02015R0208 — ET — 10.05.2020 — 003.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/208, 8. detsember 2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajanduses kasutatavatele sõidukitele tüübikinnituse andmisega seotud kasutusohutuse nõuete osas (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 042 17.2.2015, lk 1)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/208,

8. detsember 2014,

millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajanduses kasutatavatele sõidukitele tüübikinnituse andmisega seotud kasutusohutuse nõuete osas

(EMPs kohaldatav tekst)







I

PEATÜKK

SISU JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega kehtestatakse kooskõlas määrusega (EL) nr 167/2013 üksikasjalikud tehnilised kasutusohutusega (v.a pidurdustõhususega) seotud nõuded ja katsemenetlused põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ning neile mõeldud süsteemide, osiste ja eraldi seadmestiku tüübikinnituse ja turujärelevalve jaoks.

Artikkel 2

Mõisted

Kasutatakse määruse (EL) nr 167/2013 mõisteid. Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „pukseerimisseadis” – traktori osis, mis on kavandatud toimima traktori ja veetava tehnoloogilise haagismasina mehaanilise vahelülina, et vedada traktor minema juhul, kui see ei saa ise liikuda;

2) „töökorras sõiduki tühimass” – tavapäraseks kasutuseks valmis koormata sõiduki mass, mis sisaldab tootja tehnilistele kirjeldustele vastavat standardvarustust, jahutusvedelikku, määrdeaineid, kütust, tööriistu ja juhti (75 kg), kuid ei sisalda lisavarustust;

3) „rool” – roolisüsteemi osa, mida juht traktori liikumissuuna muutmiseks keerab;

4) „roolimisjõud” – jõud, mida juht peab sõiduki juhtimiseks rooli suhtes rakendama;

▼M1

5) „kasutuseks ettenähtud rehvid” – tootja poolt kõnealusele sõidukitüübile ettenähtud ja teatises, mille näidis on toodud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/504 ( 1 ) artiklis 2, nimetatud rehvitüüp või rehvitüübid;

6) „kasutuseks ettenähtud roomikud” – tootja poolt kõnealusele sõidukitüübile ettenähtud ja teatises, mille näidis on toodud rakendusmääruse (EL) 2015/504 artiklis 2, nimetatud roomikutüüp või roomikutüübid;

▼B

7) „tahavaatepeegel” – mis tahes seadis, mis on ette nähtud IX lisa punktis 5 geomeetriliselt määratletud nägemisvälja piires tahasuunas hea vaate tagamiseks, mida ettenähtud piirides ei varja traktori osad ega traktoris viibijad;

8) „sisemine tahavaatepeegel” – tahavaatepeegel, mis on paigaldatud traktori kabiini või raamile;

9) „tahavaatepeegli klass” – kõik tahavaatepeeglid, millel on üks või mitu ühist omadust või funktsiooni;

10) „latern” – seade, mida kasutatakse tee valgustamiseks (esilatern) või valgussignaali andmiseks;

11) „traktori teljevahe” või „sõiduki teljevahe” – traktori või sõiduki telgesid läbiva keskmise pikitasapinnaga risti asetsevate vertikaaltasapindade vahe;

▼M1

12) „täismassiga masin” – suurima tehnilise kandevõimeni koormatud masin;

▼M1

13) „kabiin” – juhikabiin, mis moodustab juhi ümber füüsilise barjääri ning ennetab välisõhu vaba juurdepääsu juhi alale.

▼B







II

PEATÜKK

SÕIDUKI KASUTUSOHUTUSE NÕUDED

Artikkel 3

Kasutusohutusega seotud paigaldus- ja tõendamisnõuded

1. Tootja varustab põllu- ja metsamajanduses kasutatavad sõidukid kasutusohutust mõjutavate süsteemide, osiste ja eraldi seadmestikega, mis on kavandatud, ehitatud ja paigaldatud nii, et tavapäraselt kasutatav ja tootja eeskirjade kohaselt hooldatav sõiduk vastab artiklites 5–38 sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.

2. Tootja tõendab kinnitusasutusele füüsiliste demonstratsioonkatsete abil, et Euroopa Liidu turul kättesaadavaks tehtavad, Euroopa Liidus registreeritavad või kasutusele võetavad põllu- ja metsamajanduses kasutatavad sõidukid vastavad määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 17 ja sama määruse I lisas sätestatud kasutusohutuse nõuetele ning käesoleva määruse artiklites 5–38 sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.

3. Tootja tagab, et turul kättesaadavaks tehtud või Euroopa Liidus kasutusele võetud varuosad vastavad käesolevas määruses sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.

4. Tootja esitab kinnitusasutusele jõuseadme juhtimissüsteemi, sealhulgas kasutusohutust elektrooniliselt kontrollivate arvutite (olemasolu korral) omavolilise ümberehitamise ja modifitseerimise vältimiseks võetud meetmete kirjelduse.

Artikkel 4

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohaldamine

Põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite tüübikinnituse suhtes kohaldatakse käesoleva määruse I lisas toodud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju ja nende muudatusi.

Artikkel 5

Kasutusohutuse nõudeid ja katsemenetlusi käsitlevad tehnilised kirjeldused

1. Kasutusohutusalased katsemenetlused tuleb läbi viia käesolevas määruses sätestatud katsenõuete kohaselt.

2. Katsed viib läbi kinnitusasutus või need viiakse läbi kinnitusasutuse juuresolekul või kinnitusasutus annab katse läbiviimise loa tehnilisele teenistusele.

▼M1

3. Mõõtmismeetodid ja katsetulemused teatatakse tüübikinnitusasutusele katseprotokollis, mille vorm on kindlaks määratud rakendusmääruse (EL) 2015/504 artiklis 9.

▼B

Artikkel 6

Sõiduki struktuuri terviklikkust käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis a nimetatud sõiduki struktuuri terviklikkuse suhtes kohaldatavaid tehnilisi nõudeid tuleb kontrollida käesoleva määruse II lisa kohaselt.

Artikkel 7

Valmistajakiirust, kiirusregulaatoreid ja kiiruspiirikuid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis b nimetatud kiiruse, kiirusregulaatorite ja kiiruspiirikute suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse III lisa kohaselt.

Artikkel 8

Kiiretele traktoritele mõeldud rooliseadmeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis b nimetatud kiiretele traktoritele mõeldud rooliseadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IV lisa kohaselt.

Artikkel 9

Rooliseadmeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis b nimetatud rooliseadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse V lisa kohaselt.

Artikkel 10

Spidomeetreid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis b nimetatud spidomeetri suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VI lisa kohaselt.

Artikkel 11

Nähtavusala ja klaasipuhasteid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis c nimetatud nähtavusala ja klaasipuhastite suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VII lisa kohaselt.

Artikkel 12

Klaaspindu käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis c nimetatud klaaspindade suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VIII lisa kohaselt.

Artikkel 13

Tahavaatepeegleid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis c nimetatud tahavaatepeeglite suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IX lisa kohaselt.

Artikkel 14

Juhi teabesüsteeme käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis c nimetatud juhi teabesüsteemide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse X lisa kohaselt.

Artikkel 15

Valgustust ja valgussignaalseadmeid ning nende valgusallikaid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis d nimetatud valgustuse ja valgussignaalseadmete ning nende valgusallikate suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XI lisa kohaselt.

Artikkel 16

Valgustusseadmeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis d nimetatud valgustusseadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XII lisa kohaselt.

Artikkel 17

Sõitjate kaitse süsteeme, sealhulgas sisustust, peatugesid, turvavöösid ja sõiduki uksi käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis e nimetatud sõitjate kaitse süsteemide, sealhulgas sisustuse, peatugede, turvavööde ja sõiduki uste suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIII lisa kohaselt.

Artikkel 18

Sõiduki välispoolt ja lisaseadmeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis f nimetatud sõiduki välispoole ja lisaseadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIV lisa kohaselt.

Artikkel 19

Elektromagnetilist ühilduvust käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis g nimetatud elektromagnetilise ühilduvuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XV lisa kohaselt.

Artikkel 20

Helisignaalseadmeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis h nimetatud helisignaalseadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVI lisa kohaselt.

Artikkel 21

Küttesüsteeme käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis i nimetatud küttesüsteemide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVII lisa kohaselt.

Artikkel 22

Sõiduki omavolilise kasutamise takistamiseks mõeldud seadmeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis j nimetatud sõiduki omavolilise kasutamise takistamiseks mõeldud seadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVIII lisa kohaselt.

Artikkel 23

Registreerimismärke käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis k nimetatud registreerimismärkide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIX lisa kohaselt.

Artikkel 24

Andmesilte ja märgistusi käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis k nimetatud andmesiltide ja märgistuse suhtes kohaldatavaid nõudeid tuleb kontrollida käesoleva määruse XX lisa kohaselt.

Artikkel 25

Mõõtmeid ja haagise masse käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis l nimetatud mõõtmete ja haagise masside suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXI lisa kohaselt.

Artikkel 26

Suurimat täismassi käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis l nimetatud suurima täismassi suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXII lisa kohaselt.

Artikkel 27

Lisalasti käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis l nimetatud lisalasti suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXIII lisa kohaselt.

Artikkel 28

Elektrisüsteemide ohutust käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis m nimetatud elektrisüsteemide suhtes kohaldatavaid nõudeid tuleb kontrollida käesoleva määruse XXIV lisa kohaselt.

Artikkel 29

Kütusepaake käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktides a ja m ning artikli 18 lõike 2 punktis l nimetatud kütusepaakide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXV lisa kohaselt.

Artikkel 30

Tagumisi allasõidutõkkeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis n nimetatud tagumiste allasõidutõkete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXVI lisa kohaselt.

Artikkel 31

Külgmisi allasõidutõkkeid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis o nimetatud külgmiste allasõidutõkete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXVII lisa kohaselt.

Artikkel 32

Lastiplatvorme käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis p nimetatud lastiplatvormide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXVIII lisa kohaselt.

Artikkel 33

Pukseerimisseadiseid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis q nimetatud pukseerimisseadiste suhtes kohaldatavaid tehnilisi nõudeid tuleb kontrollida käesoleva määruse XXIX lisa kohaselt.

Artikkel 34

Rehve käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis r nimetatud rehvide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXX lisa kohaselt.

Artikkel 35

Porikaitsesüsteeme käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis s nimetatud porikaitsesüsteemide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXXI lisa kohaselt.

Artikkel 36

Tagasikäiku käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis t nimetatud tagasikäigu suhtes kohaldatavaid nõudeid tuleb kontrollida käesoleva määruse XXXII lisa kohaselt.

Artikkel 37

Roomikuid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis u nimetatud roomikute suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXXIII lisa kohaselt.

Artikkel 38

Mehaanilisi haakeseadiseid käsitlevad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 17 lõike 2 punktis v nimetatud mehaaniliste haakeseadiste suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tehnilisi nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXXIV lisa kohaselt.







III

PEATÜKK

LIIKMESRIIKIDE KOHUSTUSED

Artikkel 39

Sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike tüübikinnitus

Alates 1. jaanuarist 2018 peavad riiklikud asutused määrusele (EL) nr 167/2013 ja käesolevale kasutusohutust käsitlevale määrusele mittevastavate uute sõidukite korral keelama selliste sõidukite turul kättesaadavaks tegemise, registreerimise ja kasutuselevõtu.

Artikkel 40

Sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike riiklik tüübikinnitus

Riiklikud asutused ei tohi keelduda sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübile riikliku tüübikinnituse andmisest kasutusohutusega seotud põhjustel, kui sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik vastab käesolevas määruses sätestatud nõuetele, v.a nõuded alljärgneva kohta:

a) artiklis 25 sätestatud sõiduki mõõtmed ja haagise mass;

b) artiklis 26 sätestatud suurim täismass;

c) artiklis 37 sätestatud C-kategooria traktorite ühe roomikurulliku keskmine kontaktsurve maapinnale ja suurim koormus;

d) üle 2,55 m laiuste S-kategooria sõidukite artiklis 16 sätestatud signaaltahvlid ja -kiled.







IV

PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

▼M2

Artikkel 40a

Üleminekusätted

1. Olenemata käesoleva määruse sätetest, nagu neid on muudetud komisjoni delegeeritud määrusega (EL) 2018/829, ( 2 ) jätkavad riiklikud asutused kuni 31. detsembrini 2018 põllu- ja metsamajanduses kasutatavatele sõidukitüüpidele või süsteemi, osa või eraldi seadmestiku tüüpidele tüübikinnituste andmist käesoleva määruse selle redaktsiooni kohaselt, mis kehtib 8. juunist 2018.

