1994R1091 — ET — 01.11.1999 — 004.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1091/94,

29. aprill 1994,

milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3528/86 ühenduse metsade kaitse kohta õhusaaste eest üksikasjalikud rakenduseeskirjad







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 17. novembri 1986. aasta määrust (EMÜ) nr 3528/86 ühenduse metsade kaitse kohta õhusaaste eest ( 1 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2157/92, ( 2 ) eriti selle artiklit 3, võttes arvesse Euroopa metsade kaitset käsitleva esimese ministrite konverentsi otsust nr 1 ( 3 ) ja selle tulemusel võetud meetmeid ning arvestades, et: ning arvestades, et: määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõike 1 alapunktide 3 ja 4 kohaselt on ühenduse tegevuskava eesmärgiks aidata liikmesriikidel: — teostada metsa ökosüsteemide pidevat intensiivseiret, — kooskõlastatud ja ühtlustatud viisil sisse seada selliseks pidevaks intensiivseireks vajalik püsiproovitükkide võrk või seda laiendada; vastavalt määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõikele 2 peavad liikmesriigid edastama komisjonile andmed, mis on kogutud pidevaks intensiivseireks mõeldud proovitükkide võrgu kaudu; kõnesolev proovitükkide võrk rajatakse selleks, et koguda üksikasjalikke andmeid ühenduse metsade ökosüsteemide arenemise kohta; see lähenemisviis võimaldab luua seoseid keskkonnategurite, eelkõige õhusaaste muutuste ja neist tulenevate reaktsioonide vahel metsa ökosüsteemides; selle kaudu kogutud andmed võimaldavad komisjoni määruses (EMÜ) nr 1696/87 ( 4 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 836/94 ( 5 ), nimetatud proovitükkide süstemaatilisest võrgust saadud informatsiooni paremini tõlgendada; määruse (EMÜ) nr 3528/86 kohaselt esitatud abitaotlused artikli 2 lõikes 1 nimetatud pidevaks intensiivseireks peavad sisaldama kogu informatsiooni, mida on vaja nende meetmete läbivaatamiseks kõnesoleva määruse eesmärkide ja kriteeriumide alusel; see informatsioon tuleb esitada standardkujul, et hõlbustada taotluste läbivaatamist ja võrdlemist; käesolevas määruses ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise metsakomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

1. Liikmesriigid seavad sisse püsiproovitükkide võrgu. Pidevaks intensiivseireks mõeldud püsiproovitükkide võrgu loomise ühiseid meetodeid (vaata I lisa) rakendades lõpetatakse 30. juuniks 1994 proovitükkide valimine ja seatakse sisse üle 50 % proovitükkidest. Kõik proovitükid peavad olema rajatud 30. juuniks 1995. Liikmesriigid esitavad komisjonile 15. detsembriks 1994 proovitükkide valimise kriteeriumid ning väljavalitud proovitükkide tervikloendi, mis sisaldab kõige olulisemaid andmeid, näiteks proovitüki asukoht (pikkus- ja laiuskraadid, kõrgus merepinnast) ja puuliigid, ning üldandmeid iga rajatud proovitüki kohta lisas VIIa nimetatud standardvormis.

▼M3

2. Püsiproovitükkidel toimub metsa ökosüsteemide pidev intensiivseire. See seire hõlmab puuvõrade, mulla, okastiku või lehestiku seisundi pidevat seiret, juurdekasvu muutuste, depositsiooni ja meteoroloogiliste parameetrite mõõtmist ning mullalahuseproovide võtmist ja analüüsimist ning alustaimestiku hindamist, kasutades objektiivseid proovivõtumeetodeid ja ettenähtud analüüsimeetodeid.

▼M2

3. Iga aasta lõpus edastavad liikmesriigid komisjonile standardkujul vähemalt need andmed, mis on eelmisel aastal kõigilt püsiproovitükkidelt kogutud vastavalt VIIa lisale, ning aruandele lisatud andmed vastavalt VIIb lisale. Peale selle tuleb kooskõlas VIIb lisaga enne iga aasta 31. detsembrit esitada komisjonile aastaaruanne tulemuste hindamise ja tõlgendamise seisu kohta riigi tasandil.

▼M3

4. Käesoleva artikli sätetega seonduvad tehnilised üksikasjad on esitatud III–XI lisas.

▼M4 —————

▼B

Artikkel 3

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist EuroopaÜhenduste Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

▼M3









I LISA

PIDEVAKS INTENSIIVSEIREKS MÕELDUD PÜSIPROOVITÜKKIDE SISSESEADMISE ÜHISED MEETODID

(Määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõige 1 ja selle muudatused)

I. Üldised märkused

Määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõikes 1 ja kõnealuse määruse muudatustes nimetatud tegevuskava eesmärgiks on püsiproovitükkide võrgu sisseseadmine liikmesriikides ja andmete kogumine pideva intensiivseire kaudu.

Tegevuskaval on järgmised eesmärgid:

— teha metsa ökosüsteemide pidevat intensiivseiret, pidades silmas õhusaaste ja muude metsa seisundit mõjutavate tegurite põhjustatud kahjustusi,

— luua mõistetavam põhjuslik seos metsa ökosüsteemide muutuste ja neid põhjustavate tegurite, eelkõige õhusaaste vahel, koondades mitmesugused mõõtmised ning metsa ökosüsteemide ja nende koostisosade seire ühte paika,

— saada asjakohast teavet paljude ühenduse metsa ökosüsteemide arenemise kohta.

II. Püsiproovitükkide võrgu sisseseadmine

II.1. Proovitükkide valimine

Liikmesriigid on valinud 30. juuniks 1994 oma riigi territooriumil välja piisavalt suure hulga püsiproovitükke. Pärast seda on mõned liikmesriigid laiendanud oma riikliku seireprogrammi täiendavate proovitükkide kaasamisega. Nende proovitükkide maksimaalne arv peaks põhimõtteliselt olema piiratud 15 proovitükiga liikmesriigi kohta, kuid liikmesriigid võivad valida rohkem proovitükke tingimusel, et nende arv ei ületa 20 % riigi proovitükkide arvust, mis kuuluvad ühenduse 16×16 kilomeetriste ruutudega võrku (määrus (EMÜ) nr 1696/87).

Püsiproovitükkide valimise eest vastutab liikmesriik ning valimisel tuleb lähtuda järgmistest kriteeriumidest:

— valitud proovitükid peavad hõlmama kõnesoleva liikmesriigi peamisi metsapuuliike ja kõige tüüpilisemaid kasvutingimusi,

— proovitüki suurus peab horisontaalselt mõõdetuna olema vähemalt 0,25 hektarit,

— ümbritsevatel aladel toimuva tegevuse mõju võimalikuks vähendamiseks tuleb proovitükk ümbritseda puhvervööndiga. Vööndi laius oleneb metsa liigist ja vanusest. Kui proovitükk ja selle ümbrus on kõrguse ja vanuse poolest ühetaolised, võib puhvervööndi laiust piirata 5 või 10 meetrile. Kui metsaala, kus proovitükk asub, koosneb segapuistutest või eri puuliikidest või on erineva vanusestruktuuriga, laiendatakse puhvervööndit kuni viiekordselt proovitükil kasvava metsa potentsiaalsest maksimaalkõrgusest,

— kuna proovitükil tehakse pikaajalist seiret, tuleb selle nurgad ja piirid selgelt märgistada ja kõik vaatluspuud kustutamatult nummerdada,

— proovitükid peavad olema alati kergesti ligipääsetavad, neile pääsemist ja proovivõtmist ei tohi midagi takistada,

— proovitüki, puhvervööndi ja ümbritseva metsa majandamises ei tohi olla mingeid erinevusi (st majandustegevus peab olema võrreldav ning seire häirivat mõju tuleb võimalikult vähendada),

— otsest saastet teadaolevatest kohalikest allikatest tuleb vältida. Proovitükid ei tohi asuda põllumajandusettevõtete, maanteede ja saastavate tööstusettevõtete vahetus läheduses,

— proovitükil või selle läheduses peab olema piisav hulk proovipuid,

— proovitükk ja puhvervöönd peavad olema puuliikide või nende segunemise, puude vanuse ja kasvu ning mullaliigi ja kallakuse poolest võimalikult sarnased,

— proovitükid peavad asuma metsaservast piisavalt kaugel.

On soovitatav valida proovitükid, kus eelnenud aastatel on tehtud seiret vastavalt määrusele (EMÜ) nr 3528/86 või teiste programmide raames. Uued proovitükid peaksid kattuma ühenduse 16×16 kilomeetriste ruutudega võrgu vaatluspunktidega või paiknema nende läheduses nii, et oleks võimalik kasutada muudest allikatest (nt ilmajaamast) saadud teavet.

II.2. Proovitükkide sisseseadmine ja omadused

Liikmesriigid on 1994. aastal esitanud komisjonile iga proovitüki kohta üldandmed ja üksikasjaliku kirjelduse.

Proovitüki üksikasjalik kirjeldus sisaldab: proovitüki täpse asukoha, skeemi, millel on näidatud proovitüki nurkade ja/või piiride püsimärgistused, puude arvu proovitükil ning muid asjassepuutuvaid püsitegureid proovitükil või selle ümbruskonnas (nt sinna viiv tee, jõed jne). Edaspidi märgitakse kõnesolevale kaardile ka proovivõtukohtade (nt mullaprofiili kaevete) täpsed asukohad.

II.3. Prooviruudu määratlus

Põhimõtteliselt võib puude hindamisel (nt võra seire, juurdekasvu muutuste hindamine) kasutada proovipuudena kõiki proovitükil kasvavaid puid. Kui proovitükil on palju puid (nt tihe puistu), tehakse hindamisi väiksemal proovialal. Väiksem prooviala peab proovitüki sisseseadmisel olema piisavalt suur, et tagada usaldusväärsed hindamistulemused vähemalt 20 aasta jooksul, kuid eelistatavalt kogu puistu eluaja jooksul. Kõnesoleva aja jooksul peab väiksemal proovialal olema vaatlusteks kasutada vähemalt 20 puud.

II.4. Üldandmed proovitükkide kohta







Sisseseadmine Esimesed uuringud — Kirjeldav kood Riik Proovitüki number Laiuskraad ja pikkuskraad — Kasvukoha andmed Kõrgus merepinnast Asend Proovitüki pindala Puude arv proovitükil Väiksem prooviala (kui neid on) Vee kättesaadavus peamistele puuliikidele Huumuse liik Mullaliik (hinnanguline) — Andmed puistu kohta Esimese rinde keskmine vanus Peamised puuliigid Tootlikkus (hinnang) — Muud märkused Proovitüki ajalugu Muud läheduses olevad vaatlusjaamad

Kui riikliku seireprogrammi täitmiseks lisatakse täiendavaid proovitükke, edastavad liikmesriigid (taas)rajamise aasta lõpuks komisjonile iga proovitüki rajamise ajal kogutud andmed andmefailina (vt VIIa lisa, vorm 1a) ja aruannetena (vt VIIa lisa, vorm 1b). Seireaastate ajal saadud olulised andmed edastatakse aastakaupa, kasutades vorme 1a ja 1b (VII lisa). Ülejäänud andmed esitatakse kohe pärast esimest asjassepuutuvat uuringut ja vajaduse korral need ajakohastatakse.

III. Rikutud püsiproovitükkide asendamine

III.1. Üldised märkused

Intensiivseireks mõeldud proovitükkide valimise eest vastutavad liikmesriigid. Käesoleva määruse lisas on sätestatud sellise valimise kriteeriumid. Enamik liikmesriike on riigimetsa ökosüsteemide seireks arendanud oma strateegia, mille eesmärgiks on olulisemate puuliikide ja kasvutingimuste jälgimine.

Kuigi proovitükid on valitud pikaajaliseks seireks, on võimalik proovitükkide enneaegne hävimine, nt tulekahju tõttu. Mõnedel juhtudel on võimalik lõplike proovide võtmine viia läbi enne kõikide puude kadumist proovitükilt. Järgmiseks sammuks oleks valikukriteeriumite aluseks oleva strateegia läbivaatamine ja otsustamine, milliseid kriteeriume kohaldada uue proovitüki valimisel.

III.2. Proovitüki sulgemine

Tuleks kasutada võimalust teha viimased mõõtmised ja hindamised. Võimaluse korral võib proovitükil enne selle (lõplikku) hävimist viia läbi uuritud puude puhul proovivõtmise, mille käigus puud vajaduse korral langetatakse. Pärast langetamist mõõdetakse puude täpne pikkus, võetakse tüve läbilõikepind ja võetakse täpsed lehestiku või okastiku proovid.

III.3. Strateegia

Enamike liikmesriikide seirestrateegia sisaldab metsaala, metsa ökosüsteemi ja liikide seiret ning sageli mullastiku, ilmastiku ja depositsiooniastme seiret. Kui proovitükk on vaja asendada, tuleks kasutada võimalust kontrollida esialgse strateegia kasutatavust ja kaaluda võimalusi puudujääkide kõrvaldamiseks. Selles kontekstis tuleks arvestada, et lisaks esialgsetele uuringutele (võra seisund, muld, lehestik/okastik ja juurdekasv) on viimastel aastatel lisatud programmile täiendavaid uuringuid (depositsioon, ilmastikuvaatluse andmed, mullalahus, alustaimestik, kaugseire ( 6 )). Seetõttu tuleks proovitükkide asendamise kavandamisel võtta arvesse intensiivseire programmi muudatusi.

Üldjuhul on siiski soovitatav, et uued proovitükid asuksid samas piirkonnas ja oleks sama mullatüübiga ning depositsiooniastmega kui hävitatud proovitükid ja neil kasvaks samad puuliigid.

III.4. Püsiproovitükkide asendamine

Uute proovitükkide valimisel kohaldatakse samu kriteeriume, mis hävitatud proovitükkide puhul. Uute proovitükkide sisseseadmisel tuleks mõningaid uuringuid, mida lähiajal ei korrata, viia läbi võimalikult kiiresti (nt mullaanalüüs ja kaugseire). Kuna võraseisundi ja lehestiku/okastiku uuringud viiakse läbi igal aastal või kahe aasta tagant, ei ole vaja teha selle kohta täiendavaid uuringuid kohe peale proovitüki sisseseadmist. Kui järgmine regulaarne juurdekasvu uuring on plaanitud viia läbi rohkem kui kolm aastat pärast proovitüki sisseseadmist, tuleks juurdekasvu mõõtmised viia läbi vahetult pärast proovitüki sisseseadmist.

III.5. Erilist tähelepanu nõudvad asjaolud

Asendusproovitükkidele antakse uued numbrid. Liikmesriigid esitavad komisjonile koos korrapäraselt edastavate andmetega teabe proovitükkide asendamise põhjuste kohta, viimaste vaatluste/mõõtmiste tulemused ja uute proovitükkide valimisel kohaldatud kriteeriumid.









