jaoturpump — üksikpump — pump-pihusti. Bensiini puhul: — karburaator — kaudne sissepritse — otsesissepritse.

6.9. Muud omadused — Heitgaasitagastus — Vee pihustamine/emulsioon — Õhu sissepuhe — Õhu vahejahuti — Süüte tüüp (surve, säde).

6.10. Heitgaasi järeltöötlus — Oksüdatsioonikatalüsaator — Reduktsioonikatalüsaator — Kolmekäiguline katalüsaator — Termoneutralisaator — Kübemepüüdur.

▼B

7. PÕHIMOOTORI VALIMINE

7.1. Tüüpkonna põhimootori valimisel kasutatakse esmase kriteeriumina suurimat kütuseetteannet töötsükli kohta pöörlemissagedusel, mis vastab maksimaalsele pöördemomendile. Kui kaks või enam mootorit vastavad sellele esmasele kriteeriumile, kasutatakse põhimootori valimisel teisese kriteeriumina suurimat kütuseetteannet töötsükli kohta nimipöörlemissagedusel. Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima heitmetaseme väljaselgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Seega võib tüübikinnitusasutus valida katseteks veel ühe mootori selliste tunnuste põhjal, mis viitavad mootori võimalikule kõrgeimatele heitmete tasemetele tüüpkonna mootorite hulgas.

7.2. Kui tüüpkonna mootoritel on muid muutuvaid tunnuseid, mida võiks pidada heitgaase mõjutavaiks, tuleb need tunnused tuvastada ja võtta neid arvesse põhimootori valimisel.









II LISA

TEATIS nr…

mis puudutab tüübikinnituse andmist ja viitab väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite gaasiliste heitmete ja tahkete ainete heitmete ärahoidmise meetmetele

(Direktiiv 97/68/EÜ, viimati muudetud direktiiviga../…/EÜ)









1. liide









2. liide

►(2) M2

►(2) M2









3. liide

►(1) M2

►(7) M2

►(7) M2

►(7) M2

►(7) M2

►(7) M2

►(7) M2

►(7) M2









III LISA

▼M2

DIISELMOOTORITE KATSETAMISE KORD

▼B

1. SISSEJUHATUS

1.1. Käesolevas lisas on kirjeldatud katsetatavate mootorite gaasiliste heitmete ja tahkete osakeste heitmete koguse määramise meetodit. ▼M3 Kirjeldatud on kahte katsetsüklit, mida tuleb rakendada vastavalt I lisa 1. jao sätetele: — NRSC (maanteeväline püsitsükkel), mida kasutatakse I, II ja IIIA etapil püsikiirusega mootorite korral, ning IIIB ja IV etapil gaasiliste saasteainete korral, — NRTC (maanteeväline siirdetsükkel), mida kasutatakse tahkete heitmete mõõtmisel IIIB ja IV etapil ning kõikide muude kui püsikiirusega mootorite korral, — siseveelaevadel kasutamiseks mõeldud mootorite korral kasutatakse ISO katsemenetlust, mis on määratletud standardis ISO 8178-4:2002 [E] ja dokumendis IMO MARPOL 73/78, VI lisa (NOx kood), — mootorvagunite käituritena kasutamiseks mõeldud mootorite korral kasutatakse etappidel IIIA ja IIIB gaasiliste ja tahkete saasteainete mõõtmiseks NRSCd, — vedurite käituritena kasutamiseks mõeldud mootorite korral kasutatakse etappidel IIIA ja IIIB gaasiliste ja tahkete saasteainete mõõtmiseks NRSCd. ▼B