2. Olenemata käesoleva määruse sätetest, nagu neid on muudetud delegeeritud määrusega (EL) 2018/829, lubavad liikmesriigid kuni 30. juunini 2019 turule lasta põllu- ja metsamajanduses kasutatavaid sõidukeid või süsteeme, osi või eraldi seadmestikke, mis põhinevad tüübil, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva määruse selle redaktsiooni kohaselt, mis kehtib 8. juunist 2018.

▼B

Artikkel 41

Jõustumine ja kohaldamine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISADE LOETELU







Lisa number Lisa pealkiri I Kohaldavate ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade nimekiri II Sõiduki struktuuri terviklikkust käsitlevad nõuded III Valmistajakiirust, kiirusregulaatoreid ja kiiruspiirikuid käsitlevad nõuded IV Kiiretele traktoritele mõeldud rooliseadmeid käsitlevad nõuded V Rooliseadmeid käsitlevad nõuded VI Spidomeetreid käsitlevad nõuded VII Nähtavusala ja klaasipuhasteid käsitlevad nõuded VIII Klaaspindu käsitlevad nõuded IX Tahavaatepeegleid käsitlevad nõuded X Juhi teabesüsteeme käsitlevad nõuded XI Valgustust ja valgussignaalseadmeid ning nende valgusallikaid käsitlevad nõuded XII Valgustusseadmeid käsitlevad nõuded XIII Sõitjate kaitse süsteeme, sealhulgas sisustust, peatugesid, turvavöösid ja sõiduki uksi käsitlevad nõuded XIV Sõiduki välispoolt ja lisaseadmeid käsitlevad nõuded XV Elektromagnetilist ühilduvust käsitlevad nõuded XVI Helisignaalseadmeid käsitlevad nõuded XVII Küttesüsteeme käsitlevad nõuded XVIII Sõiduki omavolilise kasutamise takistamiseks mõeldud seadmeid käsitlevad nõuded XIX Registreerimismärke käsitlevad nõuded XX Andmesilte ja märgistusi käsitlevad nõuded XXI Mõõtmeid ja haagise masse käsitlevad nõuded XXII Suurimat täismassi käsitlevad nõuded XXIII Lisalasti käsitlevad nõuded XXIV Elektrisüsteemide ohutust käsitlevad nõuded XXV Kütusepaake käsitlevad nõuded XXVI Tagumisi allasõidutõkkeid käsitlevad nõuded XXVII Külgmisi allasõidutõkkeid käsitlevad nõuded XXVIII Lastiplatvorme käsitlevad nõuded XXIX Pukseerimisseadiseid käsitlevad nõuded XXX Rehve käsitlevad nõuded XXXI Porikaitsesüsteeme käsitlevad nõuded XXXII Tagasikäiku käsitlevad nõuded XXXIII Roomikuid käsitlevad nõuded XXXIV Mehaanilisi haakeseadiseid käsitlevad nõuded









I LISA







Kohaldatavate ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade nimekiri Eeskirja number Teema Muudatuste seeria ELT viide Rakendatavus ▼M1 1 Valgustusseadmed Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni 02-seeria muudatusteni ELT L 177, 10.7.2010, lk 1. T ja C ▼B 3 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad 02-seeria muudatuste 12. täiendus L 323, 6.12.2011, lk 1 T, C, R ja S 4 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 14. täiendus Eeskirja algversiooni 15. täiendus L 31, 31.1.2009, lk 35 L 4, 7.1.2012, lk 17 T, C, R ja S 5 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Hõlmab kogu kehtivat teksti kuni 03-seeria muudatusteni L 162, 29.5.2014, lk 1 T ja C ▼M2 ————— ▼M1 6 Valgustus- ja valgussignaalseadised ning nende valgusallikad 01-seeria muudatuste 18. täiendus 18. täienduse 1. parandus 01-seeria muudatuste 19. täiendus ELT L 177, 10.7.2010, lk 40. T, C, R ja S ▼B 7 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Valgustusseadmed 02-seeria muudatuste 16. täiendus L 148, 12.6.2010, lk 1 T, C, R ja S ▼M1 8 Valgustusseadmed Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni 05-seeria muudatusteni Eeskirja 1. muudatuse 4. parandus ELT L 177, 10.7.2010, lk 71. T ja C ▼B 10 Elektromagnetiline ühilduvus 04-seeria muudatused 4. versiooni 1. parandus 04-seeria muudatuste 1. täiendus L 254, 20.9.2012, lk 1 T ja C 18 Seadmed sõiduki omavolilise kasutamise takistamiseks 03-seeria muudatuste 2. täiendus L 120, 13.5.2010, lk 29 T ja C 19 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad 03-seeria muudatuste 2. täiendus L 177, 10.7.2010, lk 113 T ja C ▼M1 20 Valgustusseadmed Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni 03-seeria muudatusteni ELT L 177, 10.7.2010, lk 170. T ja C ▼B 21 Sisustus – uksed 01-seeria muudatuste 3. täiendus L 188, 16.7.2008, lk 32 T ja C ▼M2 ————— ▼M1 23 Valgustus- ja valgussignaalseadised ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 17. täiendus ELT L 4, 7.1.2012, lk 18 T, C, R ja S ▼B 25 Peatoed 04-seeria muudatused Eeskirja 1. versiooni 2. parandus L 215, 14.8.2010, lk 1 T ja C 28 Helisignaalseadmed Eeskirja algversiooni 3. täiendus L 323, 6.12.2011, lk 33 T ja C 30 Rehvid 02-seeria muudatuste 15. täiendus 02-seeria muudatuste 16. täiendus L 201, 30.7.2008, lk 70 L 307, 23.11.2011, lk 1 T, R ja S 31 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad 02-seeria muudatuste 7. täiendus L 185, 17.7.2010, lk 15 T ja C 37 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad 03-seeria muudatuste 34. täiendus L 297, 13.11.2010, lk 1 T, C ja R 38 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 15. täiendus 12. täienduse 1. parandus Eeskirja nr 38 muudatused, mis hõlmavad eeskirja algversiooni 15. täiendust L 148, 12.6.2010, lk 55 L 4, 7.1.2012, lk 20 T ja C 43 Klaaspinnad 01-seeria muudatuste 2. täiendus L 42, 12.2.2014, lk 1 T ja C 46 Tahavaatepeeglid 02-seeria muudatuste 4. täiendus 4. täienduse 1. parandus L 177, 10.7.2010, lk 211 T ja C 48 Valgustusseadmed 04-seeria muudatuste 6. täiendus 05-seeria muudatused L 323, 6.12.2011, lk 46 T, C, R ja S 54 Rehvid Eeskirja algversiooni 16. täiendus Eeskirja algversiooni 17. täiendus L 183, 11.7.2008, lk 41 L 307, 23.11.2011, lk 2 T, R ja S 55 Mehaanilised haakeseadised 01-seeria muudatuste 1. täiendus L 227, 28.8.2010, lk 1 T, C, R ja S 62 Seadmed sõiduki omavolilise kasutamise takistamiseks Eeskirja algversiooni 2. täiendus L 89, 27.3.2013, lk 37 T ja C 69 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Valgustusseadmed 01-seeria muudatuste 5. täiendus L 200, 31.7.2010, lk 1 T ja C T, C, R ja S 73 Külgmised allasõidutõkked 01-seeria muudatused L 122, 8.5.2012, lk 1 R3b ja R4B 75 Rehvid Eeskirja algversiooni 13. täiendus L 84, 30.3.2011, lk 46 T, R ja S ▼M2 ————— ▼M1 77 Valgustusseadmed Eeskirja algversiooni 14. täiendus ELT L 4, 7.1.2012, lk 21 T, C, R ja S ▼B 79 Rooliseade kiiretele traktoritele 01-seeria muudatuste 3. täiendus L 137, 27.5.2008, lk 25 Tb ja Cb 81 Tahavaatepeeglid Eeskirja algversiooni 2. täiendus L 185, 13.7.2012, lk 1 T ja C sadula ja juhtrauaga 87 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 14. täiendus 2. versiooni 1. parandus Eeskirja algversiooni 15. täiendus L 164, 30.6.2010, lk 46 L 4, 7.1.2012, lk 24 T ja C 89 Valmistajakiirus, kiirusregulaator ja kiiruspiirik Eeskirja algversiooni 1. täiendus L 158, 19.6.2007, lk 1 T ja C 91 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 11. täiendus Eeskirja algversiooni 12. täiendus Eeskirja algversiooni 13. täiendus L 164, 30.6.2010, lk 69 L 4, 7.1.2012, lk 27 R ja S 98 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad 01-seeria muudatuste 4. täiendus L 176, 14.6.2014, lk 64 T ja C 99 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 5. täiendus L 164, 30.6.2010, lk 151 T ja C 104 Valgustusseadmed Muudatused, mis hõlmavad kogu kehtivat teksti kuni eeskirja algversiooni 7. täienduseni L 75, 14.3.2014, lk 29 T, C, R ja S 106 Rehvid Eeskirja algversiooni 8. täiendus L 257, 30.9.2010, lk 231 T, R ja S 112 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Eeskirja algversiooni 12. täiendus L 230, 31.8.2010, lk 264 T ja C 113 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Muudatused, mis hõlmavad kogu kehtivat teksti kuni eeskirja 01-seeria muudatuste 3. täienduseni L 176, 14.6.2014, lk 128 T ja C 117 Rehvid 02-seeria muudatused 02-seeria muudatuste 1. parandus 02-seeria muudatuste 2. parandus 02-seeria muudatuste 3. parandus L 307, 23.11.2011, lk 3 T, R ja S 119 Valgustus ja valgussignaalseadmed ning nende valgusallikad Muudatused, mis hõlmavad kogu kehtivat teksti kuni 01-seeria muudatuste 3. täienduseni L 89, 25.3.2014, lk 101 T ja C 122 Küttesüsteemid Eeskirja algversiooni 2. parandus Eeskirja algversiooni 1. täiendus L 164, 30.6.2010, lk 231 T ja C 123 Kohanduvate esitulede süsteemid Hõlmavad kogu kehtivat teksti kuni eeskirja algversiooni 4. täienduseni L 222, 24.8.2010, lk 1 T ja C 128 LED-valgusallikad Hõlmavad kogu kehtivat teksti kuni eeskirja algversiooni 2. täienduseni L 162, 29.5.2014, lk 43 T, C ja R

▼M2

Kohaldatakse käesolevas tabelis loetletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade üleminekusätteid, välja arvatud juhul, kui käesolevas eeskirjas on sätestatud konkreetsed alternatiivsed kuupäevad. Hilisemate muudatuste ja käesolevas tabelis loetletud muudatuste tingimustele vastavust aktsepteeritakse samuti.

▼B









II LISA

Sõiduki struktuuri terviklikkust käsitlevad nõuded

1. Sõiduk peab olema konstrueeritud ja ehitatud piisavalt tugevana, et taluda sihipärast kasutamist normaalse eluea jooksul, kui on tagatud korrapärane ja korraline hooldus ning seadmete spetsiaalsed reguleerimised, nagu on selgelt ja üheselt kirjeldatud sõidukile lisatud kasutusjuhendis. Sõiduki tootja peab esitama selle kohta allkirjastatud kinnituse.

2. Sõiduki koostamine ja ehitamine koostetehastes, eriti seoses sõiduki raami, veermiku ja kere ning peaülekandega toimuvad protsessid, peavad olema hõlmatud kvaliteedi tagamise süsteemiga, et kindlustada oluliste mehaaniliste liidete, nagu keevisliidete ja keermesliidete ning muude oluliste parameetrite nõutaval viisil kontrollimine ja tõendamine.

3. Kinnitusasutus kontrollib määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 28 nimetatud toodangu vastavuse kontrollimise korra raames kvaliteedi tagamise süsteemi.

4. Kinnitusasutus peab olema kindel, et tõsise ohutusriski korral turult kõrvaldamise puhul tehakse kinnitusasutusele ja komisjonile nende nõudmisel viivitamata kättesaadavaks sõiduki ehituse, osiste ja/või osade spetsiifilise analüüsi tulemused, mis saadakse tehniliste arvutuste, virtuaalsete katsemeetodite ja/või konstruktsiooni katsetamise abil.

5. Sõidukile ei anta tüübikinnitust, kui on põhjust kahelda, et sõidukitootja ei suuda punktis 4 nimetatud analüüsi teha. See kahtlus võib olla seotud selliste analüüsitulemuste kättesaadavuse või nende olemasoluga (nt tüübikinnituse avaldus piiratud sõidukipartiile ühenduseväliselt tootjalt, kelle esindajal puudub tõenäoliselt küllaldane ligipääs sellistele analüüsitulemustele).