II LISA

TAOTLUS SAADA ÜHENDUSE ABI MEETMETE VÕTMISEKS VASTAVALT MÄÄRUSE (EMÜ) nr 3528/86 ARTIKLILE 2 JA SELLE MÄÄRUSE MUUDATUSTELE

Abitaotlused tuleb esitada vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 526/87 ( 7 ) A lisale ning need peavad sisaldama järgnevalt esitatud andmeid ja käesoleva lisa vormis 2a esitatud tabelit täidetud kujul.

Kõigi vastavalt artiklile 2 võetavate meetmete puhul tuleb esitada järgmised andmed:

1. Meetmete lühikirjeldus

2. Taotleja Taotleja seotus meetmetega

3. Meetmete võtmise eest vastutav asutus Asutuse põhitegevusalade eesmärk ja ulatus

4. Meetmete üksikasjalik kirjeldus kui a) meetmed on seotud pidevaks intensiivseireks kasutatavate püsiproovitükkide võrgu sisseseadmise või laiendamisega, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. asjassepuutuva(te) piirkonna/piirkondade geograafiline asukoht ja pindala (koos kaardiga); 3. püsiproovitükkide arv; b) meetmed on seotud võraseisundi seire sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. võraseisundi seireks kasutatavate proovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (puude arv, märgistus jne); 4. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); c) meetmed on seotud mullaseire sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. mullaseireks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (üksikproovide arv, mullaprofiili kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite kasutamisel saadavate analüüsitulemustega; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); d) meetmed on seotud okaste ja lehtede seire sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. okaste ja lehtede seireks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (üksikproovide arv, kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); e) meetmed on seotud juurdekasvu muutuste mõõtmise sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. juurdekasvu muutuste mõõtmiseks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite kasutamisel saadavate analüüsitulemustega; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); f) meetmed on seotud depositsiooniastme mõõtmise sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. depositsiooniastme mõõtmiseks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite kasutamisel saadavate analüüsitulemustega; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); g) meetmed on seotud meteoroloogiliste mõõtmiste sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. meteoroloogilisteks mõõtmisteks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite kasutamisel saadavate analüüsitulemustega; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); h) meetmed on seotud mullalahuse mõõtmise sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. mullalahuse mõõtmisteks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite kasutamisel saadavate analüüsitulemustega; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); i) meetmed on seotud alustaimestiku hindamise sisseseadmise ja läbiviimisega püsiproovitükkidel: 1. praeguse olukorra kirjeldus; 2. alustaimestiku hindamiseks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a); 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (osaproovide arv, kirjeldus jne); 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus; 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b).

5. Punktides 4a–4i nimetatud meetmete maksumus (vorm 2a) 1. Võrgu sisseseadmis- või laiendamiskulud (4a) 1.1. Kulud ühe proovitüki kohta 1.2. Kogukulud 1.3. Ühenduselt taotletav abi 2. Sisseseadmise, vaatluste või proovide võtmise maksumus ühe uuringu kohta (4b–4i) 2.1. Kulud ühe proovitüki kohta 2.2. Kogukulud 2.3. Ühenduselt taotletav abi 3. Analüüsi- ja hindamiskulud ühe uuringu kohta (4b–4i) 3.1. Kulud ühe proovitüki kohta 3.2. Kogukulud 3.3. Ühenduselt taotletav abi 4. Projekti kogumaksumus (punktide 1.2 (sisseseadmine), 2.2 (vaatlused ja/või proovide võtmine) ning 3.3 (analüüs ja hindamine) maksumuse summa) 5. Ühenduselt taotletava abi suurus (punktide 1.3 (sisseseadmine), 2.3 (vaatlused ja/või proovide võtmine) ning 3.3 (analüüs ja hindamine) maksumuse summa)

6. Täita vormid 2a ja 2b.

▼B









III LISA

VÕRASEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Seiret tehakse kõigil püsiproovitükkidel 1994. aastal ja igal aastal pärast seda.

II. Seire metoodika

II.1. Vaatluspuude valimine

Seire hõlmab kõiki proovitükil kasvavaid ülevalitsevaid, valitsevaid ja kaasvalitsevaid puid (Krafti klassid 1-3). Kui proovitükil on palju puid (nt tihe puistu), võib võra seisundi hindamiseks valida vähem vaatluspuid väiksemal proovialal (vt I lisa punkt II.3). Väiksema prooviala kasutamise korral peab seire hõlmama kõiki proovialal kasvavaid ülevalitsevaid, valitsevaid ja kaasvalitsevaid puid (Krafti klassid 1-3). Teatavatel juhtudel on lubatud kasutada teistsugust süsteemi vaatluspuude väljavalimiseks või nende arvu vähendamiseks tingimusel, et see on objektiivne ja erapooletu. Igal aastal tuleb kasutada samu meetodeid ning iga seire käigus tuleb hinnata vähemalt 20 puud.

II.2. Hindamise aeg

Seire tuleb teha pärast uute okaste ja lehtede moodustumist ning enne lehtede värvuse muutust sügisel.

▼M2

II.3. Üldandmed

Proovitüki ja puude kohta tuleb koguda järgmised andmed:

— proovitüki number,

— ekspositsioon,

— puu number,

— eemaldatud või surnud puud,

— puuliik,

— puuklass,

— võra varjutatus,

— nähtavus

ja hindamise kuupäev.

▼B

II.4. Vaatluspuude hindamine

1. Defoliatsiooni visuaalne hindamine Defoliatsiooni hinnatakse 5 % kaupa võrrelduna kohalikes tingimustes kasvava täislehtse või täielikult okastatud puuga. Puud klassifitseeritakse defoliatsioonimäära järgi vaatluste ajal 5 % kaupa. 95–100 % defoliatsiooniastmega elusa puu defoliatsiooniastme protsendimäär on 99. 100 % määra kasutatakse ainult surnud puude puhul.

2. Värvusemuutuse visuaalne hindamine Puud klassifitseeritakse värvusemuutuse astme järgi pärast vaatluste lõppu. Värvusemuutuse astmed on järgmised:



klass värvusemuutus värvust muutnud lehtede/okaste protsent 0 puudub või vaevumärgatav 0—10 1 nõrk 11—25 2 keskmine 26—60 3 tugev > 60 4 surnud puud

3. Täiendavad parameetrid Täiendavad parameetrid on järgmised: — kergesti kindlakstehtavatel põhjustel (putukad, seened, abiootilised tegurid jne) tekkinud kahjustused, — kahjustuse liik, — märkused proovitüki puude kohta.

▼M2

II.5. Meetodid

Juhendis puude seisundi visuaalhindamise kohta intensiivproovitükkidel (rahvusvaheline metsakoostööprogramm ICP Forests) on sätestatud puude valimise ja hindamise täiendavad üksikasjad. Juhend sisaldab ka tehnilist informatsiooni uute hinnatavate parameetrite ja nende esitamise kohta. Valikparameetrite hindamistulemusi komisjonile esitades on soovitatav järgida kõnesolevas juhendis esitatud üksikasju.

▼M1

►M2 II.6. ◄ Andmete edastamine

Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 3a ja 3b) kõigi proovitükkide kohta.

▼B









IV LISA

MULLASEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Seire toimub kõigil püsiproovitükkidel ajavahemikus 1994-1996. Kui on rakendatud allpool kirjeldatud meetodeid, võib kasutada ka enne 1994. aastat, kuid pärast 1. jaanuari 1991 kogutud ja analüüsitud andmeid mulla seisundi kohta. Kõnesolevat seiret korratakse kõigil proovialadel iga kümne aasta järel. Käesolev lisa põhineb ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni õhusaaste poolt metsale avaldatava mõju hindamist ja seiret käsitleva rahvusvahelise koostööprogrammi (ICP Forests) raames tegutseva mullaekspertide rühma töö tulemustel. Lisas viidatakse ka juhendile (1992), mis nimetatud ekspertide rühm on välja töötanud. Pärast kahte proovivõtuperioodi otsustatakse, milliseid mullaproovide parameetreid edaspidi analüüsitakse.

II. Seire metoodika

II.1. Proovitükkide valimine

Mullaproovid peavad andma statistiliselt esinduslikud andmed proovitüki seisundi kohta. Mullaproovid võetakse mullaprofiili põhikaevest ja/või mullapuuride abil. Vaatluspuude juuri ei tohi mingil viisil vigastada.

II.2. Üldandmed

Esitada tuleb järgmised andmed:

— proovitüki number,

— proovide võtmise ja analüüsi kuupäev.

II.3. Proovitükkide pedoloogilised ja füüsilised omadused

Määratletakse iga proovitüki pedoloogilised omadused. Profiilikirjeldused on soovitatav teha puhvertsoonis vastavalt ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsiooni juhendile (FAO Guidelines for Soil Description, 3., täiendatud trükk, Rooma, 1990). Profiilikirjeldus(t)e tegemiseks tuleb valida tegelikku proovivõtupiirkonda esindavad kohad. Kuivlasuvustihedust on soovitatav määrata puutumata mulla põhjal, et oleks võimalik arvutada toitainete kogusisaldust mullas. Kui kuivlasuvustihedust ei määrata, tuleb esitada selle parameetri tõenäoline hinnanguline väärtus. Mullalõimise määramine on kohustuslik. Osakeste läbimõõdu järgi eristatakse järgmisi fraktsioone: < 2 μm, 2-63 μm, 63–2 000 μm (FAO). Kui tolmu- ja liivafraktsiooni eristuspiiriks on 50 μm, tuleb uueks piiriks võtta 63 μm.

II.4. Proovivõtumeetod

Mullaproovid võetakse sügavuskihtide või mullahorisontide kaupa. Iga kihi või horisondi puhul võetakse üks liitproov või mitu proovi; aruandes tuleb esitada osaproovide arv liitproovis ja proovivõtu kuupäev.

Orgaaniliste kihtide (O-kiht ja H-kiht) ( 8 ) puhul võetakse eraldi proovid. Kui proovid võetakse kindlalt sügavusastmelt, tuleb kasutada järgmist jaotust:

— 0— 0 cm (soovitatavalt eraldi proovid 0—5 cm ja 5—10 cm kohta),

— 10—20 cm,

— 20—40 cm,

— 40—80 cm.

II.5. Transport, ladustamine ja ettevalmistamine

Proove transporditakse ja ladustatakse nii, et neis toimuks minimaalselt keemilisi muutusi. Transpordi- ja ladustusviisid (sealhulgas ooteajad) tuleb märkida aruandesse. Vajaduse korral tuleb aruandes üksikasjalikult kirjeldada ka nende ladustusviisidega seotud probleeme ja kõrvalekaldeid. Osa mullaproove on soovitatav säilitada mullaandmepangas, et neid oleks võimalik võrrelda järgmiste proovidega (näiteks 10 aasta pärast). Enne proovide analüüsimist tuleb need ette valmistada. Suuremõõtmelised osised (> 2 mm) tuleb eraldada ning proovid kuivatada (maksimaalselt 40 °C juures) ja jahvatada või sõeluda.

II.6. Analüüsimeetodid

Heakskiidetud meetodid mulla parameetrite analüüsimiseks on esitatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) mullaekspertide rühma ettevalmistatud ja vastava töökonna koosolekul heakskiidetud juhendis metsamullaproovide võtmise ja analüüsimise metoodika kohta. Soovitatav on rakendada heakskiidetud meetodeid. Kui rakendatakse muid (siseriiklikke) meetodeid, esitatakse aruandes koos analüüsi tulemustega ka üksikasjalik ülevaade nende tulemuste võrreldavuse kohta. Metsade mullaseires eristatakse kohustuslikke ja valikparameetreid (vt loend).

Kohustuslikud ja valikparameetrid ning vastavad heakskiidetud analüüsimeetodid:







parameeter ühik H-kiht/ O-kiht Min Heakskiidetud meetod Märkused pH (CaCl2) Kohustuslik Kohustuslik Labex 8703–01–1–1 ja ISO/TCI90/SC3/GT8 Orgaaniline süsinik (C-org) (g/kg) Kohustuslik Kohustuslik Kuivtuhastamine Lämmastik (N) (g/kg) Kohustuslik Kohustuslik Kuivtuhastamine Fosfor (P) (mg/kg) Kohustuslik Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Kaalium (K) (mg/kg) Kohustuslik Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Kaltsium (Ca) (mg/kg) Kohustuslik Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Magneesium (Mg) (mg/kg) Kohustuslik Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Orgaaniline kiht (kg/m2) Kohustuslik Maht/kuivkaal Kaltsiumkarbonaat (CaCO3) (g/kg) Valikuline Kohustuslik AFNOR X 3-105 kui pH (CaCl2) >6 Asendushappesus (Ac-Exc) (cmol./kg) Valikuline Kohustuslik Tiitrimine Neeldunud alused (BCE) (cmol./kg) Valikuline Kohustuslik Ekstraheerija: BaCl2 Asendatavad happelised katioonid (ACE) (cmol./kg) Valikuline Kohustuslik Ekstraheerija: BaCl2 Katioonide neelamismahutavus (CEC) (cmol./kg) Valikuline Kohustuslik Bascomb Küllastusaste (BaseSat) (%) Valikuline Kohustuslik Labex L8703–26–1–1 Naatrium (Na) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Alumiinium (Al) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Raud (Fe) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Kroom (Cr) (mg/kg) Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Nikkel (Ni) (mg/kg) Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Mangaan (Mn) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Tsink (Zn) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Vask (Cu) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Plii (Pb) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Kaadmium (Cd) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Elavhõbe (Hg) (mg/kg) Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi Väävel (S) (mg/kg) Valikuline Valikuline Ekstraheerija: kuningvesi pH (H2O) Valikuline Valikuline pH-elektrood Elektrijuhtivus (EC) (mS/m) Valikuline Valikuline Elektrijuhtivusmõõtur

Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid.

II.7. Andmete edastamine

Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 4a, 4b ja 4c) kõigi proovitükkide kohta.









V LISA

OKASTE JA LEHTEDE SEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Seire toimub kõigil püsiproovitükkidel. Esimene ühisseire tuleb teha enne 1996. aasta suve. Okastiku ja lehestiku seire soovitatakse teha ettenähtud ajavahemikes 1995. suvel ja 1995/1996. aasta talvel, kuid seire aja võib jaotada ka kahele aastale. Seiret korratakse kõigil proovitükkidel iga kahe aasta järel. Järgnevalt esitatud tehnilised üksikasjad põhinevad rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) okka- ja leheekspertide rühma töö tulemustel. Lisas viidatakse ka juhendile (1993), mis nimetatud ekspertide rühm on välja töötanud.