1.2. Katse teostatakse katsestendile paigaldatud ning dünamomeetriga ühendatud mootoriga.

▼M3

1.3. Mõõtmispõhimõte: Mõõdetavad mootori väljalaskeheitmed sisaldavad gaasilisi komponente (süsinikmonooksiid, süsivesinike ja lämmastikoksiidide summaarne heide) ja tahkeid heitmeid. Lisaks sellele kasutatakse sageli süsinikdioksiidi märgistusgaasina osa- ja täisvoolu lahjendussüsteemide lahjendusastme määramiseks. Hea inseneritava kohaselt on süsinikoksiidi üldmõõtmine soovitatav väga hea vahendina katse ajal tekkivate mõõtmisprobleemide avastamiseks. 1.3.1. NRSC katse: Soojade mootoritega ettenähtud järjestuses tehtavate toimingute ajal uuritakse eespool nimetatud väljalaskeheitmeid pidevalt, võttes proove toorest heitgaasist. Katsetsükkel sisaldab mitut erineva pöörlemissageduse ja pöördemomendiga režiimi, mis hõlmavad diiselmootorite tüüpilise kasutuspiirkonna. Iga režiimi ajal määrataks kindlaks iga gaasilise saasteaine kontsentratsioon, heitgaaside vooluhulk ja võimsus, ning kaalutakse mõõdetud väärtused. Tahkete heitmete proov lahjendatakse konditsioneeritud ümbritseva õhuga. Katsemenetluse ajal võetakse ja kogutakse üks proov sobivate filtrite abil. Teise võimalusena võib proovi võtta eraldi filtrite abil, üks iga režiimi kohta, ning arvutada tsükli kaalutud tulemused. Iga saasteaine kogus grammides kilovatt-tunni kohta arvutatakse vastavalt käesoleva lisa 3. liites esitatud kirjeldusele. 1.3.2. NRTC katse: Ettenähtud siirdetsükkel, mis põhineb liikurmasinatele paigaldatud diiselmootori lähedastele kasutustingimustele, teostatakse kaks korda: — esimest korda (külmkäivitus) pärast mootori eelsoojendamist toatemperatuurile, kui mootori jahutusvedeliku ja õli temperatuur, järeltöötlussüsteemid ja kõik mootori abijuhtseadised on stabiliseerunud vahemikus 20–30 °C, — teist korda (kuumkäivitus) pärast kahekümne minuti pikkust eelkuumutamist, mida alustatakse kohe pärast külmkäivitustsükli lõppemist. Kõnealuse katseseeria ajal uuritakse eespool nimetatud saasteainete sisaldust. Kasutades mootori pöördemomendi ja pöörlemissageduse signaale mootori dünamomeetrilt, integreeritakse võimsus tsükliaja suhtes, mille tulemusena saadakse mootori tsüklile vastav töö. Gaasiliste komponentide tsüklile vastavad kontsentratsioonid arvutatakse kas toores heitgaasis, integreerides analüsaatori signaali vastavalt käesoleva lisa 3. liitele, või CVS täisvoolu lahjendussüsteemi lahjendatud heitgaasis integreerimisega või proovigaasi kogumisega kotti vastavalt käesoleva lisa 3. liitele. Tahkete heitmete korral kogutakse proportsionaalne proov lahjendatud heitgaasist eraldi filtriga kas osa- või täisvoolulahjendusega. Olenevalt kasutatavast meetodist määratakse saasteainete heitemassi arvutamiseks lahjendatud või lahjendamata gaasi vooluhulk tsüklis. Heitemasside väärtused jagatakse mootori tööga, saades nii heitmetes sisalduvate saasteainete koguse grammides kilovatt-tunni kohta. Heitkoguseid (g/kWh) mõõdetakse nii külmkäivituse kui ka kuumkäivituse tsüklites. Koguheitmete kaalutud hulk arvutatakse külmkäivituse tulemuste 10 % ja kuumkäivituse tulemuste 90 % paranduskoefitsiendiga. Koguheitmete kaalutud hulk vastab standarditele. Enne külma/kuuma katseseeria alustamist muudetakse tähiseid (I lisa punkt 2.18), katsete järjestust (III lisa) ja arvutusvalemeid (III lisa 3. liide) vastavalt artiklis 15 viidatud menetlusele.

▼B

2. KATSETINGIMUSED

2.1. Üldnõuded

Kõik mahtude ja mahtkulu väärtused esitatakse temperatuuril 273 K (0 °C) ja rõhul 101,3 kPa.

2.2. Mootori katsetingimused

2.2.1. Mõõdetakse mootori sisselaskeõhu absoluutne temperatuur Ta kelvinites ning kuiv atmosfäärirõhk ps, mida väljendatakse kilopaskalites (kPa), ning määratakse karakteristik fa järgmiselt: Ülelaadeta ja mehaanilise ülelaadega mootorid: Turboülelaaduriga mootor sisselaskeõhu jahutusega või ilma:

2.2.2. Katse kehtivus Katse kehtivaks tunnistamiseks peab karakteristik fa vastama järgmisele tingimusele: ▼M1

▼M3

2.2.3. Vahejahutiga mootorid Ülelaadeõhu temperatuuri väärtus salvestatakse ning see peab deklareeritud nimipöörlemissageduse ja täiskoormuse korral olema vahemikus ± 5 K tootja poolt ettenähtud ülelaadeõhu maksimumtemperatuurist. Jahutusaine temperatuur peab olema vähemalt 293 K (20 °C). Kui kasutatakse katsestendi või välist ülelaadekompressorit, tuleb ülelaadeõhu temperatuur reguleerida väärtusele vahemikus ± 5 K tootja poolt ettenähtud ülelaadeõhu maksimumtemperatuurist suurimale võimsusele ja täiskoormusele vastaval pöörlemissagedusel. Vahejahuti nimetatud tingimustele vastavat jahutusaine temperatuuri ja vooluhulka ei tohi katsetsükli ajal muuta. Vahejahuti peab põhinema heal inseneritaval ja tüüpilistel sõidukite/masinate rakendustel. Teise võimalusena võib vahejahuti seaded valida vastavalt dokumendi SAE 1937 1995. aasta jaanuari väljaandele.