III LISA

Valmistajakiirust, kiirusregulaatoreid ja kiiruspiirikuid käsitlevad nõuded

1. Mõisted

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

1.1 „kiirusregulaator” — mootori ja/või sõiduki kiiruse mõõtmise ja reguleerimise seade;

1.2 „jõuseade” — rühm osiseid, mis toodavad elektrit ja kannavad selle üle teepinnale, kaasa arvatud mootor, ülekandemehhanism, veovõllid, diferentsiaalid ning veorattad või roomikud;

1.3 „ümberehitamine” — omavoliline muutmine, mis võiks mõjutada kasutusohutust, eeskätt sõiduki jõudluse parandamise teel, ja kahjustada keskkonda;

1.4 „kiiruspiirik” — seade, mille esmaülesanne on reguleerida mootori kütusetoidet selleks, et piirata sõiduki kiirust teatava kindlaksmääratud väärtuseni.

NÕUDED

2. Valmistajakiirus

2.1. Tüübikinnituskatsete korral mõõdetakse keskmist kiirust sirgel rajal, mille traktor läbib mõlemas suunas lendstardist. Raja pinnas peab olema stabiliseeritud; rada peab olema tasane ja vähemalt 100 meetri pikkune; sellel esinevad kalded ei tohi olla suuremad kui 1,5 %.

2.2. Katse ajal peab traktor olema koormamata ja sõidukorras, ilma lisaraskusteta ja erivarustuseta ning rehvide rõhk peab olema selline, nagu on ette nähtud maanteel sõiduks.

2.3. Katse ajaks peavad traktorile olema paigaldatud uued õhkrehvid, mille suurima veereraadiuse (väljendatud kiiruse/raadiuse indeksina) on traktori jaoks kindlaks määranud tootja.

2.4. Katse jooksul kasutatud ülekandearv peab võimaldama sõidukil saavutada maksimaalse kiiruse ja seguklapp peab olema täielikult avatud.

2.5. Selleks, et võtta arvesse mitmeid, eriti erinevatest mõõtmismeetoditest ja osaliselt koormatud mootori pöörlemiskiiruse tõusust tulenevaid vältimatuid vigu, aktsepteeritakse tüübikinnituskatsetel mõõtmistulemust, mille kohaselt mõõdetud kiirus ületab valmistajakiirust 3 km/h. Rehvimõõdust tulenevate erinevuste arvessevõtmiseks on lubatud täiendav hälve 5 %.

▼M1

2.6. Et tüübikinnitusasutused saaksid arvutada nende maksimaalse teoreetilise kiiruse, peab tootja määrama suunisena kindlaks ülekandearvu, vedavate rataste tegeliku edasiliikumise ühe täispöörde kohta ja pöörete arvu minutis maksimaalse võimsuse korral või maksimaalselt lubatud pöörded täiskoormusel nii, et seguklapp on täielikult avatud ja kiirusregulaator, kui see on paigaldatud, on reguleeritud tootja ettekirjutuste kohaselt. Maksimaalne teoreetiline kiirus tuleb arvutada ilma punktis 2.5 nimetatud hälveteta.

▼B

3. Kiirusregulaator

3.1. Kui kiirusregulaator on monteeritud valmistaja poolt standardvarustusena, peab see olema paigaldatud ja kavandatud nii, et traktor vastaks eespool punktis 2 toodud valmistajakiirust käsitlevatele sätetele.

4. Kiiruspiirikut ning jõuseadme ja kiiruspiiriku ümberehitamise vastaseid meetmeid käsitlevad nõuded

4.1 Kiiruspiirikut käsitlevad nõuded

T- ja C-kategooria sõidukid, mille valmistajakiirus ületab 60 km/h, peavad olema varustatud reguleeritava kiiruspiirikuga, mis vastab käesolevas lisas sätestatud nõuetele.

4.1.1 Reguleeritav kiiruspiirik peab vastama I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 89 punktides 1 ja 2, II osa punktis 13.2, III osa punktides 21.2 ja 21.3, 5. lisa punktis 1 ja 6. lisas sätestatud nõuetele N2- ja N3-kategooria sõidukite puhul.

4.2. Jõuseadme ja kiiruspiiriku ümberehitamise vastased meetmed

4.2.1. Eesmärk ja rakendusala

Jõuseadme ümberehitamise vastaste meetmete eesmärk on tagada, et sõiduk, mis vastab tüübikinnituse ajal keskkonna- ja võimsusnõuetele, sõiduki konstruktsiooninõuetele ja kasutusohutust käsitlevatele nõuetele, vastab nõuetele kogu kasutusaja jooksul ning sõiduki jõuseadme kahjulikke muudatusi, millel on negatiivne mõju kasutusohutusele ja/või keskkonnale, välditakse.

4.3. Üldnõuded

4.3.1. Tootja peab tagama kinnitusasutuse ja tehnilise teenistuse varustamise vajaliku teabega ning vajaduse korral vajalike sõidukite, jõuallikate, osiste ja eraldi seadmestikega, et nad saaksid kinnitada käesolevas lisas sätestatud nõuete täitmist.

4.3.2. Tootja peab tüübikinnituse taotluses kinnitama, et ta kohustub mitte turustama vahetatavaid osiseid, mis võimaldavad suurendada mootori võimsust üle asjaomase variandi suhtes kohaldatava taseme.

4.4. Tootja peab tagama, et tüübikinnituse saanud sõiduk vastab järgmistele sõiduki elektroonikasüsteemi ohutuse punktidele, millega piiratakse sõidukite võimsust.

4.4.1. Kui sõiduk on varustatud elektrilis(t)e või elektroonilis(t)e kiirust piirava(te) seadme(te)ga, peab sõidukitootja esitama tehnilisele teenistusele andmed ja tõendid selle kohta, et seadme või selle juhtmestiku ümberehitamine või lahtiühendamine ei suurenda mootori võimsust.

4.4.2. Iga sõiduk, millele on paigaldatud elektrooniline kontrollseade, peab sisaldama funktsioone, mis takistavad muid muutmisi kui need, mis on tootja poolt lubatud. Tootja annab andmete muutmise loa juhul, kui muutmine on vajalik sõiduki diagnostikaks, tehnohoolduseks, kontrollimiseks, moderniseerimiseks või remondiks.

4.4.3. Kõik ümberprogrammeeritavad arvutikoodid või tööparameetrid peavad olema kaitstud omavolilise ümberehitamise eest.

4.4.4. Arvutikoodiga mootori tööparameetrid ei tohi olla ilma erivahendeid või -meetodeid kasutamata muudetavad (nt joodetud või kapseldatud arvutiosad, pitseeritud või joodetud arvutikorpused).

4.4.5. Kõik eemaldatavad kalibreerimismälukiibid peavad olema isoleermaterjaliga kapseldatud, kaetud pitseeritud ümbrisega või kaitstud elektronalgoritmidega ega tohi olla muudetavad ilma erivahendeid või -meetodeid kasutamata.

4.4.6. Tootjad, kes kasutavad programmeeritavaid arvutikoodide süsteeme (nt programmeeritav elekterkustutusega püsimälu, EEPROM), peavad tõkestama loata ümberprogrammeerimist. Tootjad peavad kasutama omavolilise muutmise vastase kaitse tugevdatud strateegiaid ja kirjutuskaitsefunktsioone, mis nõuavad elektroonilist juurdepääsu tootja välisarvutile, millele peab olema piisavalt kaitstud juurdepääs ka sõltumatutel ettevõtjatel.

4.4.7. Pardaarvuti lahtiühendamine sõiduki elektritoitest või sõiduki aku või maanduse rike ei tohi kustutada jõuseadme või mootori juhtseadme(te)sse salvestatud pardadiagnostika veakoode, mis on nende riket tuvastavad või kirjeldavad numbrilised või tähtnumbrilised tunnused.









IV LISA

Kiiretele traktoritele mõeldud rooliseadmeid käsitlevad nõuded

1. I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 79 punktides 2, 5 ja 6 ning 4. ja 6. lisas sätestatud nõudeid mootorsõidukite rooliseadme kohta kohaldatakse Tb- ja Cb- kategooria sõidukite suhtes, mille valmistajakiirus ületab 60 km/h.

▼M2 —————

▼M2

2. Standardi ISO 10998:2008 / muudatus nr 1:2014 nõudeid kohaldatakse selliste Tb- ja Cb-kategooriasse kuuluvate sõidukite rooliseadme suhtes, mille valmistajakiirus ületab 40 km/h, kuid ei ületa 60 km/h.

3. Cb-kategooria traktorite roolimine on kooskõlas XXXIII lisa punktis 3.9 sätestatud nõuetega.

4. Punktis 1 nimetatud sõidukite roolimisjõudu käsitlevad nõuded on samad nagu I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 79 punktis 6 sätestatud nõuded N2-kategooria sõidukite puhul.

Sadulistme ja juhtrauaga varustatud sõidukite puhul tuleks käepideme keskele rakendada samasugust roolimisjõudu.

▼B









V LISA

Rooliseadmeid käsitlevad nõuded

▼M1

1. Mõisted

Käesolevas lisas kohaldatakse XXXIII lisa 1. jaotises sätestatud mõisteid. Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:

▼B

1.1. „roolisüsteem” – kõik seadmed, mille ülesanne on traktori liikumissuuna muutmine. Roolisüsteemi hulka võivad kuuluda rool, roolimehhanism, juhtrattad ja vajaduse korral spetsiaalseadmestik lisavõimsuse või sõltumatu võimsuse saavutamiseks;

1.2. „roolimehhanism” –kõik detailid rooli ja juhtrataste vahel, välja arvatud punktis 1.3 määratletud spetsiaalseadmestik. Roolimehhanism võib olla nii mehaaniline, hüdrauliline, pneumaatiline, elektriline kui ka nende mis tahes kombinatsioon;

1.3. „spetsiaalseadmestik” –roolisüsteemi osa, mille abil saavutatakse lisavõimsus või sõltumatu võimsus. Lisavõimsust või sõltumatut võimsust võib saavutada mis tahes mehaanilise, hüdraulilise, pneumaatilise või elektrilise süsteemi abil või nende süsteemide mis tahes kombinatsiooniga (nt õlipumba, õhupumba, aku vms abil);

1.4. „abiseadmestikuga roolisüsteem“ –süsteem, mille korral juhtrataste keeramise võimsus tuleneb juhi lihasjõust ja spetsiaalseadmestikust; see hõlmab roolisüsteemi, mille korral roolimisvõimsus tuleneb reeglina ainult spetsiaalseadmestikust, kuid mis spetsiaalseadmestiku rikke korral võimaldab juhil roolimiseks lihasjõudu kasutada;

1.5. „võimendiga roolisüsteem” –seade, mille puhul juhtrataste keeramiseks kasutatav võimsus tuleneb ainult spetsiaalseadmestikust;

1.6. „diferentsiaaljuhtimine” –ratastel või roomikutel roolimise meetod, mille puhul traktorit suunatakse vasak- ja parempoolsete rataste või roomikute vahel erineva pöörlemiskiiruse tekitamise teel;

1.7. „juhtrattad” on üks järgmistest: a) rattad, mille suunangut traktori suhtes on võimalik otseselt või kaudselt muuta, et muutuks traktori liikumissuund; b) liigendraamiga traktorite kõik rattad; c) sama telje rattad, mille kiirust võib traktori sõidusuuna muutmiseks muuta.

NÕUDED KONSTRUKTSIOONILE, KOOSTAMISELE JA KONTROLLIMISELE

2. Üldnõuded

2.1. Roolisüsteem peab tagama traktori kerge ja ohutu käsitsemise ning vastama punktis 3 sätestatud erinõuetele.

2.2. C-kategooria traktorite roolimine on kooskõlas XXXIII lisa punktis 3.9 sätestatud nõuetega.

2.3. ►M1 Punktis 2.2 kehtestatud nõuded ei kehti C-kategooria traktorite puhul, millel on terasest roomikuketid ja diferentsiaaljuhtimine. ◄ Punktis 1.6 nimetatud pöörlemiskiiruse erinevus saavutatakse kas mehaaniliste osiste (näiteks pidurite ja diferentsiaali) kombinatsiooni või vasak- ja parempoolsetele ratastele suunatud jõuülekande (näiteks eraldatud hüdrostaatiliste jõuülekandesüsteemide) abil. ►M1 Kui roolimehhanism on kombineeritud pidurisüsteemiga, kohaldatakse delegeeritud määruses (EL) 2015/68 ( 3 ) kehtestatud nõudeid. ◄

3. Erinõuded

3.1. Rool

3.1.1. Rooli peab olema lihtne kasutada ja kinni hoida, pidades silmas täiskasvanud juhtide eeldatavat erinevat kasvu ja tugevust. See peab olema konstrueeritud viisil, mis võimaldab järkjärgulist keeramist. Rooli liikumissuund peab vastama traktori liikumissuuna soovitud muutumissuunale.