II. Seire metoodika

II.1. Proovivõtuaeg

Heitlehised liigid (sealhulgas lehis): proovid võetakse pärast uute lehtede moodustumist ning enne lehtede värvuse muutust ja langemist sügisel. Igihaljad liigid: proovid võetakse puhkeperioodil. Liikmesriikidel soovitatakse iga piirkonna puhul ning selle siseselt ka tasandike ja mägialade puhul määrata eri puuliikidelt proovide võtmiseks ja nende analüüsimiseks sobivaim aeg ning sellest kinni pidada.

II.2. Vaatluspuude valimine

Igal teisel aastal võetakse proovid vähemalt viielt puult iga proovitüki peamise puuliigi kohta.

Proovivõtmiseks vajalikud puud valitakse nii, et:

— puid ei ole kasutatud puuvõrade hindamiseks, et järjestikune proovivõtmine ei põhjustaks okaste või lehtede kaotust,

— kui puude elujõulisuse seire toimub väiksemal proovialal, valitakse okka-/leheproovide võtmiseks puud proovitüki ülejäänud osalt. Kui väiksemat prooviala ei kasutata, valitakse proovivõtupuud puhvervööndist. Sel juhul antakse puhvervööndi proovivõtupuudele erinumbrid (vt VII lisa),

— puud kuuluvad ülevalitsevasse või valitsevasse klassi (võrastiku liitusega mets) või on nende keskmine kõrgus ± 20 % (võrastiku liituseta mets),

— puud asuvad nende paikade läheduses, kust on analüüsimiseks võetud mullaproove; tuleb siiski silmas pidada, et mullaproovide võtmisel ei ole proovivõtupuude peajuuri vigastatud,

— puud on vastava proovitüki keskmise defoliatsiooniastmega (± 5 % keskmisest okaste/lehtede kaotusest),

— puud esindavad proovitüki sanitaarseisundit.

Järgmistel aastatel kasutatakse samu vaatluspuid ja need tuleb nummerdada. Väikese võraga ja ühe aasta kohta liiga väheste okastega (lehtedega) liikide puhul on lubatud (kuid mitte soovitatav) kasutada vaheldumisi kaht viiest puust koosnevat rühma, et vältida vaatluspuude kahjustamist. Mõlemad rühmad peavad vastama eespool esitatud tingimustele.

Proove võetakse ainult ühenduse peamistesse puuliikidesse kuuluvatelt puudelt (vt VII lisa, punkt 15).

Proovivõtmiseks valitud puudel hinnatakse ka võra seisundit (vt III lisa), kasutades juba olemasolevaid numbreid või selleks pandud erinumbreid.

II.3. Üldandmed

Esitada tuleb järgmised andmed:

— proovitüki number,

— proovivõtmise ja analüüsi tegemise aeg,

— puuliik.

II.4. Okaste ja lehtede valimine ning kogus

Proovitükil ei tohi puid langetada, sest see võib avaldada mõju proovivõtumeetoditele. Proovilehed ja -okkad peavad olema moodustunud täielikus päevavalguses. Toitumistaseme analüüsimisel on tavaliselt kõige otstarbekam kasutada igihaljaste liikide jooksval aastal moodustunud okkaid ja lehti, kuid teatavate elementide puhul on huvitav võrrelda toiteelementide kontsentratsiooni vanades okastes ja jooksval aastal moodustunud okastes.

Proovilehed ja -okkad võetakse puuvõra ülemisest kolmandikust, kuid okaspuude puhul mitte kõige ülemistest männastest; puistutes, kus männased on selgelt eristatavad, on soovitatav võtta proove seitsmendast kuni viieteistkümnendast männasest.

Heitlehiste liikide puhul võetakse proovid jooksva aasta lehtedest ja okastest.

Igihaljaste liikide puhul on soovitatav võtta proove nii jooksva kui eelmise aasta okastest ja lehtedest.

Kõigi liikide, eelkõige aasta jooksul korduvalt lehtivate liikide (näiteks Pinus halepensis, Pseudotsuga menziesii, Eucalyptus sp. ja Quercus sp.) puhul tuleb jälgida, et proovilehed ja -okkad oleksid täielikult välja arenenud. Larix sp. ja Cedrus sp. puhul võetakse proovid eelmise aasta lühikestelt okstelt.

Proovivõtmiseks kasutatavad vaatluspuud tuleb tavaliselt valida kõigist ilmakaartest. Vajaduse korral võib võtta valimisse kuuluvalt vaatluspuult proove eri ilmakaartest. Eritingimustega kasvukohtades, kus ühe ilmakaare mõju on ilmne (näiteks järsud nõlvad või valdavalt ühest suunast puhuv tugev tuul), võetakse proovid alati ainult ühest ilmakaarest. Sel juhul tuleb märkida, et proov on võetud sellest ilmakaarest.

Põhielementide ning Fe, Mn, Zn ja Cu määramiseks on soovitatav igas vanuseklassis analüüsida 30 grammi värskeid okkaid või lehti.

Liikmesriigid võivad võtta proove suuremast lehtede ja okaste kogusest, kui seda nõuavad nende analüüsimeetodid või kui nad soovivad proove säilitada edaspidisteks analüüsideks.

II.5. Proovivõtumeetodid

Kuna puude langetamine on keelatud, võib puistu laadi arvesse võttes kasutada kõiki sobivaid proovivõtumeetodeid, tingimusel et need ei põhjusta proovide saastumist, raskeid kahjustusi puudele ega ohusta proovivõtmises osalevaid inimesi.

II.6. Proovide töötlemine enne laborisse saatmist

Proovid võetakse vähemalt viielt puult igast peamisest puuliigist proovitükil; kõik viis proovi säilitatakse eraldi kottides. Analüüsimiseks valmistatakse liitproov, segades omavahel võrdsed kogused kõigist viiest proovist (kui kõnesolevat viit puud analüüsitakse eraldi, arvutatakse iga elemendi puhul keskmine väärtus).

Lehtpuudel on soovitatav lehed okstest (teatavate liikide puhul isegi väikesed lehed pearootsust) eraldada, okaspuude puhul ei ole vaja okkaid eraldada. Jooksva ja eelmise aasta võsud eraldatakse üksteisest ja säilitatakse eraldi kottides. Soovitatav on kasutada suure tihedusega polüetüleenist valmistatud mulgustatud kotte. Proove kuivatatakse võimaluse korral puhtas ruumis ning säilitatakse mulgustatud polüetüleenkottides jahedas kohas.

Enne laborisse saatmist tuleb kõik proovid korralikult märgistada (mets, proovitüki number, puuliik, okaste vanus jne). Need andmed märgitakse koti peale (kustutamatu tindiga otse koti pinnale või koti külge kinnitatud etiketile). Ka koti sisse on soovitatav lisada paberileht, millele on kustutamatu tindiga kirjutatud samad andmed. See paberileht tuleb kokku voltida, et lehed ja okkad ei saastuks tindiga.

II.7. Analüüsieelne töötlemine

Püsiproovitükkidel tehtavaks pidevaks intensiivseireks ja jooksva aasta võrsete seireks on soovitatav määrata kindlaks 100 lehe või 1 000 okka mass ning võrsete mass.

Leherootse ei ole vaja lehtede küljest ära lõigata, kuid liitlehtede puhul on siiski soovitatav väikesed lehed pearootsust eraldada, kui seda pole metsas tehtud. Proovide saastumise vältimiseks ei tohi kasutada talgitatud kummikindaid.

Kõiki proove ei ole vaja alati pesta, kuid seda on soovitatav teha suure õhusaastega või mereäärsetest piirkondadest võetud proovide puhul. Proove pestakse veega, kuhu ei lisata mingeid lisaaineid.

Proove kuivatatakse kuivatusahjus vähemalt 24 tundi maksimaalselt 80 °C juures. Okkad eemaldatakse okstest sama ettevaatlikult nagu väikesed lehed pearootsust.

Kuivatatud proovid jahvatatakse võimalikult ühtlaseks peeneks pulbriks. Puuliigist sõltuvalt jääb alati järele teatav hulk kiude, kuid need ei põhjusta probleeme, kui kiud on väikesed ning kui enne analüüsiks proovi võtmist pulbrit hoolikalt segatakse. Mn, Fe, Cu, Cd, Al ja Pb määramisel tuleb tagada, et jahvatist ei satuks proovidesse saasteaineid. Jahvati puhtust saab kontrollida, jahvatades seal kuivatatud kiudtselluloosi ning analüüsides eespool nimetatud elementide sisaldust selles enne ja pärast jahvatamist.

II.8. Keemiline analüüs

Määratakse ainult elementide kogusisaldus.

Eri okka- ja leheparameetrite analüüsimise näidismeetodid on esitatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) okka- ja leheekspertide rühma juhendis okka- ja leheproovide võtmise ja analüüsi metoodika kohta.

Iga riik võib kasutada oma siseriiklikke meetodeid, kuid elementide kogusisaldust, mis on saadud riigi meetodite järgi, tuleb siiski võrrelda standardproovide abil kindlakstehtud sisaldusega. Okastiku ja lehestiku seires eristatakse kohustuslikke ja valikparameetreid.

Parameetrid







Kohustuslikud parameetrid Valikparameetrid Lämmastik (N) Naatrium (Na) Väävel (S) Tsink (Zn) Fosfor (P) Mangaan (Mn) Kaltsium (Ca) Raud (Fe) Magneesium (Mg) Vask (Cu) Kaalium (K) Plii (Pb) Alumiinium (Al) Boor (B)

Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid.

II.9. Andmete edastamine

Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 5a, 5b ja 5c) kõigi proovitükkide kohta.









VI LISA

JUURDEKASVUMUUTUSTE MÕÕTMISE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Esimene mõõtmine kõigil püsiproovitükkidel peab toimuma ajavahemikus 1994-1996.

Kasvuparameetreid mõõdetakse kahes osas:

— puu parameetrite perioodiline mõõtmine,

— aastarõngaanalüüs puursüdamike ja tüve läbilõikepinna kaudu (valikuline).

Perioodilisi mõõtmisi korratakse kõigil proovitükkidel 1999.–2000. aasta puhkeperioodil ning seejärel viieaastase intervalliga. Proovide võtmine puursüdamikest ja tüve läbilõikepindadest ning nende analüüsimine võiksid toimuda proovitüki sisseseadmise ajal või varsti pärast seda.

Järgnevalt esitatud tehnilised üksikasjad põhinevad rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) juurdekasvuekspertide rühma töö tulemustel. Lisas on viidatud ka nimetatud ekspertide rühma juhendile.

Käesolevas lisas kirjeldatud meetodeid ei kasutata makjate ja muude samalaadsete taimkatteliikide puhul.

II. Seire metoodika

II.1. Mõõtmisaeg

Mõõtmised tuleb teha puhkeperioodil.

II.2. Vaatluspuude valimine

Seire hõlmab kõiki proovitükil kasvavaid puid. Kui proovitükil on palju puid (nt tihe puistu), võib hindamise (nt võra seisundi hindamine ja juurdekasvu mõõtmine) teha prooviruudul. Sel juhul peab seire hõlmama kõiki prooviruudul kasvavaid puid. Prooviruut peab seire ajal olema piisavalt suur, et oleks võimalik teha usaldusväärseid prognoose puistu juurdekasvu kohta kogu mõõtmisperioodil. Prooviruudu täpne suurus tuleb määrata ja aruandes esitada.

II.3. Meetodid

Perioodilised mõõtmised

Iga viie aasta järel mõõdetakse kõiki proovitükil ja prooviruudul kasvavaid puid.

Aastarõngaanalüüs (puursüdamikud ja tüve läbilõikepinnad)

Kuna proovide võtmine puursüdamikest võib mõjutada ka teisi mõõtmisi, võetakse need proovid väljaspool proovitükki kasvavatelt puudelt. Kuna tüve läbilõikepinna proovide võtmiseks tuleb puid langetada, peavad väljavalitud puud kasvama proovitükist piisavalt kaugel, et langetamine ei mõjutaks proovitüki vaatluspuid. Samal ajal peavad proovivõtupuud esindama proovitüki puid. Võimaluse korral tuleb langetatud puud tavapärase metsamajandustegevuse käigus maksimaalselt ära kasutada.

II.4. Üldandmed

Esitada tuleb järgmised andmed:

— proovitüki number,

— proovivõtmise ja analüüsi tegemise aeg,

— puu number.

II.5. Mõõdetavad parameetrid







Kohustuslikud parameetrid Valikparameetrid Perioodilised mõõtmised Puuliik Rinnasdiameeter Informatsioon metsamajandustegevuse kohta Puukoor Puu kõrgus Võra kõrgus Võra laius Mahu hinnang Aastarõngaanalüüsid Aastarõnga laius Puu koorealuse diameetri kujunemine viieaastase intervalliga Rinnaspindala ja mahu hinnang

Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid.

Liikmesriigid võivad kasutada oma korraldust ja meetodeid. Näidismeetodeid ja mõõtmismenetluse üksikasju on kirjeldatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) juurdekasvuekspertide rühma koostatud juurdekasvu käsitlevas juhendis.

II.6. Andmete edastamine

Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 6a, 6b, 6c ja 6d) kõigi proovitükkide kohta.









VII LISA

ÜHINE JUHEND PÜSIPROOVITÜKKIDEL TEHTUD SEIRE TULEMUSTE ESITAMISEKS JA TÕLGENDAMISEKS

I. Üldised märkused

Püsiproovitükkide võrgu eesmärgiks on koguda üksikasjalikke andmeid ühenduse metsa ökosüsteemide arenemise kohta ning püüda luua seoseid keskkonnategurite, eelkõige õhusaaste muutuste ja metsa ökosüsteemide reaktsioonide vahel.

Kõnesolevat eesmärki on võimalik saavutada ainult kõigi proovitükkide kohta kogutud tulemusi hinnates. Püsiproovitükkidelt kogutud andmeid piirkonna või ühenduse tasandil võrreldes tuleb olla väga täpne. Iga seire (või selle teatava lõpuleviidud osa) kontrollitud andmed on soovitatav esitada komisjonile niipea, kui need on olemas, kasutades käesolevas lisas esitatud standardvormi.

Liikmesriigid edastavad komisjonile 1991.–1996. aastal tehtud seirete käigus kogutud andmed iga püsiproovitüki kohta ning nende tulemuste tõlgendused proovitükkide kaupa. Kõik standardvormis andmed ja liikmesriikide vastavad tõlgendused peavad olema komisjonile täiendavaks hindamiseks kättesaadavad 31. detsembriks 1996.

Pärast 1996. aastat tehtud seirete kontrollitud andmed edastatakse komisjonile pärast seirete lõppu iga viie aasta järel (nt 31. detsember 2001, 2006 jne).

Käesolevas lisas on seiretulemuste esitamise ja tõlgendamise üksikasjalik kord.