▼B

2.3. Mootori õhu sisselaskesüsteem

▼M3

Katsetatav mootor peab olema varustatud sellise õhu sisselaskesüsteemiga, mille õhutakistus on vahemikus ± 300 Pa puhta õhu filtri tootja määratluse järgi mootori tootja määratletud töötingimustel, mis tagavad maksimaalse õhuvoolu. Õhutakistust tuleb reguleerida nimipöörlemissagedusel ja täiskoormusel. Katsestendi võib kasutada juhul, kui sellega on võimalik jäljendada mootori tegelikke töötingimusi.

▼B

2.4. Mootori väljalaskesüsteem

▼M3

Katsetatav mootor peab olema varustatud sellise väljalaskesüsteemiga, mille vasturõhk on vahemikus ± 650 Pa tootja määratletud vasturõhust mootori suurimale võimsusele vastavatel kasutustingimustel.

Kui mootor on varustatud heitgaasi järeltöötlusseadisega, peab väljalasketoru olema sama läbimõõduga, mida kasutatakse vähemalt nelja toruläbimõõtu järeltöötlusseadist sisaldava paisumisosa alguse sisselaskest eespool. Kaugus väljalaskekollektori äärikust või turboülelaaduri väljalaskeavast järeltöötlusseadiseni peab olema sama kui masina konstruktsioonis või vastama tootja ettenähtud väärtusele. Väljalaske vasturõhk või takistused peavad vastama eespool nimetatud tingimustele ning neid võib seada ventiili abil. Tühikatse ja mootori karakteristiku kindlaksmääramise ajaks võib järeltöötlusmahuti eemaldada ning asendada samaväärse, passiivse katalüsaatorikanduriga mahutiga.

▼B

2.5. Jahutussüsteem

Kasutatakse mootori jahutussüsteemi, mis on piisava mahuga, et säilitada mootori tootja poolt ettenähtud normaalsed töötemperatuurid.

2.6. Määrdeõli

Andmed katsel kasutatud määrdeõli kohta tuleb üles märkida ja esitada koos katsetulemustega.

2.7. Katsel kasutatav kütus

Kütusena kasutatakse ►M2 V lisas ◄ määratletud etalonkütust.

Katsel kasutatava etalonkütuse tsetaaniarv ja väävlisisaldus tuleb üles märkida ►M2 VII lisa ◄ 1. liite vastavalt punktides 1.1.1 ja 1.1.2 ettenähtud kohtadesse.

Kütuse temperatuur pritsepumba sisselaskeava juures peab olema vahemikus 306–316 K (33–43 °C).

▼M3

3. KATSETAMINE (NRSC KATSE)

▼M3

3.1. Dünamomeetri seadete määramine

Eriheidete mõõtmise aluseks on parandamata tegelik võimsus vastavalt standardile ISO 14396: 2002.

Teatavad mootorile paigaldatavad lisaseadised, mis on vajalikud ainult sõiduki kasutamiseks, tuleks katse ajaks eemaldada. Järgmine mittetäielik loend on esitatud näitena:

— pidurite õhukompressor

— roolivõimendi kompressor

— kliimaseadme kompressor

— hüdrovõimendi pumbad.

Kui lisaseadiseid ei eemaldata, määratakse dünamomeetri seadete arvutamiseks nende tarbitav võimsus, välja arvatud mootorite korral, millel need on lahutamatud osad (nt jahutusventilaatorid õhkjahutusega mootoritel).

Sisselaske õhutakistuse ja väljalaske vasturõhu seaded reguleeritakse tootja ettenähtud suurimatele väärtustele, vastavalt punktidele 2.3 ja 2.4.

Katserežiimidele vastavate pöördemomentide väärtuste arvutamiseks määratakse ettenähtud pöörlemissagedustele vastavate suurimate pöördemomentide väärtused kindlaks katseliselt. Mootoritel, mis ei ole kavandatud töötama teatavas pöörlemissageduse vahemikus täiskoormuse pöördemomendikõveral, määrab katsete pöörlemissagedustele vastavad suurimad pöördemomendid kindlaks tootja.