3.1.2. ►M2 Roolimisjõud, mis on vajalik otseliikumisasendist 12 m pöörderaadiusega pöörde tegemiseks, ei tohi riketeta roolisüsteemi puhul ületada 25 daN. ◄ Abiseadmestikuga roolisüsteemi korral, mis pole ühenduses muude seadmetega, ei tohi lisaenergiaallika rikke korral vaja minev roolimisjõud ületada 60 daN.

3.1.3. Et kontrollida vastavust punktile 3.1.2, peab traktor sooritama liikumiskiirusega 10 km/h otseliikumisasendist spiraalse liikumise hea rehvinakkumisega kuival, tasasel pinnal. Roolile rakendatav roolimisjõud tuleb üles märkida ajani, mil rool jõuab asendisse, mis vastab traktori sisenemisele 12 m pöörderaadiusega ringi. Manöövri kestus (aeg rooli keeramise alustamise hetkest kuni mõõtmiste teostamise asendisse jõudmiseni) ei tohi ületada 5 sekundit normaalsetes tingimustes ja 8 sekundit spetsiaalseadmestiku rikke korral. Üks manööver tuleb sooritada vasakule ja teine paremale poole.

Katse ajal peab traktor olema koormatud tehniliselt lubatud täismassini, rehvide rõhk ning massi jaotumine telgede vahel peab vastama tootja ettekirjutustele. Eelkõige roomikute rõhk ei tohi ületada XXXIII lisa punktis 3.3 sätestatud väärtust.

3.2. Roolimehhanism

3.2.1. Roolisüsteem ei tohi sisaldada elektrilist või täielikult pneumaatilist roolimehhanismi.

3.2.2. Roolimehhanism peab olema konstrueeritud nii, et see vastaks kõikidele kasutusnõuetele. Sellele peab hoolduseks ja ülevaatuseks kergesti ligi pääsema.

3.2.3. Kui roolimehhanism ei ole täielikult hüdrauliline, peab olema võimalik traktorit juhtida ka roolimehhanismi hüdrauliliste või pneumaatiliste komponentide rikke korral.

3.2.4. Täishüdrauliline roolimehhanism ja spetsiaalseadmestik peavad vastama järgmistele nõuetele:

3.2.4.1. ülerõhu eest peab tervet kontuuri või osa kontuurist kaitsma üks või mitu rõhupiiramisseadist;

3.2.4.2. rõhupiiramisseadised peavad olema seatud nii, et rõhk ei ületaks väärtust T, mis võrdub tootja määratud maksimaalse töörõhuga;

3.2.4.3. torustiku omadused ning mõõtmed peavad olema sellised, et torud peaksid vastu rõhu T (mida võimaldavad rõhupiiramisseadised) neljakordsele väärtusele, torud peavad olema oma asukohas kaitstud, nii et löögi või kokkupuutumise tõttu tekkivate kahjustuste oht on viidud miinimumini ja hõõrdumistel tekkivate kahjustuste ohtu saaks pidada kaduvväikseks.

3.3. Juhtrattad

3.3.1. Kõik rattad võivad olla juhtrattad.

3.4. Spetsiaalseadmestik

3.4.1. Roolisüsteemitüüpides kasutatav spetsiaalseadmestik on lubatud järgmistel tingimustel.

3.4.1.1. Kui traktor on varustatud abiseadmestikuga roolisüsteemiga, peab olema võimalik traktorit juhtida ka spetsiaalseadmestiku rikke korral. Kui abiseadmestikuga roolisüsteemil ei ole eraldi energiaallikat, tuleb sellele paigaldada energiareservuaar. Energiareservuaari võib asendada iseseisva seadmega, mis teiste ühise energiaallikaga ühendatud süsteemidega võrreldes eelisjärjekorras toodab energiat roolisüsteemile. ►M1 Piiramata delegeeritud määruses (EL) 2015/68 sätestatud nõudeid, ei tohi roolisüsteemi rakendamiseks vajaminev jõud juhul, kui hüdraulilise roolisüsteemi ja hüdraulilise pidurisüsteemi vahel on hüdrauliline ühendus ning mõlemad saavad energiat ühest ja samast allikast, ületada ühe süsteemi rikke korral 40 daN. ◄ Kui energiaallikaks on suruõhk, peab õhureservuaar olema tagasilöögiklapiga kaitstud. Kui roolimisvõimsus tuleneb tavaliselt ainult spetsiaalseadmestikust, peab abiseadmestikuga roolisüsteemile olema paigaldatud seadis, mis spetsiaalseadmestiku rikke korral edastaks visuaalse või helilise hoiatussignaali, kui roolimisjõud ületab 25 daN.

3.4.1.2. Kui traktorile on paigaldatud võimendiga roolisüsteem, mis töötab täielikult hüdraulilise roolimehhanismina, peab olema võimalik spetsiaalseadmestiku või mootori rikke korral sooritada punktis 3.1.3 kirjeldatud manöövreid spetsiaalse abiseadme abil. Spetsiaalseks abiseadmeks võib olla suruõhu- või gaasireservuaar. Õlipumpa või kompressorit võib kasutada spetsiaalse abiseadmena, kui seda seadet käitatakse traktori rataste pöörlemisest ning seda ei ole võimalik ratastest lahti ühendada. Spetsiaalseadmestiku rikke korral peab rikkest teatama visuaalne või heliline hoiatussignaal. 3.4.1.2.1. Kui abiseade on pneumaatiline, peab sellele olema paigaldatud suruõhureservuaar ning see peab olema kaitstud tagasilöögiklapiga. Suruõhureservuaari maht tuleb määrata arvestusega, et oleks võimalik teha vähemalt seitse täispööret (piirasendist piirasendini), enne kui reservuaari rõhk langeb töörõhu poole väärtuseni. Katse teostamisel ei tohi juhtrattad maapinda puutuda.

4. Tootjad võivad valida, kas kohaldada käesolevas lisas sätestatud nõudeid või IV lisas sätestatud nõudeid.









VI LISA

Spidomeetreid käsitlevad nõuded

1. Mõisted

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

1.1 „kasutusrõhk” – sõiduki tootja määratud külm rehvirõhk, mida on suurendatud 0,2 baari võrra;

1.2 „spidomeeter” – kiiruse mõõtmise seadme osa, mis näitab sõiduki juhile sõiduki kiirust igal konkreetsel hetkel.

2. Nõuded

2.1. Kõik traktorid, mille valmistajakiirus on üle 30 km/h, peavad olema varustatud spidomeetriga käesolevas lisas sätestatud nõuete kohaselt.

2.1.1. T4.1- ja C4.1-kategooria traktorid, mille valmistajakiirus on kuni 30 km/h, peavad olema varustatud spidomeetriga käesolevas lisas sätestatud nõuete kohaselt.

2.1.2. Spidomeetri näidik peab asuma juhi otseses vaateväljas ja olema nii päeval kui ka öösel selgesti loetav. Näidupiirkond peab olema piisavalt suur, et hõlmata tootja poolt konkreetsele sõidukitüübile kindlaks määratud maksimumkiirust.

2.2. Kui spidomeetril on skaala, mitte digitaalnäidik, siis peab see olema selgesti loetav.

2.2.1. Skaalajaotused peavad olema 1, 2, 5 või 10 km/h. Kiiruse väärtused tuleb näidikule märkida järgmiselt: 2.2.1.1. kui suurim näidikule märgitud kiirus ei ületa 40 km/h, peavad kiiruse väärtused olema märgitud intervalliga mitte üle 10 km/h ja skaalajaotused ei tohi ületada 5 km/h; 2.2.1.2. kui suurim näidikule märgitud kiirus ületab 40 km/h, peavad kiiruse väärtused olema märgitud intervalliga mitte üle 20 km/h ja skaalajaotused ei tohi ületada 5 km/h.

2.2.2. Liikmesriigid, kus käesoleva määruse jõustumise ajal kasutatakse sõiduki kiiruse mõõtmisel ühikut miili tunnis, võivad nõuda, et oma riigis müüdud sõidukitele paigaldatavatel spidomeetritel oleksid mõlemad ühikud, nii kilomeetrit tunnis kui ka miili tunnis, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/3/EÜ ( 4 ) kohaselt. Spidomeetritele, mis on mõeldud müügiks mis tahes liikmesriigis, kus kasutatakse Inglise süsteemi mõõtühikuid, märgitakse ka mil/h (miili tunnis); skaalajaotused peavad olema 1, 2, 5 või 10 mil/h. Kiiruse väärtused märgitakse näidikule intervallidega kuni 20 mil/h.

2.2.3. Kiiruse väärtuste intervallid ei pea olema ühesuurused.

2.3. Spidomeetri täpsust katsetatakse järgmise menetluse alusel:

2.3.1. sõiduk varustatakse ühega kasutuseks ettenähtud rehvi- või roomikutüüpidest; katset korratakse iga tootja poolt ettenähtud spidomeetritüübiga;

2.3.2. spidomeetri veoteljele mõjuv koormus peab vastama töökorras sõiduki massi osale, mis langeb kõnealusele teljele;

2.3.3. spidomeetri standardtemperatuur peab olema 23 ± 5 °C;

2.3.4. iga katse ajal peab rehvides olema kasutusrõhule vastav rõhk;

2.3.5. sõidukit katsetatakse järgmisel kolmel kiirusel: 20, 30 ja 40 km/h või kiirusel, mis moodustab 80 % tootja määratud suurimast kiirusest kiirete traktorite puhul;

2.3.6. sõiduki tegeliku kiiruse mõõtmiseks kasutatavad mõõteriistad peavad olema täpsusega ± 1,0 %; 2.3.6.1. katserada, kui seda kasutatakse, peab olema tasane ja kuiv ning piisava haardumisega.

2.4. Näidatav kiirus ei tohi kunagi olla väiksem kui tegelik kiirus. Punktis 2.3.5 kindlaksmääratud kiirustel ja nende vahel peab kiirusnäidikul näidatava kiiruse (V1) ja tegeliku kiiruse (V2) vaheline suhe olema järgmine:

.









VII LISA

Nähtavusala ja klaasipuhasteid käsitlevad nõuded

T- ja C-kategooria sõidukid peavad vastama järgmistele nõuetele:

1. standard ISO 5721-1: 2013 eesmise vaatevälja ja klaasipuhastite kohta;

▼M1

2. põllumajandustraktorite külgmist ja tagumist vaatevälja käsitleva standardi ISO 5721-2:2014 osa, milles käsitletakse nähtavust traktori küljele. Standardi ISO 5721-2:2014 punkti 5.1.3 nõuded võib täita otsese või kaudse vaatevälja kombinatsiooni abil. ►M2 Standardis ISO 5721-2:2014 esitatud katsed ja vastuvõetavuskriteeriumid kehtivad ka traktorite suhtes, mille laius ületab 2,55 m. ◄

▼B









VIII LISA

Klaaspindu käsitlevad nõuded

1. Mõisted

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

1.1. „juhi silmade võrdluspunkt” – traktoristi silmade, mis mõtteliselt asuvad ühes punktis, kokkuleppeliselt määratud asukoht. See punkt asub traktori keskpikitasandiga paralleelsel istme keset läbival tasandil, vertikaalsuunas 700 mm võrra selle tasandi ja istme pealispinna lõikejoonest ülalpool ning 270 mm võrra istme pealispinna esiserva läbivast ja traktori keskpikitasandiga ristuvast vertikaaltasandist vaagnatoe suunas (joonis 1). Niiviisi määratletud võrdluspunkt kehtib sõitjata istme korral, mis on paigaldatud traktori tootja poolt määratud keskasendisse;

1.2. „juhi tagumise vaatevälja jaoks vajalik ohutu klaaspinnamaterjal” – kõik klaaspinnad, mis asuvad tagapool tasandit, mis läbib juhi silmade võrdluspunkti ja on risti sõiduki pikikesktasandiga ning läbi mille näeb juht sõidukit juhtides ja manöövreid tehes teed.

2. Nõuded

2.1. T-kategooria sõidukite klaaspinnad peavad vastama käesoleva määruse I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 nõuetele, välja arvatud kõnealuse ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja 21. lisa.

2.2. C-kategooria sõidukite klaaspinnad peavad vastama samadele nõuetele, mis on sätestatud vastavatele T-kategooria sõidukitele.

2.3. Ohutute klaaspindade paigaldamine T- ja C-kategooria sõidukitele, mille valmistajakiirus on üle 60 km/h, peab vastama I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 21. lisas N-kategooria sõidukite kohta sätestatud nõuetele.