II. Üldine tehniline informatsioon andmete esitamise kohta

II.1 Nõutav riistvara

Andmete esitamiseks kasutatakse 3,5 diskette (DSDD või HD). Need disketid on standardsed, soodsa hinnaga ja vastupidavad. Kasutada tohib ainult kvaliteetseid diskette.

II.2. Nõutav tarkvara

Kõik disketid peavad olema IBM-ühilduvad ja need vormindatakse vajaliku tihedusega (DSDD = topelttihedus; HD = kõrgtihedus), kasutades DOS 2.1 või uuemaid operatsioonisüsteemi versioone. Kogu informatsioon salvestatakse ASCII-kooditabelis.

II.3. Andmefailid

Igal disketil (või disketikomplektil) on proovitüki andmefailid ja tulemusfailid: fail, mis sisaldab kokkuvõtet proovitükkide kohta (proovitüki andmefail) ja fail(id), mis sisaldavad seire tulemusi (tulemusfail). Kõnesolevate failide nimesid ja sisu on üksikasjalikult selgitatud VIIa lisas.

II.4. Näidisdiskett

Vajaduse korral on võimalik saada failide struktuuri ja sisu tutvustav näidisdiskett.









VIIa LISA

PÜSIPROOVITÜKKIDE ANDMETE ESITAMINE DIGITAALKUJUL

Ülevaade failinimedest seirete kaupa

Eelmistes lisades on üksikasjalikult kirjeldatud seiremeetodeid. Pärast seiret, proovivõtmist/analüüsimist, tulemuste kontrollimist ja nende hindamist tuleb andmed esitada komisjonile standardkujul. Käesolevas lisas on määratletud iga seire puhul kasutatav standardvorm.

Iga seire kontrollitud andmed tuleb esitada ühes või mitmes standardfailis.







Hindamine Lisa Sagedus Faili(de) nimi/nimed Sisseseadmine I ühekordne XXGENER. PLT Võra seisundi hindamine III igal aastal XX1995. PLT, XX1995. TRE Mulla seisundi hindamine IV viie või kümne aasta järel XX1995. PLS, XX1995. SOM, XX1995. SOO Okaste ja lehtede seire V kahe aasta järel XX1995. PLF, XX1995. FOM, XX1995. FOO Juurdekasv VI viie aasta järel XX1995. PLI, XX1995. IPM, XX1995. IRA, XX1995. IEV ▼M1 Depositsioon VIII pidev XX1995. PLD, XX1995. DEM, XX1995. DEO, XX1995. DEA Ilmastikuvaatluse andmed IX pidev XX1995. PLM, XX1995. MEM, XX1995. MEC, vorm 8d, XX1995. MEO, XX1995. MED ▼M2 Mullalahus X pidev XX1996.PSS, XX1996.SSM, XX1996.SSO ▼M3 Alustaimestik XI iga 5 aasta järel XX1996.PLV, XX1996.VEM

▼M3

Faili nimi koosneb kahetähelisest riigi koodist (failinimede loendis tähistatud XX) ning seire aastast (nt 1996) või tähtedest GENER, kui andmed esitatakse ainult üks kord; seejärel lisatakse punkt (.) ning kolmetäheline kood. Proovitüki andmefaili kolmetäheline kood koosneb tähtedest PL ning vastava seire esitähest või -tähtedest: S (soil – muld), F (foliage – okastik/lehestik), I (increment – juurdekasv), D (deposition – depositsioon), M (meteorology – ilmastikuvaatluse andmed), SS (soil solution – mullalahus), GV (ground vegetation – alustaimestik). Seiretulemuste faili kolmetäheline kood koosneb tähtedest, SO (soil – muld), FO (foliage – okastik/lehestik), IN (increment – juurdekasv), DE (deposition – depositsioon), ME (meteorology – ilmastikuvaatluse andmed), SS (soil solution – mullalahus) või GV (ground vegetation – alustaimestik), millele järgnevad tähed M (mandatory – kohustuslik) või O (optional – valikuline) või tähed, millega tähistatakse juurdekasvu hindamise etappe (EValuation – hindamine), depositsiooniastmete hindamist (Air – atmosfäär).

▼B

Vorm 1a

XXGENER. PLT

Proovitüki andmefail, mis täidetakse proovitüki sisseseadmisel (vt I lisa)

Vorm 1b

▼B

Vorm 4a

XX1993. PLS

Metsamullaseires kasutatav kokkuvõtlik proovitüki andmefail (vt IV lisa)

Vorm 4b

XX1993. SOM

Mullaanalüüsi andmeid (kohustuslikud parameetrid) sisaldav fail

Vorm 4c

XX1993. SOO

Mullaanalüüsi (valikparameetrid) andmeid sisaldav fail

Vorm 5a

XX1993. PLF

Okaste ja lehtede keemiliste elementide sisalduse analüüsimisel kasutatav kokkuvõtlik proovitüki andmefail (vaata V lisa)

▼B

Vorm 5c

XX1993. FOO

Okaste ja lehtede analüüsi andmeid sisaldav fail(valikparameetrid)

Vorm 6a

XX1993. PLI

Juurdekasvu mõõtmisel kasutatav kokkuvõtlik proovitüki andmefail (vaata VI lisa)

Vorm 6b

XX1993. IPM

Juurdekasvu perioodiliste mõõtmiste andmeid sisaldav fail

Vorm 6c

XX1993. IRA

Juurdekasvu mõõtmiste andmeid sisaldav fail — aastarõnga ja tüve läbilõikepinna analüüs (valikuline)

Vorm 6d

XX1993. IEV

Juurdekasvuandmete hindamine (valikparameetrid)

▼M1

Vorm 7a

XX1995. PLD

Depositsiooni mõõtmisel kasutatav proovitüki kokkuvõtlik andmefail

Vorm 7b

XX1995. DEM

Depositsiooni mõõtmise andmeid sisaldav fail (kohustuslikud parameetrid)

Vorm 7c

XX1995. DEO

Depositsiooni mõõtmise andmeid sisaldav fail (valikparameetrid)

Vorm 7d

XX1995. DEA

Õhu koostise mõõtmise andmeid sisaldav fail (valikparameetrid)

▼M3 —————

▼B

KOMISJONILE EDASTATAVATE PÜSIPROOVITÜKKIDELT KOGUTUD SEIREANDMETE KOODID

Ühisvaatluste tegemiseks peavad liikmesriigid vastu võtma järgmised juhised ja koodid:

Andmed proovitüki kohta

1. Riik

01 : Prantsusmaa

02 : Belgia

03 : Madalmaad

04 : Saksamaa Liitvabariik

05 : Itaalia

06 : Ühendkuningriik

07 : Iiri

08 : Taani

09 : Kreeka

10 : Portugal

11 : Hispaania

12 : Luksemburg

▼M2

13 : Rootsi

14 : Austria

15 : Soome

▼B

2. Proovitüki number

Proovitüki number vastab püsiproovitüki väljavalimisel või sisseseadmisel sellele pandud numbrile.

3. Vaatluse, hindamise ja analüüsi kuupäev

Kuupäev täidetakse järgmiselt:







kuupäev kuu aasta 08 09 94

4. Laius- ja pikkuskraadid

Täita proovitüki keskpunkti laius- ja pikkuskraadid (mõlemad kuue numbriga).

Näiteks:







+/– kraadid minutid sekundid — laius: + 5 0 1 0 2 7 — pikkus: – 0 1 1 5 3 2

Esimesse ruutu märkida + või –.

5. Vee kättesaadavus peamistele puuliikidele

1 : Puudulik

2 : Piisav

3 : Liigne

6. Huumuse liik

1 : Mull

2 : Moder

3 : Moor

4 : Anmoor

5 : Turvas

6 : Muud liigid

7 : Toorhuumus

7. Kõrgus merepinnast

1 : ≦ 50 m

2 : 51—100 m

3 : 101—150 m

4 : 151—200 m

5 : 201—250 m

6 : 251—300 m

7 : 301—350 m

8 : 351—400 m

9 : 401—450 m

10 : 451—500 m

11 : 501—550 m

12 : 551—600 m

13 : 601—650 m

14 : 651—700 m

15 : 701—750 m

16 : 751—800 m

17 : 801—850 m

18 : 851—900 m

19 : 901– –950 m

20 : 951 — 1 000 m

21 : 1 001 — 1 050 m

22 : 1 051 — 1 100 m

23 : 1 101 — 1 150 m

24 : 1 151 — 1 200 m

25 : 1 201 — 1 250 m

26 : 1 251 — 1 300 m

27 : 1 301 — 1 350 m

28 : 1 351 — 1 400 m

29 : 1 401 — 1 450 m

30 : 1 451 — 1 500 m

31 : 1 501 — 1 550 m

32 : 1 551 — 1 600 m

33 : 1 601 — 1 650 m

34 : 1 651 — 1 700 m

35 : 1 701 — 1 750 m

36 : 1 751 — 1 800 m

37 : 1 801 — 1 850 m

38 : 1 851 — 1 900 m

39 : 1 901 — 1 950 m

40 : 1 951 — 2 000 m

41 : 2 001 — 2 050 m

42 : 2 051 — 2 100 m

43 : 2 101 — 2 150 m

44 : 2 151 — 2 200 m

45 : 2 201 — 2 250 m

46 : 2 251 — 2 300 m

47 : 2 301 — 2 350 m

48 : 2 351 — 2 400 m

49 : 2 401 — 2 450 m

50 : 2 451 — 2 500 m

51 : >2 500 m

8. Ekspositsioon

1 : põhi

2 : kirre

3 : ida

4 : kagu

5 : lõuna

6 : edel

7 : lääs

8 : loe

9 : tasane

9. Esimese rinde keskmine vanus (aastates)

1 : ≦ 20

2 : 21 — 40

3 : 41 — 60

4 : 61 — 80

5 : 81 — 100

6 : 101 — 120

7 : > 120

8 : ebaühtlase vanusega puistud

10. Mullaliik

Fluvisols

101 Eutric Fluvisols

102 Calcaric Fluvisols

103 Dystric Fluvisols

104 Mollic Fluvisols

105 Umbric Fluvisols

106 Thionic Fluvisols

107 Salic Fluvisols

Gleysols

108 Eutric Gleysols

109 Calcic Gleysols

110 Dystric Gleysols

111 Andic Gleysols

112 Mollic Gleysols

113 Umbric Gleysols

114 Thionic Gleysols

115 Gelic Gleysols

Regosols

116 Eutric Regosols

117 Calcaric Regosols

118 Gypsic Regosols

119 Dystric Regosols

120 Umbric Regosols

121 Gelic Regosols

Leptosols

122 Eutric Leptosols

123 Dystric Leptosols

124 Rendzic Leptosols

125 Mollic Leptosols

126 Umbric Leptosols

127 Lithic Leptosols

128 Gelic Leptosols

Arenosols

129 Haplic Arenosols

130 Cambic Arenosols

131 Luvic Arenosols

132 Ferralic Arenosols

133 Albic Arenosols

134 Calcaric Arenosols

135 Gleyic Arenosols

Andosols

136 Haplic Andosols

137 Mollic Andosols

138 Umbric Andosols

139 Vitric Andosols

140 Gleyic Andosols

141 Gelic Andosols

Vertisols

142 Eutric Vertisols

143 Dystric Vertisols

144 Calcic Vertisols

145 Gypsic Vertisols

Cambisols

146 Eutric Cambisols

147 Dystric Cambisols

148 Humic Cambisols

149 Calcaric Cambisols

150 Chromic Cambisols

151 Vertic Cambisols

152 Ferralic Cambisols

153 Gleyic Cambisols

154 Gelic Cambisols

Calcisols

155 Haplic Calcisols

156 Luvic Calcisols

157 Petric Calcisols

Gypsisols

158 Haplic Gypsisols

159 Calcic Gypsisols

160 Luvic Gypsisols

161 Petric Gypsisols

Solonetz

162 Haplic Solonetz

163 Mollic Solonetz

164 Calcic Solonetz

165 Gypsic Solonetz

166 Stagnic Solonetz

167 Gleyic Solonetz

Solonchaks

168 Haplic Solonchaks

169 Mollic Solonchaks

170 Calcic Solonchaks

171 Gypsic Solonchaks

172 Sodic Solonchaks

173 Gleyic Solonchaks

174 Gelic Solonchaks

Kastanozems

175 Haplic Kastanozems

176 Luvic Kastanozems

177 Calcic Kastanozems

178 Gypsic Kastanozems

Chernozems

179 Haplic Chernozems

180 Calcic Chernozems

181 Luvic Chernozems

182 Glossic Chernozems

183 Gleyic Chernozems

Phaeozems

184 Haplic Phaeozems

185 Calcaric Phaeozems

186 Luvic Phaeozems

187 Stagnic Phaeozems

188 Gleyic Phaeozems

Greyzems

189 Haplic Greyzems

190 Gleyic Greyzems

Luvisols

191 Haplic Luvisols

192 Ferric Luvisols

193 Chromic Luvisols

194 Calcic Luvisols

195 Vertic Luvisols

196 Albic Luvisols

197 Stagnic Luvisols

198 Gleyic Luvisols

Lixisols

199 Haplic Lixisols

200 Ferric Lixisols

201 Plinthic Lixisols

202 Albic Lixisols

203 Stagnic Lixisols

204 Gleyic Lixisols

Planosols

205 Eutric Planosols

206 Dystric Planosols

207 Mollic Planosols

208 Umbric Planosols

209 Gelic Planosols

Podzoluvisols

210 Eutric Podzoluvisols

211 Dystric Podzoluvisols

212 Stagnic Podzoluvisols

213 Gleyic Podzoluvisols

214 Gelic Podzoluvisols

Podzols

215 Haplic Podzols

216 Cambic Podzols

217 Ferric Podzols

218 Carbic Podzols

219 Gleyic Podzols

220 Gelic Podzols

Acrisols

221 Haplic Acrisols

222 Ferric Acrisols

223 Humic Acrisols

224 Plinthic Acrisols

225 Gleyic Acrisols

Alisols

226 Haplic Alisols

227 Ferric Alisols

228 Humic Alisols

229 Plinthic Alisols

230 Stagnic Alisols

231 Gleyic Alisols

Nitisols

232 Haplic Nitisols

233 Rhodic Nitisols

234 Humic Nitisols

Ferralsols

235 Haplic Ferralsols

236 Xanthic Ferralsols

237 Rhodic Ferralsols

238 Humic Ferralsols

239 Geric Ferralsols

240 Plinthic Ferralsols

Plinthosols

241 Eutric Plinthosols

242 Dystric Plinthosols

243 Humic Plinthosols

244 Albic Plinthosols

Histosols

245 Folic Histosols

246 Terric Histosols

247 Fibric Histosols

248 Thionic Histosols

249 Gelic Histosols

Anthrosols

250 Aric Anthrosols

251 Fimic Anthrosols

252 Cumulic Anthrosols

253 Urbic Anthrosols

11. Proovitüki ja prooviruudu pindala

Proovitüki või prooviruudupindala esitatakse hektarites (0,0001 ha).