Iga katserežiimi korral arvutatakse mootori seadistus järgmise valemiga:

Kui suhe on

võib PAE väärtust kontrollida tüübikinnitust andev tehniline asutus.

▼B

►M3 3.2. ◄ Proovivõtufiltrite ettevalmistamine

Vähemalt üks tund enne katset paigutatakse iga filter (filtrite paar) suletud, kuid tihenduseta Petri tassi ning asetatakse stabiliseerimiseks kaalukambrisse. Stabiliseerimisperioodi lõpus kaalutakse iga filter (filtrite paar) ning registreeritakse omakaal. Seejärel hoitakse filtrit (filtrite paari) suletud Petri tassis või filtrialusel kuni katses kasutamiseni. Kui filtrit (filtrite paari) ei kasutata kaheksa tunni jooksul pärast kaalukambrist väljavõtmist, tuleb see enne kasutamist uuesti kaaluda.

►M3 3.3. ◄ Mõõteseadmete paigaldamine

Mõõteseadmed ja proovivõtturid tuleb nõuetekohaselt paigaldada. Kui heitgaasi lahjendamiseks kasutatakse täisvoolu lahjendussüsteemi, tuleb süsteemiga ühendada tõmbetoru.

►M3 3.4. ◄ Lahjendussüsteemi ja mootori käivitamine

Lahjendussüsteem ja mootor käivitatakse ja soojendatakse, kuni kõik temperatuurid ja rõhud on stabiliseerunud täiskoormusel ja nimipöörlemissagedusel (punkt 3.6.2).

▼M3

3.5. Lahjendusastme reguleerimine

Käivitatakse tahkete heitmete proovivõtusüsteem ja hoitakse ühefiltrimeetodi korral töös möödaviiguga (mitmefiltrimeetodi korral on see lahendus valikuline). Lahjendusõhu tahkete heitmete fooni taseme saab määrata lahjendusõhu juhtimise teel läbi tahkete heitmete filtrite. Filtreeritud lahjendusõhu kasutamise korral võib teostada ühe mõõtmise mis tahes ajal enne katset, katse ajal või pärast katset. Kui lahjendusõhku ei filtreerita, tuleb mõõtmine teha katse ajal võetud prooviga.

Lahjendusõhku reguleeritakse nii, et see saavutaks iga katserežiimi korral filtrisisendi temperatuuri vahemikus 315 K (42 °C) – 325 K (52 °C). Summaarne lahjendusaste ei tohi olla väiksem kui 4.

MÄRKUS: Püsitalitlustsükli korral võib filtri temperatuuri hoida vahemiku 42–52 °C järgimise asemel maksimumtemperatuuril 325 K (52 °C) või madalamal.

Ühe- ja mitmefiltrimeetodi korral hoitakse täisvoolusüsteemides kõigis katserežiimides filtrit läbiva proovivõtu massvooluhulga ja lahjendatud heitgaasi massvooluhulga suhe konstantsena. See suhe peab olema vahemikus ± 5 % režiimi keskmise väärtuse suhtes, välja arvatud iga režiimi esimese 10 sekundi jooksul selliste süsteemide korral, milles ei ole möödaviiguvõimalust. Osavoolu lahjendussüsteemides peab ühefiltrimeetodi korral filtrit läbiv massvooluhulk olema konstantne vahemikus ± 5 % režiimi keskmise väärtuse suhtes, välja arvatud iga režiimi esimese 10 sekundi jooksul selliste süsteemide korral, milles ei ole möödaviiguvõimalust.

CO2 või NOx kontsentratsiooni juhtimisega süsteemides tuleb lahjendusõhu CO2 või NOx sisaldust mõõta iga katse alguses ja lõpus. Lahjendusõhu CO2 ja NOx taustkontsentratsiooni enne ja pärast katset tehtud mõõtmiste erinevus võib olla vahemikus vastavalt 100 osa miljoni kohta ja 5 osa miljoni kohta.

Kui kasutatakse lahjendatud heitgaasi analüüsisüsteemi, võetakse vastava taustkontsentratsiooni määramiseks lahjendusõhu proove proovivõtukotti kogu katseseeria jooksul.

Püsiva taustkontsentratsiooni (ilma kotita) mõõtmisi teostatakse vähemalt kolm: tsükli alguses, lõpus ja keskosa lähedal ning arvutatakse keskmine.

▼B

►M3 3.6. ◄ Analüsaatorite kontrollimine

Heitgaasianalüsaatorid nullitakse ja kalibreeritakse.

►M3 3.7. ◄ Katsetsükkel

▼M3

3.7.1. Seadmete tehnilised andmed vastavalt I lisa 1.A jaole: 3.7.1.1. Tehnilised andmed A. I lisa 1. jao