2.4. Ohutute klaaspindade paigaldamine T- ja C-kategooria sõidukitele, mille valmistajakiirus on kuni 60 km/h. 2.4.1. Ohutud klaaspinnad tuleb paigaldada nii, et sõitjatele oleks tagatud kõrge turvalisuse tase, ning eelkõige nii, et juhil oleks kõikides oludes parem nähtavus mitte ainult ette, vaid ka taha ja küljele. 2.4.2. Ohutud klaaspinnad paigaldatakse selliselt, et hoolimata sõidukile tavapärastes kasutustingimustes avalduvatest pingetest jäävad need oma kohale ning tagavad sõidukis asuvatele sõitjatele jätkuvalt nähtavuse ja ohutuse. 2.4.3. Ohutud klaaspinnad kannavad asjakohast üksikosise tüübikinnitusmärki, mis on ette nähtud I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 punktis 5.4 ning millele vajaduse korral järgneb mõni I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 punktis 5.5 ette nähtud täiendav sümbol. 2.4.4. Ohutud klaaspinnad tuuleklaaside puhul 2.4.4.1. Tavaläbipaistvus ei tohi olla alla 70 %. 2.4.4.2. Tuuleklaas peab olema sõidukijuhi silmade võrdluspunkti suhtes õigesti paigaldatud. 2.4.4.3. T- ja C-kategooria sõidukitele, mille valmistajakiirus on kuni 40 km/h, tuleb paigaldada I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 4., 5., 6., 8. või 10. lisas nimetatud tüüpi ohutu klaaspinnamaterjal. 2.4.4.4. T- ja C-kategooria sõidukitele, mille valmistajakiirus on üle 40 km/h, tuleb paigaldada I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 punktis 2.4.4.3 (v.a 5. lisas) nimetatud tüüpi ohutu klaaspinnamaterjal. 2.4.5. Ohutud klaaspinnad, mis ei ole tuuleklaasid 2.4.5.1. Ohutu klaaspinnamaterjali tavaläbipaistvus peab olema vähemalt 70 %. 2.4.5.2. Juhi tagumise vaatevälja jaoks vajalik ohutu plastist klaaspinnamaterjal kannab peale punktis 2.4.3 määratletud üksikosise tüübikinnitusmärgi I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 punktides 5.5.5 ja 5.5.7 määratletud sümbolit A/L või/B/L. 2.4.5.3. Ohutu klaaspinnamaterjal, mis ei ole vajalik juhi tagumise või külgmise vaatevälja jaoks, kannab peale punktis 2.4.3 nimetatud üksikosise tüübikinnitusmärgi I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 punktis 5.5.2 nimetatud sümbolit V, kui selle läbipaistvus on alla 70 %. 2.4.5.4. Plastist ohutu klaaspinnamaterjal, mis ei ole vajalik juhi eesmise või tagumise vaatevälja jaoks, kannab peale punktis 2.4.3 nimetatud üksikosise tüübikinnitusmärgi üht I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 punktides 5.5.5, 5.5.6 ja 5.5.7 nimetatud sümbolitest. 2.4.5.5. Plastist ohutute klaaspindade puhul ei kohaldata katuseakende ja sõiduki katusel paiknevate klaaspindade suhtes punktis 2.4.5.2 nimetatud hõõrdkulumiskindluse sätteid. Hõõrdkulumiskindluse katset ja vastavat sümbolit ei nõuta.

Joonis 1

Juhi silmade võrdluspunkt









IX LISA

Tahavaatepeegleid käsitlevad nõuded

1. Nõuded seadmetele

Kõik traktorid peavad olema varustatud kahe välimise tahavaatepeegli ja valikuliselt sisemise tahavaatepeegliga.

2. Üldnõuded

2.1. Sisemised tahavaatepeeglid on rühmitatud I klassi, välimised tahavaatepeeglid II klassi. Traktorid peavad olema varustatud kahe II klassi tahavaatepeegli ja valikuliselt I klassi tahavaatepeegliga, millel on I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 46 nimetatud tüübikinnitusmärk kooskõlas määruse (EL) nr 167/2013 artikliga 34 ja käesoleva määruse XX lisaga.

2.2. Tahavaatepeeglid tuleb kinnitada viisil, mis tagaks nende paigalpüsimise tavalistes sõidutingimustes.

2.3. Sadula ja juhtraudadega varustatud sõidukid peavad punktides 2.1 ja 2.2 ning punktides 3–6 sätestatud nõuete asemel vastama I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 81 sätestatud nõuetele.

2.4. Põllul töötamise ajal seadmete jälgimiseks ette nähtud lisapeeglid ja tahavaatepeeglid ei ole tingimata kohustuslikud osise tüübikinnituseks, kuid need peavad asetsema kooskõlas punktides 3.1–3.5 toodud reguleerimisnõuetega.

3. Asend

3.1. II klassi välimine tahavaatepeegel peab olema paigaldatud nii, et tavalises juhtimisasendis istudes on juhil hea vaade punktis 5 nimetatud teeosale.

3.2. Välimine tahavaatepeegel peab olema nähtav läbi tuuleklaasi osa, mida pühib klaasipuhasti, või läbi külgakende, kui need on traktoril olemas.

3.3. Välimised tahavaatepeeglid ei tohi ulatuda traktori või traktori ja sellega ühendatud haagise välimisest gabariidist kaugemale, kui on vajalik punktis 5 nimetatud nägemisväljade tagamiseks.

3.4. Kui tahavaatepeegli alumine äär on koormatud traktori korral maapinnast vähem kui 2 m kõrgusel, ei tohi tahavaatepeegel ulatuda traktori või traktori ja sellega ühendatud haagise üldlaiusest, mis on mõõdetud ilma tahavaatepeegliteta, kaugemale kui 0,20 m.

3.5. Tahavaatepeeglid, mille kohta kehtivad punktides 3.3 ja 3.4 sätestatud nõuded, võivad traktori lubatud maksimaalsest laiusest kaugemale ulatuda.

4. Reguleerimine

4.1. Juhil peab olema võimalik reguleerida kõiki sisemisi tahavaatepeegleid juhtimisasendist.

4.2. Juhil peab olema võimalik reguleerida välimist tahavaatepeeglit juhtimiskohalt lahkumata. Peegli asendi võib fikseerida ka traktorist väljaspool olles.

4.3. Punktis 4.2 sätestatud nõuded ei kehti välimistele tahavaatepeeglitele, mis pärast asendi muutmist liigutatakse automaatselt tagasi algasendisse või on liigutatavad tagasi algasendisse ilma tööriistade abita.

5. II klassi tahavaatepeeglite vaateväli

5.1. Vasak- või parempoolse välimise tahavaatepeegli vaateväli peab olema selline, et juht näeb taha vaadates vähemalt seda horisondini ulatuvat teetasandi osa, mis jääb vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelsest tasapinnast vastavalt vasakule või paremale ning mis läbib traktori või traktori ja sellega ühendatud haagise üldlaiuse vasak- või parempoolseimat punkti.

5.2. Tootjad võivad valida, kas kohaldada punktis 5.1 sätestatud nõudeid või standardi ISO 5721-2:2014 nõudeid.

▼M1









X LISA

Juhi teabesüsteeme käsitlevad nõuded

1. Mõisted

„Virtuaalsed terminalid” — kuvaritega elektroonilised pardateabesüsteemid, mis annavad juhile visuaalset teavet sõiduki ja selle süsteemide toimimise kohta ning mis võimaldavad juhil jälgida ja juhtida erinevaid funktsioone puutetundliku ekraani või klaviatuuri abil.

2. Nõuded

2.1. Juhi teabesüsteemid peavad olema projekteeritud nii, et juhi tähelepanu hajumine oleks võimalikult väike, edastades samal ajal vajalikku teavet.

2.2. Digiekraanil mittekeelelisel viisil esitatud teave peab vastama standardi ISO 3767: 1. osa (1998 +A2:2012) ja 2. osa (2008) nõuetele.

▼B









LISA XI

Valgustust ja valgussignaalseadmeid ning nende valgusallikaid käsitlevad nõuded

1. Valgustid ja valgussignaalseadmed, kui need on paigaldatud T- ja C-kategooria sõidukitele, peavad vastama kõigile asjaomastele nõuetele, mis on sätestatud kõnealuste sõidukite suhtes kohaldatavates I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades.

2. Hõõgniit-, gaaslahendus- ning LED-lambid R-kategooria sõidukitele paigaldatud valgustitele ja valgussignaalseadmetele peavad vastama kõigile asjaomastele nõuetele, mis on sätestatud I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades nr 37, 99 ja 128.

3. Valgustid ja valgussignaalseadmed, kui need on paigaldatud R- ja S-kategooria sõidukitele, peavad vastama kõigile asjaomastele O-kategooria sõidukite nõuetele, mis on sätestatud I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades.









XII LISA

Valgustusseadmeid käsitlevad nõuded

1. Mõisted

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

1.1. „püsttasapind” –sõiduki keskpikitasapinnaga risti asetsev vertikaaltasapind;

1.2. „sõltumatud laternad” –laternad, millel on eraldi klaasid, eraldi valgusallikad ja eraldi korpused;

1.3. „grupeeritud laternad” –eraldi klaaside ja eraldi valgusallikate, kuid ühise korpusega laternad;

1.4. „kombineeritud laternad” –eraldi klaaside, kuid ühise valgusallika ja korpusega laternad;

1.5. „vastastikku ühendatud laternad” –laternad, millel on eraldi valgusallikad (või üks erinevatel tingimustel töötav valgusallikas), täielikult või osaliselt ühised klaasid ja ühine korpus;

1.6. „muudetava asendiga laternad” –sõidukile paigaldatud laternad, mida saab sõiduki suhtes liigutada ilma küljest võtmata;

1.7. „kaugtulelatern” –latern, mida kasutatakse pika teeosa valgustamiseks sõiduki ees;

1.8. „lähitulelatern” –latern, mida kasutatakse tee valgustamiseks sõiduki ees, ilma et laterna ere tuli pimestaks vastassuunas liikuvate sõidukite juhte ja teisi liiklejaid ega tekitaks nendele muid ebamugavusi;

1.9. „peitlatern” – esilatern, mis on osaliselt või täielikult peidetav, kui seda ei kasutata. Seda saab peita liikuva katte abil, esilaterna ümberpaigutamise teel või mis tahes muul sobival viisil. Mõistet „sissetõmmatav” kasutatakse eelkõige sellise peitlaterna puhul, mille saab ümberpaigutamise teel autokere sisse peita;

1.10. „eesmine udutulelatern” –latern, mida kasutatakse tee valgustamiseks udus, lumesajus, vihmasajus või tolmupilvedes;

1.11. „tagurdustulelatern” –latern, mida kasutatakse tee valgustamiseks sõiduki taga ja teiste liiklejate hoiatamiseks, et sõiduk tagurdab või hakkab tagurdama;

1.12. „suunatulelatern” –latern, mida kasutatakse teiste liiklejate teavitamiseks sõidukijuhi kavatsusest muuta suunda kas paremale või vasakule;

1.13. „ohutuli” –seade, mis võimaldab sõiduki kõigi suunatulelaternate samaaegset toimimist tähelepanu juhtimiseks asjaolule, et sõiduk kujutab ajutiselt teistele liiklejatele erilist ohtu;

1.14. „piduritulelatern” –latern, millega antakse sõiduki taga olevatele liiklejatele teada, et sõiduki pikisuunalise liikumise aeglustumine on tahtlik;

1.15. „tagumine numbritulelatern” –seade, mida kasutatakse tagumise numbrimärgi jaoks ettenähtud ala valgustamiseks; see võib koosneda mitmest optilisest osisest;

1.16. „eesmine ääretulelatern” –latern, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku ja laiuse märkimiseks eestpoolt vaadatuna;

1.17. „tagumine ääretulelatern” –latern, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku ja laiuse märkimiseks tagantpoolt vaadatuna;

1.18. „tagumine udutulelatern” –latern, mille abil tehakse sõiduk tiheda udu korral tagantpoolt paremini märgatavaks;

1.19. „seisutulelatern” –latern, mida kasutatakse tähelepanu juhtimiseks pargitud sõidukile asulas. Sellisel juhul asendab see eesmisi ja tagumisi ääretulelaternaid;

1.20. „ülemine ääretulelatern” –külgserva äärmise punkti lähedusse võimalikult kõrgele paigaldatud latern, mis on mõeldud sõiduki kogulaiuse selgeks märgistamiseks. Kõnealune latern on mõeldud täienduseks teatavate sõidukite eesmistele ja tagumistele ääretulelaternatele, juhtides eriti tähelepanu sõiduki suurusele;