12. Puude arv proovitükil

Puude koguarv proovitükil. Arvesse võetakse kõik puud, mille kooreväline rinnasdiameeter on vähemalt 5 cm.

13. Tootlikkuse hinnang

Tootlikkuse hinnang koosneb absoluutse ja suhtelise tootlikkuse hinnangust. Absoluutne tootlikkus on keskmine hinnanguline tootlikkus puistu kogu eluea ajal. Suhteline tootlikkus näitab, kas teatava puistu absoluutse tootlikkuse hinnang on madal, normaalne või kõrge. Kasutatakse järgmisi koode:







Absoluutse tootlikkuse kood: Suhtelise tootlikkuse kood 0 = 0,0—2,5 m3 hektarit aastas 1 = 2,5—7,5 m3 hektarit aastas 2 = 7,5—12,5 m3 hektarit aastas 3 = 12,5—17,5 m3 hektarit aastas 4 = 17,5—22,5 m3 hektarit aastas 5 = >22,5 m3 hektarit aastas 1 = madal 2 = normaalne 3 = kõrge

99) Muud märkused

Siia märgitakse asjakohane informatsioon proovitüki kohta.

Andmed puude kohta

Kasutatakse võra seisundi hindamisel.

14. Vaatluspuu number

Vaatluspuu numbriks on proovitüki sisseseadmisel puule pandud number.

15. Liigid (Ref. Flora Europea)

Lehtpuud (* = liigid, mida kasutatakse lehtede analüüsimisel)

001 : Acer campestre *

002 : Acer monspessulanum *

003 : Acer opalus

004 : Acer platanoides

005 : Acer pseudoplatanus *

006 : Alnus cordata *

007 : Alnus glutinosa *

008 : Alnus incana

009 : Alnus viridis

010 : Betula pendula *

011 : Betula pubescens *

012 : Buxus sempervirens

013 : Carpinus betulus *

014 : Carpinus orientalis

015 : Castanea sativa (C. vesca) *

016 : Corylus avellana *

017 : Eucalyptus sp. *

018 : Fagus moesiaca *

019 : Fagus orientalis

020 : Fagus sylvatica *

021 : Fraxinus augustifolia spp . oxycarpa (F. oxyphylla) *

022 : Fraxinus excelsior *

023 : Fraxinus ornus *

024 : Ilex aquifolium

025 : Juglans nigra

026 : Juglans regia

027 : Malus domestica

028 : Olea europaea *

029 : Ostrya carpinifolia *

030 : Platanus orientalis

031 : Populus alba

032 : Populus canescens

033 : Populus hybrides *

034 : Populus nigra *

035 : Populus tremula *

036 : Prunus avium *

037 : Prunus dulcis (Amygdalus communis)

038 : Prunus padus

039 : Prunus serotina

040 : Pyrus communis

041 : Quercus cerris *

042 : Quercus coccifera (Q. calliprinos) *

043 : Quercus faginea *

044 : Quercus frainetto (Q. conferta) *

045 : Quercus fruticosa (Q. lusitanica)

046 : Quercus ilex *

047 : Quercus macrolepis (Q. aegilops)

048 : Quercus petraea *

049 : Quercus pubescens *

050 : Quercus pyrenaica (Q. toza) *

051 : Quercus robur (Q. peduculata) *

052 : Quercus rotundifolia *

053 : Quercus rubra *

054 : Quercus suber *

055 : Quercus trojana

056 : Robinia pseudoacacia *

057 : Salix alba

058 : Salix caprea

059 : Salix cinerea

060 : Salix eleagnos

061 : Salix fragilis

062 : Salix sp.

063 : Sorbus aria

064 : Sorbus aucuparia

065 : Sorbus domestica

066 : Sorbus torminalis

067 : Tamarix africana

068 : Tilia cordata

069 : Tilia platyhyllos

070 : Ulmus glabra (U. scabra, U. montana)

071 : Ulmus laevis (U. effusa)

072 : Ulmus minor (U. campestris, U. carpinifolia)

073 : Arbutus unedo

074 : Arbutus andrachne

075 : Ceratonia siliqua

076 : Cercis siliquastrum

077 : Erica arborea

078 : Erica scoparia

079 : Erica manipuliflora

080 : Laurus nobilis

081 : Myrtus communis

082 : Phillyrea latifolia

083 : Phillyrea angustifolia

084 : Pistacia lentiscus

085 : Pistacia terebinthus

086 : Rhamnus oleoides

087 : Rhamnus alaternus

099 : Muud lehtpuud

Okaspuud (* = liigid, mida kasutatakse okaste analüüsimisel)

100 : Abies alba *

101 : Abies borisii-regis *

102 : Abies cephalonica *

103 : Abies grandis

104 : Abies nordmanniana

105 : Abies pinsapo

106 : Abies procera

107 : Cedrus atlantica

108 : Cedrus deodara

109 : Cupressus lusitanica

110 : Cupressus sempervirens

111 : Juniperus communis

112 : Juniperus oxycedrus *

113 : Juniperus phoenicea

114 : Juniperus sabina

115 : Juniperus thurifera *

116 : Larix decidua *

117 : Larix kaempferi (L. leptolepis)

118 : Picea abies (P. excelsa) *

119 : Picea omorika

120 : Picea sitchensis *

121 : Pinus brutia *

122 : Pinus canariensis

123 : Pinus cembra

124 : Pinus contorta *

125 : Pinus halepensis *

126 : Pinus heldreichii

127 : Pinus leucodermis

128 : Pinus mugo (P. montana)

129 : Pinus nigra *

130 : Pinus pinaster *

131 : Pinus pinea *

132 : Pinus radiata (P. insignis) *

133 : Pinus strobus

134 : Pinus sylvestris *

135 : Pinus uncinata *

136 : Pseudotsuga menziesii *

137 : Taxus baccata

138 : Thuya sp.

139 : Tsuga sp.

199 : Muud okaspuud

16. Defoliatsioon

Iga vaatluspuu defoliatsiooniaste väljendatakse protsendina (5 % kaupa) võrrelduna täislehtse või täielikult okastatud puuga. Kasutatakse tegelikku protsendimäära.

0 = 0 %

5 = 1-5 %

10 = 6-10 %

15 = 11-15 %

jne.

17. Värvusemuutuse koodid

0 : puudub (0—10 %)

1 : nõrk (11—25 %)

2 : keskmine (26—60 %)

3 : tugev (> 60 %)

4 : surnud puud

18. Kergesti kindlakstehtavad kahjustuste põhjused

Teha märge (1) vastava(te)sse veergu(desse)

L1 = ulukid ja karjakasvatus

L2 = ülemäärane arv putukaid või märgid nende olemasolust

L3 = seened

L4 = abiootilised tegurid (tuul, lumi, külm, põud jne, …)

L5 = inimtegevus

L6 = tulekahjud

L7 = teadaolevad kohalikud/ piirkondlikud saasteained

L8 = muud põhjused

19. Kahjustuse liigi kindlaksmääramine

Võimaluse korral tuleb kahjustuse liiki täpsustada, näiteks putukate puhul lisada liik või putukarühm (nt “kooreüraskid”).

20. Muud märkused puude kohta

Vormis esitatakse ka kõik muud huvipakkuvad märkused (nt võimalikud mõjutegurid: hiljutine põud, äärmuslikud temperatuurid; muud kahjustused või stressi sümptomid).

Kasutatakse mullaseires

21. Sügavuskihi kood

O = orgaaniline kiht (vt määratlust punkti II.4 joonealuses märkuses)

H = orgaaniline kiht (vt määratlust punkti II.4 joonealuses märkuses)

M05 = mineraalmuld 0-5 cm sügavusel (valikuline)

M51 = mineraalmuld 5-10 cm sügavusel (valikuline)

M01 = mineraalmuld 0-10 cm sügavusel (kohustuslik)

M12 = mineraalmuld 10-20 cm sügavusel (kohustuslik)

M24 = mineraalmuld 20-40 cm sügavusel (kohustuslik)

M48 = mineraalmuld 40-80 cm sügavusel (kohustuslik)

22. Proovide analüüsimeetodi kood (PAM)

Iga parameetri puhul, mida on määratud ühes või enamas mullaproovis, esitatakse esimesel andmereal üks järgmistest koodidest, mida kasutatakse ka proovikoodi puhul prooviliigi tähistamiseks:

0 = puuduvad kõrvalekalded heakskiidetud meetodist

1 = parameetrite määramine alternatiivse meetodi järgi (üksikasjad esitatakse mulla seisundit käsitleva aruande lisas) või esimene (osa)proov

2-8 = koodid, mida kasutatakse võimalike osaproovide puhul

9 = parameetrite määramine mõne muu meetodi järgi saadud tulemuste ümberarvutamise teel (üksikasjad esitatakse mulla seisundit käsitleva aruande lisas)

Kasutatakse okaste ja lehtede seires

23. Proovikood

Okaste ja lehtede seires kasutatav proovikood koosneb puuliigi koodist (vt selgitust punktis 15), millele järgneb jooksva aasta lehtede/okaste kood (0) või eelmise aasta lehtede/okaste kood (1). Näiteks: liigi Picea abies eelmise aasta okastest (1) võetud proovi kood on 118.1.

24. Vaatluspuude numbrid

Kuna teatavate proovide (okkad/lehed, juurdekasv) võtmisel peab kasutama väljaspool tavaproovitükki (või -prooviruutu) kasvavaid puid, kasutatakse erinumbreid. Kõnesolevate puude numbrid algavad tähega (F = okkad/lehed, R = aastarõngaanalüüs juurdekasvu puurmõõtmise teel, D = tüve läbilõikepinna analüüs), millele järgneb järjekorranumber (nt F001). Numbrid tuleb aruandes esitada.

25. 100 lehe või 1 000 okka mass

Määratakse 100 lehe või 1 000 okka mass (ahjukuivkaal) grammides.

▼M3 —————

▼B

27. Rinnasdiameeter (RDM)

Kooreväline rinnasdiameeter (1,30 m kõrgusel) sentimeetrites (0,1).

Mõõdulindi kasutamisel tuleb esitada ainult üks arvväärtus. Kluppide kasutamisel määratakse ja esitatakse aruandes maksimaalne ja minimaale kooreväline diameeter (diameeter 1 ja diameeter 2).

28. Koor

Koore paksus 1,30 m kõrgusel sentimeetrites, ümardatult esimese kümnendkohani.

29. Puu kõrgus

Puu kõrgus meetrites, ümardatult lähima 0,5 meetrini.

30. Puu maht

Mõõdetud diameetri(te) ja kõrguse alusel saab puu mahu arvutada kohalike vormiarvude või kehtivate mahutabelite alusel. Puumahtu väljendatakse tihumeetrites (m3)

31. Võra kõrgus

Võra kõrgus, mis ümardatakse lähima 0,5 meetrini, määratakse puu ladvast kuni kõige alumise elusoksani, vesivõsud välja arvatud.

32. Võra laius

Võra keskmine laius määratakse vähemalt nelja võraraadiuse keskmise alusel, mis korrutatakse kahega ja ümardatakse lähima 0,5 meetrini.

33. Koorealune diameeter

Koorealune diameeter arvutatakse, lahutades koorevälisest diameetrist puu mõlema poole koore paksuse. Viis aastat tagasi olnud koorealune diameeter arvutatakse, lahutades tegelikust koorealusest diameetrist viimase viie aasta juurdekasvu puu mõlemal poolel. Koorealune diameeter väljendatakse 0,1 sentimeetrites.

34. Proovitüki rinnaspindala

Proovitüki tegelik rinnaspindala on kõigi proovitükil kasvavate puude rinnaspindalade summa. Viis aastat tagasi olnud proovitüki rinnaspindala arvutatakse kõigi proovitükil kasvavate puude viie aasta taguse hinnangulise koorealuse diameetri alusel. Proovitüki rinnaspindala väljendatakse 0,1 m2

35. Puude maht proovitükil

Puude tegelik maht proovitükil on kõigi proovitükil kasvavate puude kogumaht. Viis aastat tagasi olnud proovitüki maht arvutatakse kõigi proovitükil kasvavate puude viie aasta taguse hinnangulise koorealuse diameetri alusel. Proovitüki maht väljendatakse 0,1 m3

36. Harvendamine

Kui diameetri, proovitüki rinnaspindala ja proovitüki mahu määramise kahe aasta vahelise viie aasta jooksul on puid harvendatud, tehakse selle kohta märge (1 = jah, 0 = ei). Lisas kirjeldatakse harvendamist võimalikult üksikasjalikult (sealhulgas: harvendamismeetod, harvendamisaasta, harvendamismäär puude arvu kaudu, rinnaspindala kaudu hektari kohta, mahu kaudu hektari kohta).

99. Muud märkused

Siia märgitakse asjakohane informatsioon, mida selgitatakse vastavas hindamisaruandes (vt VIIb lisa).

▼M1

Andmed depositsiooni mõõtmise kohta

37. Proovivõtuvahendi kood

Depositsiooniastmete mõõtmise proovivõtuvahendite puhul kasutatakse järgmisi koode:

1 : võravesi

2 : kogudepositsioon

3 : märgdepositsioon

4 : tüvevesi

5 : udu

6 : härmatis

7 : õhu koostis

9 : muu

Kasutatud vahendite üksikasjalik kirjeldus esitatakse taustinformatsiooni sisaldava dokumendi lisas.

37a. Proovide kogus

Kõigi kogutud proovide arv jagatakse kogurite püüdepinna suurusega ning väljendatakse millimeetrites.

38. Seireperioodi algus- ja lõppkuupäev

Vormidesse tuleb märkida iga seireperioodi algus- ja lõppkuupäev, kasutades samasugust vormingut nagu seire-, hindamis- ja analüüsikuupäevade märkimisel (vt punkt 3).

Seireperiood koosneb ühest või enamast mõõtmisperioodist. Kõik ühe seireperioodi mõõtmisperioodid peavad olema ühepikkused. Mõõtmisperioodi kestus peab olema vähemalt üks nädal ja kõige rohkem üks kuu.

Kui aasta jooksul on vaja kasutada eri mõõtmisperioode (nt nädalakaupa suvel ja kuukaupa talvel), eristatakse kaht seireperioodi ning tulemused kantakse eraldi vormidesse.

39. Mõõtmisperioodide arv

Vormides esitatakse mõõtmisperioodide arv iga seireperioodi jooksul.