1.21. „töötulelatern” –seade tööala või -toimingu valgustamiseks;

1.22. „helkur” – seade, mis valguse peegeldumise abil sõidukiga ühendamata valgusallikalt näitab sõiduki kohalolekut valgusallika lähedal asuvale vaatlejale. Käesoleva lisa tähenduses ei loeta helkuriteks: — valgust tagasipeegeldavaid numbrimärke; — muid märke ja valgust tagasipeegeldavad märke, mida kokkuleppeosalise tehnilise kirjelduse kohaselt tuleb kasutada teatava kategooria sõidukitel või teatavate kasutusviiside puhul;

1.23. „küljeääretule latern” –latern, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks küljelt vaadatuna;

1.24. „päevatulelatern” –ettepoole suunatud latern, mis on ette nähtud sõiduki nähtavamaks tegemiseks päevase sõidu ajal;

1.25. „nurgalatern” –latern, mida kasutatakse selle teeosa, mis asub sõiduki eesmise nurga juures ja sellel küljel, kuhu sõiduk keerama hakkab, täiendavaks valgustamiseks;

1.26. „väline ukse avamisel süttiv latern” –latern, mis annab täiendavat valgust, et aidata juhil või kaassõitjal sõidukisse siseneda või sealt väljuda või valgustab laadimistöödel;

1.27. „manööverdustulelatern” –latern, mida kasutatakse sõidukiga külgneva ala täiendavaks valgustamiseks aeglaste manöövrite ajal;

1.28. „kohanduvate esitulede süsteem” –I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 123 kohaselt tüübikinnituse saanud valgustusseade, mis kindlustab lähitule erinevate omadustega valgusvihkude automaatse kohandumise sõltuvalt erinevatest mootorsõiduki kasutustingimustest ja kui on seadistatud, siis ka kaugtule valgusvihkude automaatse kohandumise;

1.29. „valgusava” – peegeldiga kaugtulelaterna, peegeldiga lähitulelaterna ja peegeldiga eesmise udutulelaterna puhul peegeldi täisava ortogonaalprojektsioon või ellipsoidpeegeldiga esilaternate puhul hajutiklaasi projektsioon püsttasapinnal. Kui laterna valgust kiirgava pinna osa ulatub ainult üle peegeldi täisava, võetakse valgusavana arvesse ainult selle osa projektsioon. Lähitulelaterna puhul piirneb valgusava valguse ja varju piirjoone projektsiooniga hajutiklaasidel. Teineteise suhtes reguleeritava peegeldi ja laternaklaasi puhul reguleeritakse need keskasendisse;

1.30. „valgusava” – tagumise ääretulelaterna, seisutulelaterna ning ilma helkurita kaugtulelaterna, lähitulelaterna ja eesmise udutulelaterna puhul laterna ortogonaalprojektsioon pinnal, mis asetseb risti laterna nullteljega ning on kokkupuutes laterna välise valgust kiirgava pinnaga, mis piirneb kõnealusel tasandil paiknevate ekraanide servadega, millest igaüks laseb läbi ainult 98 % kogu valgustugevusest nulltelje suunas. Valgussignaalseadme puhul, mille valgusava on täielikult või osaliselt ümbritsetud mõne muu funktsiooni valgusavaga või valgustamata pinnaga, võib kõnealust valgusava ennast lugeda valgust kiirgavaks pinnaks;

1.31. „helkuri või signaaltahvli või -kile valgusava” –vastavalt helkurite osiste tüübikinnitusprotseduuri käigus taotleja esitatud andmetele helkuri ortogonaalprojektsioon pinnal, mis asetseb risti helkuri nullteljega ning mis piirneb helkuri valgustpeegeldava pinna välisservadega kokkupuutuvate ja nullteljega paralleelsete pindadega. Seadme valgusava alumise ja ülemise piirjoone ning külgmiste piirjoonte määramiseks kasutatakse ainult vertikaalseid ja horisontaalseid pindu;

1.32. „välimine valgust kiirgav pind” –valgustus- või valgussignaalseadet ümbritseva läbipaistva hajutiklaasi välispinna osa, mis võimaldab seadmel valgust kiirata;

1.33. „nähtav pind” –määratletud vaatlussuunas – kas laternaklaasi välispinnale projekteeritud valgusava piirjoone ortogonaalprojektsioon või valgust kiirgava pinna ortogonaalprojektsioon vaatlussuunaga risti asetseval tasapinnal ning kokkupuutes laternaklaasi kõige välimise punktiga;

1.34. „nulltelg” –valgussignaalseadmele iseloomulik telg, mille määrab kindlaks laterna tootja fotomeetrilistel mõõtmistel võrdlussuunana (H = 0°, V = 0°) kasutamiseks ja laterna kinnitamiseks sõidukile;

1.35. „nullkese” –nulltelje ja välise valgust kiirgava pinna lõikepunkt, mille määrab kindlaks laterna tootja;

1.36. „geomeetrilise nähtavuse nurgad” –nurgad, mis määravad kindlaks miinimumruuminurga välja, mille ulatuses laterna nähtav valgust kiirgav pind on nähtav. See ruuminurga väli määratakse kindlaks kera segmentide abil, mille kese langeb ühte laterna nullkeskmega ning mille ekvaator on paralleelne maapinnaga. Segmendid määratakse vastavalt nullteljele. Horisontaalnurgad β vastavad pikkusele ja vertikaalnurgad α vastavad laiusele;

1.37. „kaugeim välisserv” – sõiduki mõlemal küljel – tasapind, mis on paralleelne sõiduki keskpikitasapinnaga ning langeb ühte sõiduki külgmise välisservaga, välja arvatud projektsioon, mille tekitavad: 1) rehvid maapinnaga kokkupuutepunkti lähedal ning rehvimanomeetrite ühenduskohad ja rehvi pumpamise/tühjendamise seadmed/torustik; 2) ratastele paigaldatavad libisemisvastased vahendid; 3) tahavaatepeeglid; 4) külgmised suunatulelaternad, ülemised ääretulelaternad, eesmised ja tagumised ääretulelaternad, seisutulelaternad ja külgmised helkurid; 5) sõidukile kinnitatud tollitõkendid ning nende kinnitus- ja kaitsevahendid;

1.38. „gabariitlaius” –eespool toodud kaugeima välisserva definitsioonis määratletud kahe vertikaaltasapinna vaheline kaugus;

1.39. „üksiklatern”: 1.39.1. seade või seadme osa, millel on üks valgustav või valgussignaali funktsioon ja üks või mitu valgusallikat ning üks nulltelje suunas asuv nähtav pind, mis võib olla pidev või koosneda kahest või enamast eraldiseisvast osast, või 1.39.2. koost, mille osadeks on sama funktsiooniga kaks identset või erinevat sõltumatut laternat, mis on saanud tüübikinnituse D-tüüpi laternana ning on paigaldatud nii, et: 1.39.2.1. nende nähtavate pindade projektsioon nulltelje suunas moodustab vähemalt 60 % kõnealuste nähtavate pindade nulltelje suunas asuvaid projektsioone ümbritseva kõige väiksema ristküliku pindalast, või nii, et 1.39.2.2. kahe külgneva/kokkupuutuva eraldi osa vaheline kaugus nullteljega risti mõõdetuna ei ületa 15 mm, või 1.39.3. koost, mille osadeks on kaks identset või erinevat sõltumatut helkurit, mis on saanud eraldi tüübikinnituse ning on paigaldatud nii, et 1.39.3.1. nende nähtavate pindade projektsioon nulltelje suunas moodustab vähemalt 60 % kõnealuste nähtavate pindade nulltelje suunas asuvaid projektsioone ümbritseva kõige väiksema ristküliku pindalast, või nii, et 1.39.3.2. kahe külgneva/kokkupuutuva eraldi osa vaheline kaugus nullteljega risti mõõdetuna ei ületa 15 mm;

1.40. „kaks laternat” –üks ribakujuline valgust kiirgav pind, kui see asetseb sümmeetriliselt sõiduki keskpikitasapinna suhtes, ulatub mõlemal küljel vähemalt 0,4 m kaugusele sõiduki kaugeimast välisservast ning on vähemalt 0,8 m pikk. Sellise pinna valgustamiseks on vaja vähemalt kahte valgusallikat, mis on paigutatud võimalikult lähedale selle pinna piiridele. Valgust kiirgav pind võib koosneda mitmest kõrvuti asetsevast osast tingimusel, et mitme üksiku valgust kiirgava pinna projektsioonid samal püsttasapinnal hõlmavad vähemalt 60 % nende üksikute valgust kiirgavate pindade projektsioone ümbritseva väikseima ristküliku pindalast;

1.41. „laternatevaheline kaugus” –kahe samasuunalise laterna puhul kaugus kahe valgusava piirjoonte ortogonaalprojektsioonide vahel kõnealuse suunaga risti asetseval tasapinnal;

1.42. „valikuline” –valgussignaalseadme paigaldamine on jäetud tootja otsustada;

1.43. „töökorras oleku märguanne” –nähtav või kuuldav signaal (või mis tahes samaväärne signaal), mis näitab, et seade on sisse lülitatud ja töökorras;

1.44. „seadme kiiratava valguse värvus” —I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 48 sätestatud kiiratava valguse värvus;

1.45. „nähtavamaks tegev märgistus” –seade, mis on ette nähtud sõiduki nähtavamaks tegemiseks valguse peegeldumise abil sõidukiga ühendamata valgusallikalt selle lähedal asuva vaatleja jaoks vaadatuna küljelt või tagantpoolt (ning haagiste puhul ka eest);

1.46. „sisselülitatuse märgulamp” –märgulamp, mis näitab seadme sisselülitatust, kuid mitte selle töökorras olekut;

1.47. „aeglaselt liikuva sõiduki tagumine tunnusmärk” –ümardatud nurkade ning iseloomuliku mustriga kolmnurkne märk, mis on kaetud retrorefleksiivse ja fluorestseeruva materjali või seadisega (1. klass) või ainult retrorefleksiivsete materjalide või retrorefleksiivsete seadistega (2. klass) (vt nt I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 69);

1.48. „paar” –sõiduki vasakul ja paremal küljel asuvate ühesuguse funktsiooniga laternate komplekt;

1.49. „H-tasapind” –laterna nullkeset läbiv horisontaalne tasapind;

1.50. „valgustusfunktsioon” –seadmest kiirgav valgus, valgustamaks teed ja sõiduki liikumissuunas asuvaid objekte;

1.51. „valgussignaali funktsioon” –seadmest kiirgav või sellelt peegelduv valgus, andmaks teistele liiklejatele visuaalset teavet sõiduki olemasolu, identifitseerimistunnuste ja/või liikumise muutumise kohta;

1.52. „valgusallikas” – üks või mitu nähtavat kiirgust kiirgavat elementi, mis on ühendatud ühe või mitme läbipaistva mähisega ning mehaanilise ja elektrilise ühenduse alusega. Sisseehitatud välise hajutiklaasita valgustus- ja valgussignaalseadmete osana võib valgusallikas koosneda ka valgusjuhtme otsast;

1.53. „valgustusseadme, valgussignaalseadme või helkuri valgust kiirgav pind” –pind, nagu selle on joonisel esitanud seadme tootja tüübikinnituse taotluses.

2. Katsemenetlus ELi tüübikinnituse andmiseks

ELi tüübikinnituse taotlusele lisatakse punktides 2.1–2.4 osutatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjad:

2.1. sõidukitüübi kirjeldus seoses sõiduki mõõtmete ja väliskuju ning valgustus- ja valgussignaalseadmete arvu ja asendiga; tuleb täpsustada nõuetekohaselt märgistatud sõidukitüüp;

2.2. tootja poolt ettenähtud valgustus- ja signaalseadmete loetelu. Loetelu võib sisaldada iga funktsiooni kohta mitut tüüpi seadmeid. Lisaks sellele võib loetelu sisaldada iga funktsiooni kohta lisamärkust „või samaväärsed seadmed”;

2.3. valgustus- ja signaalseadmeid tervikuna kujutav diagramm, millel on esitatud eri seadmete asend sõidukil;

2.4. iga laterna kohta joonis või joonised, millel on kujutatud laterna, valgustusseadme või märgutulelaterna, v.a helkuri valgusava. Valgustusseadme, valgussignaalseadme või helkuri valgust kiirgav pind peab vastama järgmistele tingimustele: 2.4.1 kui hajutiklaas on tekstuuriga, peab valgust kiirgav pind olema terve hajutiklaasi välispind või osa sellest; 2.4.2 kui hajutiklaas on tekstuurita, võib hajutiklaasi välja jätta ning valgust kiirgav pind on see, mis on näidatud joonisel.