40. Periood

Märgitakse selle mõõtmisperioodi number, mille ajal proov on võetud. Igal aastal (1. jaanuari paiku) alustatakse uut mõõtmisperioodisarja. Kui enne analüüsimist liidetakse eri mõõtmisperioodide ajal võetud proovid, kirjeldatakse liitmist üksikasjalikult taustinformatsiooni sisaldava dokumendi lisas. Analüüsiperioodi määramisel lähtutakse esimese mõõtmisperioodi numbrist (nt kui analüüsimiseks liidetakse perioodide 9, 10, 11 ja 12 ajal võetud proovid, on kõnesoleva proovi võtmise perioodi numbriks 9).

Andmed ilmastikuvaatluste kohta

▼M3

41. Proovitüki/seadme kood

Kõikidele proovitükile või selle lähedusse paigutatud seadmetele antakse proovitüki/seadme kood. Nimetatud kood koosneb proovitüki numbrist (kuni neli numbrit) ja seadme järjekorranumbrist (kuni 99). Seadmete vahetamisel või lisamisel kasutatakse uusi koode. (Nt proovitüki 1234 viienda seadme kood on 1234.05).

42. Asukoht

Seadme asukohta tähistatakse järgnevalt:

S : seade asub kohapeal, st. proovitükil või selle puhvervööndis. Seade võib asuda võrastiku all, võrastiku kohal või maapinnal

F : seade asub metsaalal (lähedalasuval) lagendikul

W : seade asub ilmajaamas (üldjuhul metsaga kaetud alast väljaspool)

O : seade asub mujal.

43. Muutuja

Seadmega mõõdetavat muutujat tähistatakse järgnevalt:

AT = õhutemperatuur

PR = sademed

RH = suhteline õhuniiskus

WS = tuule kiirus

WD = tuule suund

SR = päikesekiirgus

UR = UV-B kiirgus

TF = võravesi

SF = tüvevesi

ST = mulla temperatuur

MP = mulla maatrikspotentsiaal

WC = mulla veesisaldus

XX = täiendavate parameetrite mõõtmisel võib kasutada teisi koode, mida tuleks kirjeldada kaasaruandes.

44. Teave seadme kohta

Vertikaalne asend

Seadme vertikaalne asend (kõrgus või sügavus) märgitakse meetrites plussmärgiga (kõrgus maapinnast) või miinusmärgiga (sügavus maapinnast), kasutades kahekohalist kahe kümnendkohaga arvu.

Seadme kood

Proovivõtuvahendite ja andmete registreerimisel kasutatakse järgmisi koode:

10 : käsitsimärkimine ja pabersalvestus

20 : mehaaniline salvestus (käsitsimärkimine ja pabersalvestus)

30 : pabersalvestus

40 : digitaalsalvestus (eraldi seadmed)

50 : digitaalsalvestus (integreeritud andmeregistraator)

Seadmete üksikasjad kantakse kaasaruandesse.

Skaneerimisintervall (ainult automaatseadmete puhul)

Kahe järjestikuse mõõtmise vaheline intervall märgitakse sekundites.

Salvestamisintervall (ainult automaatseadmete puhul)

Kahe järjestikuse andmesalvestuse vaheline intervall märgitakse minutites.

45. Ilmastikuvaatluste käigus mõõdetavad parameetrid

Sademed ja võravesi

Sademed märgitakse koguhulgana päevas, kasutades kuni neljakohalist ühe kümnendkohaga arvu.

Õhu ja mulla temperatuur

Temperatuuri väljendatakse kraadides (°C), kasutades pluss-/miinusmärki ning kahekohalist ühe kümnendkohaga arvu. Esitatakse päeva keskmine, päeva madalaim ja päeva kõrgeim väärtus.

Suhteline õhuniiskus

Suhtelise õhuniiskuse puhul märgitakse päeva keskmine, päeva madalaim ja päeva kõrgeim väärtus, kasutades kahekohalist ühe kümnendkohaga arvu.

Tuule kiirus

Tuule kiiruse puhul märgitakse päeva keskmine ja päeva kõrgeim väärtus, kasutades kahekohalist ühe kümnendkohaga arvu.

Tuule suund

Tuule suunana märgitakse päeva jooksul valitsev tuulesuund. Tuulteroos jagatakse kaheksaks 45° osaks, alustades 22,5° (kirre (=45°), ida (=90°), kagu (=135°) … põhi (=0°). Tuule valitsev suund märgitakse selle keskväärtusena.

Päikesekiirgus ja UV-B kiirgus

Päikesekiirguse ja UV-B kiirguse puhul märgitakse päeva keskmine, kasutades kuni neljakohalist ühe kümnendkohaga arvu.

Tüvevesi

Tüvevee hulk arvutatakse millimeetrites ja märgitakse koguhulgana päevas, kasutades kuni neljakohalist ühe kümnendkohaga arvu.

Mulla maatrikspotentsiaal

Mulla maatrikspotentsiaali puhul märgitakse hektopaskalites päeva keskmine, päeva madalaim ja päeva kõrgeim väärtus, kasutades kuni neljakohalist ühe kümnendkohaga arvu.

Mulla veesisaldus

Mulla veesisalduse puhul märgitakse mahuprotsentides päeva keskmine, päeva madalaim ja päeva kõrgeim väärtus, kasutades neljakohalist ühe kümnendkohaga arvu.

46. Täielikkus

Skaneerimis- ja salvestusmenetluse täielikkust väljendatakse protsentides, kasutades kuni kolmekohalist arvu (100 % = täielik)

▼M3 —————

▼M2

Informatsioon mullalahuse seire kohta

51. Proovivõtuvahendi number

Seirealal kasutatavad proovivõtuvahendid nummerdatakse järjestikuselt (1–99).

52. Proovivõtuvahendi kood

Mullalahuse proovivõtuvahendite puhul kasutatakse järgmisi koode:

1 : imilüsimeeter

2 : nõrgveelüsimeeter

3 : tsentrifuugimine

4 : küllastusekstraheerimine

53. Proovivõtusügavus

Proovivõtusügavus meetrites maapinnast (nt –0,40).

Informatsioon puu seisundi hindamise kohta

54. Ekspositsioon

1 Ekspositsioon puudub (proovitükk asub metsaalal, kus kõrguserinevused puuduvad või ei ole märkimisväärsed)

2 Vähene ekspositsioon (proovitükk asub metsaserval, kallakul jne)

3 Märkimisväärne ekspositsioon (mäetipus jne)

55. Eemaldatud või surnud puud

Langetatud ja eemaldatud puud, millest on järel ainult känd

11 plaanipärane tegevus, nt harvendamine

12 biootilised põhjused, nt putukakahjustused

13 abiootilised põhjused, nt tormimurd

18 teadmata põhjus

Püsti ja elus puud, mille seisundi parameetreid enam ei hinnata

21 vigase ladvaga või märkimisväärselt kaldu puu

22 murdunud võraga (üle 50 % võrast) või tüvega puu

23 puu ei kuulu enam Krafti klassidesse 1, 2 või 3 (ei kehti proovitüki esimese seire puhul)

29 muud põhjused (täpsustada)

Püsti surnud puud

31 biootilised põhjused, nt kooreüraskite rünnakud

32 abiootilised põhjused, nt põud, välk

38 surma põhjus teadmata

Mahalangenud puud (elus või surnud)

41 abiootilised põhjused, nt torm

42 biootilised põhjused, nt koprad

48 põhjus teadmata

Märkused:

— klassi 22 kasutatakse ainult nendes riikides, kus ei registreerita puid, mille võrakahjustus on üle 50 %

— klassi 23 kasutatakse ainult nendes riikides, kus proove võetakse ainult Krafti klassidesse 1, 2 ja 3 kuuluvatelt puudelt.

56. Puuklass

1 ülevalitsev (sealhulgas üksikult kasvavad puud) – puud, mille võra ületab võrastiku üldise kõrguse

2 valitsev – puud, mille võrad moodustavad võrastiku üldise kõrguse

3 kaasvalitsev – puud, mis ulatuvad võrastikuni ja saavad ülevalt teataval määral valgust, kuid on lühemad kui klassidesse 1 ja 2 kuuluvad puud

4 rõhutud puud – puud, mille võrad on võrastiku üldisest kõrgusest madalamal ja mis ei saa ülevalt otsevalgust

57. Võra varjutatus

1 võra üks külg märkimisväärselt varjutatud (varjus või füüsilises kontaktis)

2 võra kaks külge märkimisväärselt varjutatud (varjus või füüsilises kontaktis)

3 võra kolm külge märkimisväärselt varjutatud (varjus või füüsilises kontaktis)

4 võra neli külge märkimisväärselt varjutatud (varjus või füüsilises kontaktis)

5 lagendikul kasvanud puu või puu, millel puuduvad võra varjutatuse tundemärgid

6 rõhutud puud

58. Nähtavus

1 kogu võra nähtav

2 võra osaliselt nähtav

3 võra (piirjoontes) nähtav ainult valguse taustal

4 võra ei ole nähtav

▼M3

Teave alustaimestiku hindamise kohta

61. Proovitüki/uuringu number

Igal ajal (päeval) ja viisil (seespool/väljaspool tara) asjaomasel proovitükil tehtaval alustaimestiku hindamisel märgitakse uuringu number. Proovitüki numbri ja uuringu numbri kombineerimisel saadakse proovitüki/uuringu number.

62. Tarastamine

Kuna taimkate võib seespool ja väljaspool tara olla väga erinev, on otsustatud, et alustaimestikku uuritakse üldjuhul alati väljaspool tara. Seespool tara läbi viidud uuringut tuleks käsitleda eraldi uuringuna, kusjuures tara kood märgitakse järgnevalt:

1 = Jah, uuring viidi läbi tarastatud alas;

2 = Ei, uuring viidi läbi väljaspool tarastatud ala.

63. Kogu prooviala

Kogu prooviala pindala märgitakse ruutmeetrites, kasutades kuni neljakohalist arvu. Kaasaruandes (või kaasaruande küsimustikus (DAR-Q)) märgitakse korduste arvu, alustaimestiku proovitükkide asukoha/asendi ja suuruse täpsed üksikasjad.

64. Rinnete kõrgus ja levik







Kõrgus (meetrites) Levikuprotsent Täielikkus (%) Kogu alustaimestiku rinne x Põõsarinne x x Rohurinne x x Sambla-samblikurinne x x = täidetakse

Rinnete keskmine kõrgus märgitakse meetrites, kasutades ühekohalist kahe kümnendkohaga arvu. Hinnanguline leviala märgitakse protsendina kogu proovialast.

65. Rinded







1 = puurinne 2 = põõsarinne 3 = rohurinne 4 = sambla-samblikurinne Määratletakse kaasaruande küsimustikus (DAR-Q)

66. Liigi kood

Kasutatakse liigikoodi, mis koosneb kolmest punktidega (.) eraldatud numbrikoodi rühmast, mis tähistavad sugukonda, perekonda ja liiki. Enamik koode on kolmekohalised. Kahjuks tähistatakse ühte perekonda kolmekohalise koodiga, millele on lisatud tähed “bis”. Liigikoodi võib laiendada ühe tähega, et tähistada sorti. Nimekirjas on üle 11 000 liigi. Komisjon avaldab nimekirja digitaalkujul riiklikele keskustele (NFC) kasutamiseks.

Kui Flora Europaea ei ole piisavalt täielik, valmistavad riiklikud keskused (NFC) ette riiklikult oluliste liikide kohta eraldi nimekirja. Need riiklikud liigikoodid koosnevad uuest koodnumbrist (sugukond, perekond ja liik) ja riigitähisest (2täheline), mis eraldatakse punktidega (.). Riiklikud keskused (NFC) säilitavad kõikide koodide täielikud nimekirjad koos vajalike üksikasjadega liikide kohta (täielik nimi, muu nimi jne) ja lisavad need kaasaruandele.

67. Taimeliikide levik

Riigid otsustavad taimeliikide leviku hindamise ise. Kõnealust levikut tähistatakse protsentides, kasutades kuni viiekohalist kahe kümnendkohaga arvu (999.99). Kaasaruandes sätestatakse kõik hindamismeetodid, sealhulgas protsentideks teisendamine.

▼M2









VIIb LISA

ÜKSIKASJALIKUD JUHISED ÜLDINFORMATSIOONI ESITAMISEKS RIIGI TASANDIL RAKENDATAVATE SEIREMEETODITE KOHTA JA HINDAMIS-/TÕLGENDAMISTULEMUSTE KOHTA

I. Üldised märkused

Peale andmete metsa ökosüsteemide intensiivseire kohta peavad liikmesriigid koostama ja komisjonile esitama dokumendi, mis sisaldab taustinformatsiooni rakendatud seiremeetodite kohta (kaasaruanne) ning aastaaruande tulemuste tõlgendamise ja hindamise seisu kohta riigi tasandil (tõlgendamise ja hindamise aastaaruanne).

Kaasaruanne koosneb kahest osast: esimeses osas kirjeldatakse rakendatud proovivõtumeetodeid, kasutatud seadmeid, hindamist, analüüsimist jne (üksikasjade kohta vt punkt II.1) ning teine osa sisaldab erandeid ja kõrvalekaldeid (üksikasjade kohta vt punkt II.2).

Alates 1997. aastast esitavad liikmesriigid komisjonile igal aastal aruande tulemuste tõlgendamise ja hindamise seisu kohta riigi tasandil. See aruanne sisaldab järgmisi andmeid:

— informatsioon riikliku keskuse töö tulemuste kohta,

— riigi hindamisstrateegia ajakohastatud kirjeldus,

— kokkuvõte riigi tasandil saadud tulemustest,

— informatsioon riigi keskuse või teiste asjassepuutuvate institutsioonide temaatiliste väljaannete kohta riigi või rahvusvahelisel tasandil.

Soovitused tulemuste tõlgendamiseks ja hindamiseks riigi tasandil on esitatud III punktis.

II. Kaasaruanne

II.1 Kaasaruande osa, milles kirjeldatakse rakendatud meetodeid

Selles kaasaruande osas kirjeldatakse tegelikult rakendatud proovivõtumeetodeid, kasutatud seadmeid, hindamist, analüüsimist jne. Esitada tuleb järgmised üksikasjad:

Seire-/proovivõtumeetodid

Metsa ökosüsteemi intensiivseire puhul võib sageli vabalt valida vajalikud seadmed, proovivõtusügavuse, seire aja ja kiiruse jne. Sellepärast tuleb kasutatud seadmeid ja proovivõtusügavust ning seire-/proovivõtmisaega ja sagedust üksikasjalikult kirjeldada. Ka proovivõtmist tuleb alati üksikasjalikult kirjeldada, sealhulgas proovide ladustamist ja transportimist.

Lühidalt kirjeldatakse kõiki tehtud kontrollmõõtmisi.