2.5. Tüübikinnituskatseid korraldavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada tühimassiga valgustus- ja signaalseadmete täiskomplektiga sõiduk, mille tüüp vastab tüübikinnituse saamiseks esitatule.

▼M1

3. Tüübikinnituse andmine

Punktides 2.1–2.4 nimetatud ELi tüübikinnitusmenetluse käigus esitatavate dokumentide näidised on sätestatud rakendusmääruse (EL) 2015/504 I lisas.

4. Tüübikinnitusnumber ja -märk

Igale käesolevas lisas sätestatud nõuete kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukile antakse tüübikinnitusnumber ja -märk vastavalt rakendusmääruse (EL) 2015/504 IV lisas sätestatud näidisele.

▼B

5. Üldspetsifikatsioonid

5.1. Valgustus- ja valgussignaalseadmed peavad olema paigaldatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes, olenemata võimalikust vibratsioonist, säiliksid nende punktides 5.2–5.21 ja 6 ning 1., 2. ja 3. liites ettenähtud karakteristikud sellisel määral, et sõiduk vastaks punktides 5.2, 5.4, 5.5, 5.7, 5.9, 5.10.1, 5.11.1, 5.11.2, 5.11.3.2, 5.17.1.1, 5.18.3 ja 6 ettenähtud nõuetele. Eelkõige peab olema välistatud laternate tahtmatu reguleerimine.

5.2. Sõidukid peavad olema varustatud kas standardis ISO 1724:2003 („6- või 12voldiste elektrisüsteemidega sõidukite elektriühendused, mida rakendatakse eriti erasõiduautode ja kerghaagiste või haagissuvilate puhul”) või standardis ISO 1185:2003 („Elektriühendused vedavate sõidukite ja veetavate tehnoloogiliste haagismasinate vahel, millel on 24voldine elektrisüsteem ja mida kasutatakse rahvusvaheliseks kaubanduslikuks transpordiks”) sätestatud püsivalt ühendatud pistikupesaga või mõlemaga, kui neil on ühendus haakeriistade või paigaldatavate masinate ühendamiseks. Peale selle võivad sõidukid olla varustatud standardi ISO 3732: 2003 (Elektriühendused vedavate ja veetavate sõidukite vahel - (täiendav) 12S-tüüpi seitsme kontaktiga pistik 12voldise toitepingega sõidukitele) kohase täiendava seitsme kontaktiga pistikuga.

5.3. Kaugtule-, lähitule- ja eesmised udutulelaternad peavad olema paigaldatud sellisel viisil, et neid oleks kerge õigesti reguleerida.

5.4. Kõigi valgussignaalseadmete puhul peab laterna nulltelg pärast laterna sõidukile paigaldamist olema paralleelne teel liikuva sõiduki kandetasapinnaga; lisaks sellele peab see külgmiste helkurite ja küljeääretule laternate puhul olema risti sõiduki keskpikitasapinnaga ning muude signaalseadmete puhul kõnealuse tasapinnaga paralleelne. Lubatud hälve igas suunas on ± 3°. Järgida tuleb ka kõiki tootjapoolseid paigaldamisega seotud erinõudeid.

5.5. Konkreetsete juhiste puudumise korral kontrollitakse laternate kõrgust ja suunda tasasele horisontaalsele pinnale asetatud tühimassiga sõidukil.

5.6. Erinõuete puudumise korral peab paarislatern olema: 5.6.1. keskmise pikitasapinna suhtes sümmeetriliselt asetatud; 5.6.2. üksteise ja keskmise pikitasapinna suhtes sümmeetriliselt asetatud; 5.6.3. vastav ühesugustele kolorimeetriliste nõuetele ning 5.6.4. olema peamiselt ühesuguste fotomeetriliste näitajatega.

5.7. Ebasümmeetrilise väliskujuga sõidukite puhul peavad punktides 5.6.1 ja 5.6.2 sätestatud nõuded olema täidetud võimalikult suures ulatuses. Need nõuded loetakse täidetuks, kui kahe laterna kaugus keskmisest pikitasapinnast ja kandetasapinnast on võrdne.

5.8. Grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad 5.8.1 Laternad võivad olla grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tingimusel, et täidetud on kõik värvust, asendit, suunda, geomeetrilist nähtavust, elektrilisi ühendusi käsitlevad ja muud nõuded (kui neid on). 5.8.1.1. Laterna fotomeetrilised ja kolorimeetrilised nõuded peavad olema täidetud, kui kõik muud funktsioonid, mille alusel laternat grupeeritakse, kombineeritakse või vastastikku ühendatakse, on välja lülitatud. Kui eesmine või tagumine ääretulelatern on vastastikku ühendatud ühe või enama funktsiooniga, mida saab koos sisse lülitada, peavad kõigi teiste funktsioonide värvusnõuded olema täidetud, kui vastastikku ühendatud funktsioonid ning eesmised ja tagumised ääretulelaternad on sisse lülitatud. 5.8.1.2. Piduritulelaternad ja suunatulelaternad ei tohi olla vastastikku ühendatud. 5.8.1.3. Kui grupeeritud on aga piduritulelaternad ja suunatulelaternad, peavad olema täidetud järgmised tingimused: 5.8.1.3.1. nullteljega risti asetseval tasandil ei tohi nende laternate nähtavate pindade projektsioone läbiv ükski horisontaalne ega vertikaalne sirge lõikuda enam kui kahe piirjoonega, mis eraldavad külgnevaid erinevat värvi alasid; 5.8.1.3.2. nende nulltelje suunas nähtavad pinnad, mis paiknevad valgust kiirgava pinna piires, ei tohi kattuda. 5.8.2. Kui üksiklaterna nähtav pind koosneb kahest või enamast eraldi osast, peab see vastama järgmistele nõuetele: 5.8.2.1. kas eraldi osade koguprojektsioon läbipaistva materjali välispinnaga kokkupuutuval tasandil, mis asetseb nullteljega risti, peab moodustama vähemalt 60 % kõnealust projektsiooni ümbritseva kõige väiksema ristküliku pinnast või ei tohi kahe külgneva/kokkupuutuva eraldi osa vaheline kaugus nullteljega risti mõõdetuna ületada 15 mm. Seda nõuet ei rakendata helkurite puhul; 5.8.2.2. seotud laternate puhul ei tohi külgnevate valgust kiirgavate pindade vahe nullteljega risti mõõdetuna ületada 75 mm.

5.9. Suurimat kõrgust maapinnast mõõdetakse nähtava pinna kõige kõrgemast punktist ning väikseimat kõrgust nähtava pinna kõige madalamast punktist nulltelje suunas. Kui (väikseim ja suurim) kõrgus maapinnast vastab selgelt käesoleva eeskirja nõuetele, ei ole ühegi nähtava pinna täpseid piirjooni vaja määrata. Laternad peavad olema paigaldatud sellisel viisil, et sõiduk vastab selle suurimat kõrgust käsitlevatele kohaldatavatele õigusaktidele. 5.9.1. Geomeetrilise nähtavuse nurkade vähendamiseks tuleb laterna asend seoses kõrgusega maapinnast mõõta H-tasapinnast. 5.9.2. Eesmiste lähitulelaternate puhul mõõdetakse minimaalset kõrgust maapinna suhtes optilise süsteemi (nt helkuri, hajutiklaasi, projektsioonihajuti) heidetud valguskujundi madalaimast servast, olenemata vastava süsteemi otstarbest. 5.9.3. Laiuse puhul määratakse asend nulltelje suunas nähtava pinna sellest servast, mis on sõiduki keskpikitasapinnast kõige kaugemal, kui viidatakse üldisele laiusele, ja nähtava pinna sisemistest servadest nulltelje suunas, kui viidatakse laternatevahelisele kaugusele. Kui asend vastab laiust silmas pidades selgelt käesolevas määruses sätestatud nõuetele, ei ole ühegi nähtava pinna täpseid servi vaja määrata.

5.10. Erinõuete puudumise korral ei tohi laterna fotomeetrilisi omadusi (näiteks valgustugevus, värvus, valgusava jne) sel ajal, kui latern on sisse lülitatud, tahtlikult muuta. 5.10.1. Suunatulelaternad ja ohutuled peavad olema vilkuvad tuled. 5.10.2. Laterna fotomeetrilised omadused võivad muutuda väliskeskkonna valguse tõttu, teiste laternate sisselülitamise tagajärjel või kui laternaid kasutatakse muu valgustusfunktsiooni täitmiseks, eeldusel et kõik fotomeetriliste omaduste muutused vastavad asjaomase laterna tehnilistele tingimustele.

5.11. Sõiduki ees ei tohi olla nähtav laternast lähtuv ja segadust tekitada võiv punane tuli ning sõiduki taga ei tohi olla nähtav laternast lähtuv segadust tekitada võiv valge tuli. Arvesse ei lähe sõiduki salongi paigaldatud valgustusseadmed. Kahtluse korral kontrollitakse kõnealuse nõude täitmist järgmiselt: 5.11.1. punase tule nähtavuse puhul ei tohi punase laterna nähtav pind, välja arvatud tagumine punane küljeääretuli, olla otse eest nähtav vaatlejale, kes liigub 1. vööndis, nagu on määratletud 1. liites; 5.11.2. valge tule puhul ei tohi valge laterna nähtav pind, v.a tagurdustulelaternad ja sõiduki küljele nähtavuse parandamiseks paigaldatud valge märgistus, olla tagant otse nähtav vaatlejale, kes liigub 2. vööndis 25 m kaugusel sõiduki taga asuval risttasapinnal (vt 1. liide); 5.11.3. vaatleja jaoks moodustavad vastavatel tasapindadel 1. ja 2. vööndi: 5.11.3.1. maapinnast vastavalt 1 m ja 2,2 m kõrgusel asuvad horisontaaltasapinnad; 5.11.3.2. laiuse kaks vertikaaltasapinda, mis moodustavad sõiduki keskpikitasapinnast väljapoole ees ja taga 15° nurga, läbivad sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelsete vertikaaltasapindade kokkupuutepunkti (kokkupuutepunkte) ja piiritlevad sõiduki kogulaiuse; kui kokkupuutepunkte on mitu, vastab kõige eesmine eesmisele tasapinnale ja kõige tagumine tagumisele tasapinnale.

5.12. Elektriühendused peavad olema sellised, et eesmisi ja tagumisi ääretulelaternaid (kui need on olemas), ülemisi ääretulelaternaid (kui need on olemas) ning numbritulelaternat on võimalik sisse ja välja lülitada ainult samaaegselt. Kõnealust tingimust ei kohaldata: 5.12.1. kui eesmised ja tagumised ääretulelaternad ja ka nende laternatega kombineeritud või vastastikku ühendatud küljeääretulelaternad on sisse lülitatud seisutulelaternatena; 5.12.2. eesmiste ääretulelaternate suhtes, kui nende funktsioon on asendatud punkti 5.13.1 kohaselt.

5.13. Elektriühendused peavad olema sellised, et kaugtule- ja lähitulelaternaid ning eesmisi udutulelaternaid on võimalik sisse lülitada ainult juhul, kui ka punktis 5.12 nimetatud laternad on sisse lülitatud. See nõue ei kehti siiski kaug- või lähitulelaternate kohta, kui nende hoiatavad valgussignaalid kujutavad endast kaugtulelaternate üksteisele lühikese intervalliga järgnevaid signaale või lähitulelaternate üksteisele lühikese intervalliga järgnevaid signaale või vaheldumisi kaug- ja lähitulelaternate üksteisele lühikese intervalliga järgnevaid signaale. 5.13.1. Lähituled ja/või kaugtuled ja/või eesmised udutulelaternad võivad täita eesmiste ääretulelaternate funktsiooni, eeldusel et 5.13.1.1. nende elektriühendused on sellised, et nende valgustusseadmete rikke korral lülituvad eesmised ääretulelaternad automaatselt sisse; ja 5.13.1.2. asendav latern/funktsioon vastab vastava ääretulelaterna puhul punktides 6.8.1–6.8.6 sätestatud nõuetele ja 5.13.1.3. asendavate laternate katsearuanded tõendavad vastavust punktis 5.13.1.2 esitatud nõuetele.