Analüüsimeetodid ja tulemuste arvutamine

Proovide analüüsimisel tuleb üksikasjalikult kirjeldada nende ettevalmistamist ja rakendatavaid analüüsimeetodeid. Enamiku seirete puhul soovitatakse kasutada kindlaid ettevalmistus- ja analüüsimeetodeid. Kui on rakendatud soovitatavatest meetoditest erinevaid meetodeid, tuleb neid meetodeid ja saadud tulemuste (ümber)arvutamisviisi üksikasjalikult kirjeldada. Lühidalt kirjeldatakse kõiki tehtud kontrollmõõtmisi (osalemine laboritevahelises võrdluses jne).

Üldinformatsiooni esitamisel tulemuste hindamise kohta võib kasutada kaasaruande küsimustikku, mille on koostanud Euroopa Komisjoni intensiivmetsaseire korraldusinstituut koostöös ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelise metsakoostööprogrammi eksperdirühmade esimeestega. Andmed, mis on esitatud kaasaruande küsimustikes, kehtivad uute meetodite kasutuselevõtuni.

Rakendatavate seire-, transpordi- ja analüüsimeetodite muudatusi tuleb jälgida ja registreerida. Piirkondlikud erinevused esitatakse ja neid selgitatakse üksikasjalikult (nt analüüsimisel osalevad eri laborid).

II.2 Kaasaruande osa, mis käsitleb erandeid ja kõrvalekaldeid (aastaaruande kaasaruanne)

Peale üldinformatsiooni meetodite kohta, mille kirjeldamisel kasutatakse kaasaruande küsimustikke, esitatakse ka kõik aastaandmete esitamisega seotud probleemid, erandid, kõrvalekalded ja kehtivusküsimused.

Erandid ja kõrvalekalded

Esitada tuleb erandolukorrad ja märkimisväärsed kõrvalekalded tavapärasest korrast. Peale rakendatud proovivõtu- ja analüüsimeetodite, mida on kirjeldatud kaasaruande küsimustikus, esitatakse täpne ülevaade eranditest, erandolukordadest ja kõrvalekalletest. Need lisatakse aastaaruande kaasaruandele ning esitatakse komisjonile koos muude vajalike andmetega.

Andmete kehtivus ja andmekorraldus

Esitada tuleb andmete kvaliteedikontrolli meetmed, sealhulgas andmete tagasilükkamise piirid (usaldusväärsuse kontroll), ja meetmed, mida rakendatakse iga riigi esitatud andmete järjekindluse kontrollimiseks.

Kui andmed on puudulikud, võib teatavatel juhtudel teha hinnanguid muudest allikatest saadud tulemuste alusel. Need hinnangulised andmed tuleb esitada ja kasutatud oletusi täpselt kirjeldada.

III. Aastaaruanne tulemuste tõlgendamise ja hindamise seisu kohta riigi tasandil

Selles aruandes esitatakse informatsioon tulemuste tõlgendamise ja hindamise seisu kohta riigi tasandil. Tulemuste tõlgendamise ja hindamise kohta esitatakse järgmised andmed:

Üldinformatsioon

Liikmesriigid hindavad ja tõlgendavad seiretulemusi riigi tasandil.

Liikmesriigid võivad ise valida, milline hindamine ja tõlgendamine tehakse riigi tasandil ja millest teatatakse komisjonile. Hindamiseks esitatakse järgmised soovitused:

Üksikseire tulemuste hindamine ja tõlgendamine

Kui eelmiste seirete tulemused on kättesaadavad, tuleb määratleda suundumused. Üksikseire tulemusi tuleb kontrollida ja võrrelda teiste (samas) piirkonnas/riigis toimunud (samalaadsete) seirete tulemustega. Esitatakse erinevused ja sarnased jooned, võimaluse korral hinnatakse erinevusi. Hindamisel tuleks arvesse võtta muudest allikatest pärinevaid asjakohaseid andmeid, mis aitavad selgitada teatavaid parameetritevahelisi seoseid.

Ühishindamine ja tõlgendamine

Pärast eri seirete tegemist võib hinnata kõiki tulemusi korraga. Kõigi seirete tulemused ja hindamisaruanded kogutakse riigi keskusse. Riigi keskus kooskõlastab kõigi seiretulemuste ühishindamist ja tõlgendamist riigi tasandil.

Hindamine ja tõlgendamine täiendavate andmete alusel

Ühishindamise ja -tõlgendamise tulemusi kontrollitakse ja võrreldakse muudest allikatest saadud andmetega. Esitatakse erinevused ja sarnased jooned ning selgitatakse neid võimaluse korral.

IV. Kaasaruande ning riigi tasandil tulemuste hindamist ja tõlgendamist käsitleva aruande esitamise ajakava

IV.1 Kaasaruande esitamise aeg

Kaasaruande küsimustik täidetakse ja esitatakse komisjonile koos esimeste andmetega. Meetodite muutmisel tuleb ka sellest alati teatada. Kaasaruande osa, milles kirjeldatakse esinenud kõrvalekaldeid ja erandeid, esitatakse komisjonile koos aastaandmetega.

IV.2 Riigi tasandil tulemuste hindamist ja tõlgendamist käsitleva aruande esitamise ajakava

Aruanne tulemuste hindamise ja tõlgendamise seisu kohta riigi tasandil esitatakse komisjonile igal aastal enne 31. detsembrit.

▼M1









VIII LISA

DEPOSITSIOONI MÕÕTMISE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Mõõtmisi tehakse pidevalt teatavatel püsiproovitükkidel. Vähemalt 10 % püsiproovitükkidest valivad liikmesriigid välja depositsiooni seireks. Võravee (võraalune), tüvevee (võraalune, pöögimetsa puhul) ning märgdepositsiooni ja kogudepositsiooni (metsalagendikud) mõõtmine on kohustuslik. Kohustuslikeks mõõtmisteks vajalikud seadmed paigaldatakse 1995. aasta detsembriks. Kõik muud, näiteks tüvevee (kõik liigid, välja arvatud pöök), udu ja õhu koostisega seotud mõõtmised on valikulised.

Depositsiooni seire toimub regulaarselt (näiteks nädala- või kuukaupa). Analüüside maksumuse vähendamiseks võib liita mitme järjestikusel perioodil võetud proovid.

Järgnevalt esitatud tehnilised üksikasjad põhinevad rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) depositsiooniekspertide rühma töö tulemustel. Lisas on viidatud nimetatud ekspertide rühma koostatud juhendile eelkõige proovivõtuseadmeid ja -meetodeid ning kvaliteedi tagamist ja andmekäitlust puudutavate üksikasjade puhul.

II. Seiremetoodika

II.1. Võraalune seire

Võimaluse korral tuleb võravee mõõteseadmed paigaldada tegelikule proovitükile. Kaevetesse paigaldatavad seadmed (kogurid, salvestusseadmed) tuleb paigutada väljaspool tegelikku proovitükki asuvasse puhvervööndisse, et vältida juurestiku vigastamist. Pöögimetsadesse paigaldatakse ka tüvevee kogumise seadmed. Kuna need kogurid tuleks samuti paigaldada (samasse) kaevesse, on soovitatav valida väljaspool tegelikku proovitükki, näiteks puhvervööndis kasvavaid puid.

Võravee ja tüvevee mõõtmine peab toimuma nii, et tulemused esindavad kogu proovitükki. Seepärast tuleb võtta piisavalt palju proove.

II.2. Seire metsalagendikul

Tegeliku proovitüki lähedusse (2 km ulatuses) paigaldatakse märgdepositsiooni ja/või kogudepositsiooni kogurid. Nende asukoht tuleb valida nii, et seadmete läheduses olevad objektid oleksid neist vähemalt kaks korda nii kaugel, kui on nende objektide kõrgus.

II.3. Mõõtmisperiood

Mõõtmine toimub kuu- või nädalakaupa või nendevahelisel ajal, näiteks igal teisel või kolmandal nädalal, sõltuvalt kõnesoleva proovitüki ilmastikuoludest (tuleb vältida aurustumist ja vetikate kasvu proovianumates).

Kui aasta jooksul on vaja kasutada eri mõõtmisperioode (nt suvel iga nädal ja talvel iga kuu), eristatakse kaht seireperioodi ning tulemused kantakse eraldi vormidesse. Kõik ühe seireperioodi mõõtmisperioodid peavad olema ühepikkused. Võraaluse seire ja metsalagendikel toimuva seire puhul kasutatakse ühte ja sama mõõtmisperioodi.

II.4. Proovivõtmine ja proovide käitlemine

Proovivõtmisel peab kasutama puhtaid mõõtureid ja anumaid. Seadmete loputamiseks kasutatakse deioniseeritud vett. Proovide võtmisel ja transportimisel tuleb anumad hoida varjus ja jahedas. Päikesepaistelistes ja soojades tingimustes võib vetikate kasvu takistamiseks lisada säilitusaineid. Kasutada tohib ainult selliseid säilitusaineid, mis ei takista ühegi vajaliku iooni analüüsimist.

II.5. Proovide eeltöötlus, transport ja ladustamine

Võravee- ja tüveveekogurite ning metsalagendikele paigutatud kogurite puhul tuleb kindlaks määrata igast kogurist võetava proovi maht. Proove võib analüüsida eraldi või koos teiste proovidega, mis on võetud samal ajal paigaldatud sama liiki seadmete abil. Võravee- ja tüveveeproove ning metsalagendikelt võetud proove analüüsitakse eraldi. Tüveveeproove võib kokku panna ainult siis, kui need on võetud sama liiki, sama suurusega ja samasse rindesse kuuluvatelt puudelt.

Lühiajalise perioodi proove võib analüüsida eraldi või segada need kokku igakuiste proovidega enne analüüsimist. Proovide liitmisel tuleb säilitada nende proportsionaalne tasakaal lähtuvalt tervikproovi mahust.

Proovid transporditakse laborisse võimalikult kiiresti (soovitatavalt külmanumates) ning neid hoitakse enne analüüsimist jahedas (4 °C) ja pimedas.

II.6. Üldandmed

Esitatakse järgmised andmed:

— proovitüki number,

— proovi kood,

— seireperioodi alguskuupäev,

— seireperioodi lõppkuupäev,

— (võrdsete) mõõtmisperioodide arv seireperioodil.

Võib koguda ka muid tulemuste tõlgendamist hõlbustavaid andmeid, näiteks võrastiku ebaühtluse ja lehepinna indeksi kohta jne.

II.7. Keemiline analüüs

Iga proovi puhul määratakse järgmised kohustuslikud ja valikparameetrid.







Parameeter Võravesi Kogudepositsioon/märgdepositsioon Tüvevesi Udu Õhk pöök muud liigid pH kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline elektrijuhtivus kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline K kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline valikuline Ca kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline valikuline Mg kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline valikuline Na kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline valikuline N-NH4 kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline Cl kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline N-NO3 kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline S-SO4 kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline valikuline leeliselisus kohustuslik kohustuslik kohustuslik valikuline valikuline Nkokku kohustuslik valikuline kohustuslik valikuline valikuline Al3+ valikuline valikuline valikuline valikuline valikuline Mn2+ valikuline valikuline valikuline valikuline valikuline Fe3+ valikuline valikuline valikuline valikuline valikuline PO4 3– valikuline valikuline valikuline valikuline valikuline Cu valikuline valikuline valikuline valikuline Zn valikuline valikuline valikuline valikuline valikuline Hg valikuline valikuline valikuline valikuline Pb valikuline valikuline valikuline valikuline valikuline Co valikuline valikuline valikuline valikuline Mo valikuline valikuline valikuline valikuline Cd valikuline valikuline valikuline valikuline Skokku valikuline valikuline valikuline valikuline Norg valikuline valikuline valikuline valikuline CTOC valikuline valikuline valikuline CDOC valikuline valikuline valikuline Pkokku valikuline valikuline valikuline valikuline O3 valikuline SO2 valikuline SO4 valikuline NO2 valikuline NO valikuline HNO2 valikuline HNO3 valikuline NH4NO3 valikuline NH3 valikuline V. O. C. valikuline

II.8. Andmete edastamine

Liikmesriigid esitavad need andmed komisjonile standardkujul iga proovitüki kohta, kus on depositsiooni seire on toimunud (vt VII lisa, vormid 7a, 7b, 7c ja 7d).

▼M3









IX LISA

METEOROLOOGILISTE MÕÕTMISTE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Meteoroloogilisi mõõtmisi tehakse vähemalt 10 % püsiproovitükkidest. Proovitükkidel, kus mõõdetakse sademete hulka, tuleks teha ka meteoroloogilisi mõõtmisi. Meteoroloogilisteks mõõtmisteks vajalikud seadmed paigaldatakse 30. juuniks 1999.

Käesoleva lisa aluseks on meteoroloogia ajutise ekspertrühma (EU/ICP Forests) tehnilised soovitused. Viidatakse ka juhendile, mille nimetatud ekspertrühm on välja töötanud (1996/1997).

II. Seiremetoodika

II.1. Proovivõtuseadmete asukoht

Arvestades metsamaale iseloomulikke kliimatingimusi, tuleks mõõtmised viia läbi asjaomase metsaala territooriumil. Üldjuhul (v.a mulla temperatuuri, mulla niiskuse ja võravee mõõtmisel) võib mõõtmisi teha võrade kohal proovitükil või proovialal puistu läheduses (üldjuhul mitte kaugemal kui 2 km) oleval lagendikul asuvas mõõtejaamas. Kaugus lagendikul oleva mõõtejaama mõõtmispunktist ümbritsevate puistuteni või muu takistuseni peab olema vähemalt täiskasvanud puu/takistuse kõrguse kahekordne. Mulla temperatuuri, mulla niiskust ja võravett mõõdetakse püsiproovitükil oleval puistul.

Võimaluse korral tuleb seadmed ühendada depositsiooni mõõtmiseks kasutatavate seadmetega. Juure- ja pinnasevigastuste vältimiseks tuleb seadmed paigaldada nii, et need oleksid kättesaadavad ja neid oleks võimalik hooldada proovitükki läbimata.

II.2. Proovitüki või selle ümbruskonna meteoroloogilise seisundi mõõtmise meetodid

Ilmastikuolude pidevaks jälgimiseks tuleks rajada ilmajaam proovitüki lähedal asuvale lagendikule või püstitada torn proovitüki lähedal olevale puistule. Tehniline varustus, andurid ja nende paigutamine peab olema vastavuses Maailma Meteoroloogiaorganisatsiooni rahvusvahelise standardiga ja peaks olema samuti vastavuses riigi meteoroloogiateenistuste võrgustikuga. Mõõdetakse järgmisi muutujaid:







Kohustuslik Vabatahtlik Sademed UV-B kiirgus Õhutemperatuur Mulla temperatuur Õhuniiskus Mulla niiskus Tuule kiirus (1) (maatrikspotentsiaal, veesisaldus) Tuule suund (1) Võravesi Päikesekiirgus (1) (võravee ja tüvevee kogus) (1) Kui püsiproovitükkidel esineb tehnilisi probleeme, võib neil proovitükkidel tuule kiiruse, tuule suuna ja päikesekiirguse mõõtmise ära jätta.

Soovitatav on kasutada automaatjaamu kvaasipideva mõõtmise ja 1 tunni või lühema ajavahemiku koondväärtuste elektroonilise salvestamisega.

II.3. Andmete kogumine, summeerimine, säilitamine ja esitamine

Andmed summeeritakse enne esitamist päeva väärtusteks (vastavalt summa või keskmine, minimaalne ja maksimaalne).

Proovitüki kohta kogutakse ja esitatakse järgmised andmed:

— proovitüki number,

— kasutatud seadmete üksikasjalik kirjeldus,

— proovitükkide asukoht (pikkus- ja laiuskraad, kõrgus merepinnast) ja seadmete paiknemine (proovitüki suhtes),

— mõõtmiste algus- ja lõppkuupäev,

— sagedus (mõõtmisperioodide arv).

Andmed muutujate kohta esitatakse päevade kaupa.







PARAMEETRITE LOETELU Parameeter Mõõtühik Keskmine Summa Alammäär Ülemmäär Märkused Sademed (mm) X Sademete koguhulk (sealhulgas lumi, jne) Õhutemperatuur (°C) X X X Suhteline niiskus (%) X X X Tuule kiirus (m/s) X X Tuule suund (°) X Valitsev tuulesuund Päikesekiirgus (W/m2) X UV-B kiirgus (W/m2) X Mulla temperatuur (°C) X X X Mulla niiskus (maatrikspotentsiaal, veesisaldus) (hPa) X X X Võravesi (mm) X Muud Sätestatakse kaasaruandes x = täitmine on kohustuslik

Iga proovitüki kohta, kus mõõtmine toimub, koostatakse mõõtmistulemuste kokkuvõte, mis esitatakse komisjonile igal aastal, kasutades vorme XX1996.PLM, XX1996.MEM ja XX1996.MEO (vormid 8a, 8b, 8c).

▼M2









X LISA

MULLALAHUSE SEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Mullalahuse seiret tehakse vähemalt 10 % püsiproovitükkidest, soovitatavalt samadel aladel, kus mõõdetakse depositsiooni. Seireseadmed tuleb paigaldada 30. juuniks 1998.

Käesolev lisa põhineb metsale õhusaaste poolt avaldatava mõju hindamise ja seire ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelise koostööprogrammi (ICP Forests) mullaekspertide rühma esitatud tehnilistel soovitustel. Lisas viidatakse ka nimetatud ekspertide rühma koostatud juhenditele (1996).

II. Seire metoodika

II.1 Proovivõtupunktide valimine

Mullalahuse proovivõtuvahendid tuleb paigaldada nende kohtade lähedusse, kus hinnatakse võra seisundit. Lüsimeetrid soovitatakse paigutada kaootiliselt või süstemaatiliselt kogu seirealale, kuigi seda võivad takistada kivid või tüved (lüsimeetrite kaugus puust ei ole kindlaks määratud). Mullakahjustuste vältimiseks ei tohi nõrgveelüsimeetreid paigaldada seireala keskmesse, kus toimub puu parameetrite seire. Praktilistel põhjustel võib need paigaldada ühele esindavale proovitükile. Juba paigaldatud lüsimeetrid võib alles jätta, kuid uued seadmed tuleb paigaldada vastavalt eespool esitatud soovitustele.

II.2 Proovivõtusügavus

Lüsimeetrid on soovitatav paigaldada kindlaksmääratud sügavusele, kuid seda võib teha ka horisontide kaupa.

— Mullalahuse kogurid — Lüsimeetrid tuleks paigaldada vähemalt kahele sügavusastmele: üks juurestikuvööndisse (soovitatavalt 10–20 cm sügavusele), et koguda andmeid toitainete ja toksiliste ainete kontsentratsiooni kohta peenjuurte läheduses (eesmärk 1) ja teine juurestikuvööndi alla (soovitatavalt 40–80 m sügavusele) eralduvate ainete hulga määramiseks (eesmärk 2). Peale selle soovitatakse vahetult huumuskihi alla paigaldada kolmas lüsimeeter.

— Mullaproovid — Kui kasutatakse tsentrifuugimist või küllastusekstraheerimist, võetakse proovid mullauuringute juhistes nimetatud mullakihtidest: huumuskiht, 0–10, 10–20, 20–40 ja 40–80 cm. Nende hulgast võib valida mõned kihid ja kihte võib ka liita.

II.3 Proovivõtusagedus

Intensiivproovitükkidel, kus toimuvad depositsiooniastmete mõõtmine ja meteoroloogilised mõõtmised, võetakse mullalahuseproove üks või kaks korda kuus. Kui mullaproovide võtmisele järgneb mullalahuse ekstraheerimine, piisab neljast korrast aastas, sest proovivõtmine tekitab kahjustusi. Proovid tuleb võtta iga aasta samal kuul.

II.4 Transport, ladustamine ja ettevalmistamine

Proove transporditakse ja ladustatakse nii, et neis toimuks minimaalselt keemilisi muutusi.

Lüsimeetriga võetud mullalahuse hoidmisel jahedas (4 °C) ja pimedas väheneb selle bioloogiline aktiivsus. Tavaliselt, eriti külmal aastaajal, piisab pudeli hoidmisest pimedas kohas. Võib kasutada orgaanilisi või anorgaanilisi säilitusaineid, kuid need võivad analüüsitulemusi mõjutada. Proovide võimalike muutuste vältimiseks tuleb mullalahus võtta kohe pärast imemist.

Transpordi- ja ladustusviisid (sealhulgas ooteajad) tuleb märkida aruandesse. Vajaduse korral tuleb aruandes üksikasjalikult kirjeldada ka nende ladustusviisidega seonduvaid probleeme ja kõrvalekaldeid.

Metallide mikroelementide määramiseks transporditakse proovide alikvoodid laborisse happega töödeldud pudelites.

Mullaproove säilitatakse jahedas kohas plast- või polüetüleenkottides ja hoitakse tsentrifuugimiseni või küllastusekstraheerimise ettevalmistamiseni 4 °C juures. Tsentrifuugimine või ekstraheerimine peab toimuma ühe päeva (18–30 tunni) jooksul pärast mullaproovide võtmist.

II.5 Üldinformatsioon

Esitada tuleb järgmised andmed:

— proovitüki number,

— proovivõtuvahend (liik, sügavus),

— seireperioodi alguskuupäev,

— seireperioodi lõppkuupäev,

— (võrdsete) mõõtmisperioodide arv seireperioodil.

II.6 Analüüsimeetodid

Mullalahuse parameetrite analüüsimise heakskiidetud meetodid on esitatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) mullaekspertide rühma koostatud juhendis mullalahuse kogumise ja analüüsimise kohta.

Heakskiidetud meetodite rakendamine on soovitatav. Kui rakendatakse muid (siseriiklikke) meetodeid, esitatakse aruandes koos analüüsitulemustega ka üksikasjalik ülevaade nende tulemuste võrreldavuse kohta. Metsade mullalahuse analüüsimisel eristatakse kohustuslikke ja valikparameetreid (vt järgnev loend).

Parameetrid







parameeter ühik kohustuslik/valikuline elektrijuhtivus μS/cm valikuline pH kohustuslik leeliselisus μmolc/l valikuline (kui pH > 5) DOC mg/l kohustuslik naatrium (Na) mg/l valikuline (1) kaalium (K) mg/l kohustuslik kaltsium (Ca) mg/l kohustuslik magneesium (Mg) mg/l kohustuslik alumiinium (kokku) mg/l kohustuslik (kui pH < 5) alumiinium (liikuv) mg/l valikuline raud (Fe) mg/l valikuline mangaan (Mn) mg/l valikuline fosfor (P) mg/l valikuline NO3-N mg/l kohustuslik SO4-S mg/l kohustuslik NH4-N mg/l valikuline (2) kloor (Cl) mg/l valikuline (1) kroom (Cr) μg/l valikuline nikkel (Ni) μg/l valikuline tsink (Zn) μg/l valikuline (3) vask (Cu) μg/l valikuline (3) plii (Pb) μg/l valikuline kaadmium (Cd) μg/l valikuline silikoon (Si) mg/l valikuline (1) Soovitatav happe-aluse vahekorra arvutamisel. (2) NH4 mõõtmine soovitatav piirkondades, kus on suur NH2 sisaldus (üle 20 kg NH2 hektari kohta aastas). (3) Soovitatav mõõta (vähetähtsad toitained). Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid.

II.7 Andmete edastamine

Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VIIa lisa, vorm 9a, 9b ja 9c) kõigi proovitükkide kohta.

▼M3









XI LISA

ALUSTAIMESTIKU HINDAMISE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL

I. Üldised märkused

Alustaimestikku hinnatakse vähemalt 10 % püsiproovitükkidest. Esimene ühine hindamine tuleb teha enne 1999. aasta sügist. Alustaimestiku hindamise eesmärgid on:

— metsa ökosüsteemide praeguse olukorra iseloomustus nende koosseisu põhjal,

— taimkatte muutuste seire looduslike ja inimtekkeliste keskkonnategurite mõjul.

Kui on rakendatud allpool kirjeldatud meetodeid, võib kasutada ka enne 1997. aastat alustaimestiku kohta kogutud ja analüüsitud andmeid.

Käesoleva lisa aluseks on alustaimestiku hindamise ajutise ekspertrühma (EU/ICP Forests) tehnilised soovitused. Lisas viidatakse ka juhendile (1997), mille nimetatud rühm on välja töötanud.

II. Seiremetoodika

II.1. Proovitükkide valimine

Alustaimestikku hinnatakse püsiproovitükkidel. Alustaimestiku hindamiseks valitud ala peab olema proovitüki suhtes representatiivne. Statistilise korduse saamiseks võib kasutata mitut prooviala. Liikmesriigid võivad valida proovialade arvu ja kuju. Kui proovitükk on ümbritsetud taraga, peavad proovialad asuma väljaspool tara. Lisaks või teha hindamisi ka seespool tara asuvatel proovialadel. Välditakse häiritud alasid (nt mullaprofiili kaeve, mullalahuse analüüsimise alad, rajad). Proovitükkide asukoht tähistatakse kustutamatult. Tähistamise täpse meetodi valivad liikmesriigid, kuid tähistamiseks kasutatav materjal peaks olema selline, et saastumine oleks välditud.

II.2. Üldandmed

Esitada tuleb järgmised andmed:

— proovitüki number,

— proovide võtmise ja analüüsi tegemise kuupäev,

— tarade kasutamine,

— proovialade üldpindala,

— teave kogu alustaimestiku rinde (levik), põõsa- ja rohurinde (levik ja keskmine kõrgus) ja sambla-samblikurinde (levik) kohta.

II.3. Liikide leviku mõõtmine

Liikmesriigid võivad kasutada hindamiseks oma hindamissüsteemi, kui seda saab otse ümber arvestada leviku protsendiks vahemikus 0,01 % (väga haruldane) kuni 100 % (täielik levik).

II.4. Liigid

Hinnatakse kõiki seemnetaimi, sõnajalgtaimi ja maapinnal kasvavate sammaltaimede põhilisi liike (samblad). Samuti on soovitatav hõlmata maapinnal kasvavad samblikud. Vabatahtlikult võib lisada seened ja need liigid, mis ei kasva maapinnal. Nomenklatuuris järgitakse Flora Europaea nimistut. Kui Flora Europaea ei ole kehtiv ja kui on olemas täpsem taksonoomiline määratlus, võivad asjaomased riiklikud keskused (NFC) laiendada liikide standardnimekirja. Kõnealustest laiendatud liikide nimekirjadest teatatakse komisjonile.

II.5. Uurimiste sagedus ja hindamiste aeg

Iga viie aasta järel hinnatakse alustaimestikku kõikidel proovitükkidel. Iga-aastast alustaimestiku hindamist on soovitav teha väiksemal arvul proovitükkidel (nt 10 %). Kui taimkate on erinevatel aastaaegadel väga erinev, võib kogu taimkatte hindamiseks olla tarvis teha samal aastal veel teine mõõtmine. Sellele järgnev alustaimestiku hindamine viiakse läbi umbkaudu samal ajal.

II.6. Tulemuste analüüs ja esitamine

Proovialadelt saadud andmed summeeritakse proovitükkide kaupa. Kui proovialadel on tehtud mõõtmisi seespool ja väljaspool tara, summeeritakse vastavad andmed eraldi. Alustaimestiku hindamise tulemused esitakse komisjonile igal aastal standardvormis, nagu on näidatud vormides 10a ja 10b (failide nimed: XX1996.PLV ja XX1996.VEM).

Alustaimestiku hindamise tulemuste esitamine hõlmab proovitükkide kaupa: proovitüki/uuringu numbri, proovitüki koordinaadid ja teabe tarastamise ja põhiliste rinnete kohta. Hindamistasandil sisaldab edastatav teave: proovitüki/uuringu numbri, liigi standardkoodi 8-tähelise lühendi abil vastavalt lisatud nimekirjale või täiendavate liikide puhul laiendatud nimekirjale ja leviku näitaja, väljendatuna protsentides proovitüki kohta.

III. Lisateave hindamisandmete kohta

III.1. Kasutatud meetodite kaasaruande küsimustik (DAR-Q)

Eraldi dokumendis lisatakse järgmised üksikasjad:

— proovialade skeem (väiksemate proovialade arv ja pindala),

— kasutatud rinnete määratlused (sambla-samblikurinne, rohurinne, põõsarinne, puurinne),

— kasutatud mõõtmissüsteemid ja nende ümberarvestamine protsentideks,

— teave liikide standardnimekirjast kõrvalekaldumiste kohta ja nende koodid,

— proovitüki koondandmete saamiseks kasutatavad summeerimise meetodid.

Kõnealuse teabe edastamisel komisjonile on soovitatav kasutada C lisas osutatud kaasaruande küsimustikke (DAR-Q).

III.2. Kaasaruanne standardmeetoditest kõrvalekallete kohta (DAR)

Kõik olulisemad kõrvalekalded standarditest, mis võivad mõjutada mõõtmisi, ja olulised häired registreeritakse ja neist teatatakse eraldi.

III.3. Mõõtmisandmetega kaasas olev teave hindamise ja tõlgendamise kohta (tõlgendamise ja hindamise aastaaruanne)

Teave alustaimestiku andmete hindamise ja tõlgendamise kohta (eraldi või koos muude andmetega) edastatakse komisjonile tõlgendamise ja hindamise aastaaruandes.