5.14. Töökorras oleku märgulambid võivad täita sisselülitatuse märgulampide funktsiooni.

5.15. Laternate ( 5 ) või helkurite kiiratava valguse värvus: 5.15.1. kaugtulelatern: valge; 5.15.2. lähitulelatern: valge; 5.15.3. eesmine udutulelatern: valge või selektiivkollane; 5.15.4. tagurdustulelatern: valge; 5.15.5. suunatulelatern: merevaikkollane; 5.15.6. ohutuli: merevaikkollane; 5.15.7. piduritulelatern: punane; 5.15.8. tagumine numbritulelatern: valge; 5.15.9. eesmine ääretulelatern: valge; 5.15.10. tagumine ääretulelatern: punane; 5.15.11. tagumine udutulelatern: punane; 5.15.12. seisutulelatern: ees valge, taga punane, merevaikkollane, kui see on vastastikku ühendatud külgmiste suunatulelaternatega või küljeääretule laternatega; 5.15.13. küljeääretule latern: merevaikkollane; kõige tagumine küljeääretule latern võib aga olla ka punane, kui see on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tagumise ääretulelaternaga, ülemise ääretulelaternaga taga, tagumise udutulelaternaga, pidurdustulelaternaga või kui see on grupeeritud tagumise helkuriga või moodustab koos tagumise helkuriga osa ühisest valgust kiirgavast pinnast; 5.15.14. ülemine ääretulelatern: ees valge, taga punane; 5.15.15. päevatulelatern: valge; 5.15.16. tagumine helkur, v.a kolmnurkne: punane; 5.15.17. tagumine helkur, kolmnurkne: punane; 5.15.18. eesmine helkur, v.a kolmnurkne: valge või värvitu; 5.15.19. külgmine helkur, v.a kolmnurkne: merevaikkollane; kõige taga asuv külgmine helkur võib aga olla ka punane, kui see on grupeeritud või moodustab osa ühisest valgust kiirgavast pinnast tagumise ääretulelaternaga, ülemise tagumise ääretulelaternaga, tagumise udutulelaternaga, pidurdustulelaternaga, kõige tagumise punase küljeääretulelaternaga või tagumise mittekolmnurkse helkuriga; 5.15.20. nurgalatern: valge; 5.15.21. nähtavamaks tegev märgistus: küljelt valge või kollane; tagant punane või kollane; 5.15.22. väline ukse avamisel süttiv latern: valge; 5.15.23. manööverdustulelatern: valge.

5.16. Peitlaternad 5.16.1. Laternate peitmine on keelatud, välja arvatud kaugtulelaternate, lähitulelaternate ja eesmiste udulaternate puhul. 5.16.2. Tööasendis valgustusseade peab jääma tööasendisse ka punktis 5.16.2.1 nimetatud talitlushäire puhul ning ka sellisel juhul, kui nimetatud talitlushäirega koos esineb mõni punktis 5.16.2.2 kirjeldatud talitlushäire. 5.16.2.1. Laterna kasutamiseks vajaliku toite puudumine. 5.16.2.2. Vooluringi katkestus, takistus või lühis või maaühendus, rikked hüdraulilistes või pneumojuhtmetes, kõritrossides, solenoidides või muudes osistes, mis juhivad ja kannavad üle peitseadmeid käivitavat voolu. 5.16.3. Iga rikke korral, mis mõjutab peitseadme(te) tööd, peavad laternad nende töötamise ajal jääma tööasendisse või neid peab saama tööasendisse panna ilma tööriistade abita. 5.16.4. Elektriga liigutatavaid valgustusseadmeid peab saama tööasendisse panna ja sisse lülitada ka ühe lülitusseadise abil, välistamata võimalust panna seadmed tööasendisse neid sisse lülitamata. Grupeeritud kaug- ja lähitulelaternate puhul on eespool nimetatud lülitusseadist vaja ainult lähitulelaternate sisselülitamiseks. 5.16.5. Juhiistmelt ei tohi olla võimalik tahtlikult peatada sisselülitatud esilaternate liikumist enne nende tööasendisse jõudmist. Kui on oht, et esilaternate liikumine pimestab teisi liiklejaid, siis võib neid sisse lülitada alles pärast lõppasendisse jõudmist. 5.16.6. Temperatuuri – 30 °C kuni + 50 °C puhul peab elektriga liigutatav valgustusseade jõudma tööasendisse kolme sekundi jooksul alates lülitusseadise esmakordsest käivitamisest.

5.17. Muudetava asendiga laternad 5.17.1. Kõigi laternate, välja arvatud kaugtulelaternate, lähitulelaternate ja vähemalt ühe paari tagumiste helkurite asend võib olla muudetav tingimusel, et: 5.17.1.1. kõnealused laternad jäävad sõiduki külge kinnitatuks, kui nende asendit muudetakse; 5.17.1.2. kõnealuseid laternaid on võimalik lukustada liiklustingimusteks vajalikku asendisse. Lukustamine peab olema automaatne.

5.18. Geomeetrilise nähtavusega seotud üldsätted 5.18.1. Lõpmatusest vaadatuna ei tohi geomeetrilise nähtavuse nurkade sees olla ühtegi takistust laterna nähtava valgust kiirgava pinna mis tahes osalt lähtuva valguse levikule. Takistusi ei võeta arvesse, kui need olid olemas juba laterna tüübikinnituse saamise ajal. 5.18.2. Kui mõõtmised tehakse laternale lähemal, peab sama täpsuse saamiseks vaatlussuunda paralleelselt nihutama. 5.18.3. Kui mõni sõiduki osa varjab paigaldatud laterna nähtava pinna mis tahes osa, siis tuleb tõendada, et takistusest varjamata laterna osa vastab laterna optilise osa tüübikinnitusel ettenähtud fotomeetrilistele väärtustele.

5.19. Laternate arv 5.19.1. Sõidukile paigaldatud laternate arv peab vastama käesoleva eeskirja erinõuetes määratud arvule.

5.20. Tagurdustulelaternate, ohutulede, tagumiste ääretulelaternate, tagumiste udutulelaternate, seisutulelaternate, päevatulelaternate ning kaugtulelaternate, lähitulelaternate, eesmiste udutulelaternate, tagurdustulelaternate ja nurgalaterna – viis viimast on ilma helkurita – valgusava käsitlevad üldsätted: valgusava alumise ja ülemise piirjoone ning külgmiste piirjoonte määramiseks kasutatakse ainult horisontaalsete ja vertikaalsete servadega ekraane, et teha kindlaks sõiduki kaugeimate servade vaheline kaugus ning kõrgus maapinnast. Valgusavade muu kasutamise puhul (nt kahe laterna või funktsiooni vaheline kaugus) kasutatakse valgusava piirjoone kuju. Ekraanid peavad olema paralleelsed, kuid kasutada võib muid suundi.

5.21. Laternate hulka loetakse ka helkureid ning seega peavad need vastama käesoleva lisa nõuetele.

6. Erinõuded

▼M1

6.1. Kaugtulelaternad (käesoleva määruse I lisas osutatud UNECE eeskirjad nr 1, 8, 20, 98, 112 ja 113)

6.1.1. Olemasolu: kohustuslik traktoritel, mille suurim valmistajakiirus on üle 40 km/h. Teistel traktoritel valikuline. Kaugtulelaternad on R- ja S-kategooria sõidukitel keelatud. Kaugtulelaternaid, mis on ettenähtud I lisas osutatud UNECE eeskirjas nr 1, on lubatud kasutada ainult nendel traktoritel, mille suurim valmistajakiirus ei ületa 40 km/h. Kaugtulelaternaid, mis on ettenähtud I lisas osutatud UNECE eeskirjades 1, 8 ja 20, on lubatud kasutada kuni 31. detsembrini 2020 ainult uutel traktoritüüpidel ja kuni 31. detsembrini 2020 ainult uutel traktoritel.

▼B

6.1.2. Arv: kaks või neli.

6.1.3. Järjestus: erinõuded puuduvad.

6.1.4 Asend 6.1.4.1. Laius: valgusava välisservad ei tohi ühelgi juhul olla sõiduki külgserva äärmisele punktile lähemal kui lähitulelaternate valgusava välisservad. 6.1.4.2. Kõrgus: erinõuded puuduvad. 6.1.4.3. Pikkus: sõiduki ees. See nõue loetakse täidetuks, kui kiiratav valgus ei tekita otse ega kaudselt sõidukijuhile sõiduki tahavaatepeeglite ja/või muude valgust peegeldavate pindade kaudu ebamugavusi.

6.1.5. Geomeetriline nähtavus: valgusava nähtavus, sealhulgas selle nähtavus aladel, mis asjaomases vaatlussuunas on valgustamata, peab olema tagatud laienevas ruumis, mille määratlevad valgusava perimeetrilt lähtuvad ning esilaterna nullteljega vähemalt 5° nurga moodustavad sirged.

6.1.6. Reguleeritus: ettepoole. Peale õige reguleerituse säilitamiseks vajalike seadmete ning juhul, kui sõidukil on kaks paari kaugtulelaternaid, võib üks paar, mis koosneb ainult kaugtulelaternatena toimivatest esilaternatest, olla pööratav olenevalt roolipööramisnurgast, kusjuures pööramistelg peab olema peaaegu vertikaalne.

6.1.7. Elektriühendused: kaugtulelatern võib olla sisse lülitatud kas samaaegselt või paarikaupa. Lähitule ümberlülitamisel kaugtuleks peab vähemalt üks paar kaugtulesid olema sisse lülitatud. Kaugtule ümberlülitamisel lähituleks peavad kõik kaugtulelaternad olema samaaegselt välja lülitatud. Lähitulelaternad ja kaugtulelaternad võivad olla korraga sisse lülitatud.

6.1.8. Sisselülitatuse märgulamp: kohustuslik.

6.1.9. Muud nõuded 6.1.9.1. Samaaegselt sisselülitatavate kaugtulede valgusvihu suurim valgustugevus kokku ei tohi olla üle 430 000 cd, mis vastab kontrollväärtusele 100. 6.1.9.2. Suurim valgustugevus saadakse mitmel esilaternal toodud üksikute maksimaalsete kontrollmärkide kokkuliitmise teel. Kontrollmärk 10 antakse kõigile esilaternatele, mis on tähistatud R-tähega või tähekombinatsiooniga CR.

▼M1

6.2. Lähitulelaternad (käesoleva määruse I lisas osutatud UNECE eeskirjad nr 1, 8, 20, 98, 112 ja 113)

6.2.1. Olemasolu: traktoritele peavad olema paigaldatud lähitulelaternad. Lähitulelaternad on R- ja S-kategooria sõidukitel keelatud. Lähitulelaternaid, mis on ettenähtud I lisas osutatud UNECE eeskirjas nr 1, on lubatud kasutada ainult nendel traktoritel, mille suurim valmistajakiirus ei ületa 40 km/h. Lähitulelaternaid, mis on ettenähtud I lisas osutatud UNECE eeskirjades 1, 8 ja 20, on lubatud kasutada kuni 31. detsembrini 2020 ainult uutel traktoritüüpidel ja kuni 31. detsembrini 2020 ainult uutel traktoritel.

▼B

6.2.2. Arv: kaks (või neli – vt punkt 6.2.4.2.4).

6.2.3. Järjestus: erinõuded puuduvad.

6.2.4. Asend 6.2.4.1. Laius: erinõuded puuduvad. 6.2.4.2. Kõrgus: 6.2.4.2.1. minimaalselt 500 mm; seda väärtust võib vähendada kuni 350 millimeetrini sõidukitel, mille maksimaalne laius ei ületa 1 300 mm; 6.2.4.2.2. maksimaalselt 1 500 mm. 6.2.4.2.3. Eespool nimetatud väärtust võib suurendada kuni 2 500 millimeetrini, kui 1 500 mm kõrgus ei ole sõiduki kuju, ehituse, konstruktsiooni või kasutamise eripära tõttu võimalik. 6.2.4.2.4. Sõidukitele, mille ette on võimalik paigaldada teisaldatavaid seadmeid, on lubatud lisaks punktides 6.2.4.2.1–6.2.4.2.3 nimetatud nõuete kohaselt paigaldatud laternatele paigaldada kaks lähitulelaternat kõrgusele kuni 4 000 mm, eeldusel et elektriühendused on sellised, et kahte paari lähitulelaternaid ei ole võimalik samaaegselt sisse lülitada. 6.2.4.3. Pikkus: võimalikult sõiduki ees; kiiratav valgus ei tohi siiski mingil juhul tekitada juhile otse ega kaudselt sõiduki tahavaatepeeglite ja/või muude valgust peegeldavate pindade kaudu ebamugavusi.

6.2.5. Geomeetriline nähtavus : määratletakse geomeetrilise nähtavuse nurkade α ja β abil. α = 15° üles- ja 10° allapoole; β = 45° välja- ja 5° sissepoole. Selle välja piires peab olema nähtav peaaegu kogu laterna nähtav pind. Laterna lähedal asuvad paneelid või muud seadmeosad ei tohi tekitada peegeldusi, mis põhjustavad ebamugavusi teistele liiklejatele.

6.2.6. Reguleeritus: ettepoole. 6.2.6.1. Vertikaalne reguleeritus 6.2.6.1.1. Kui lähitulelaternate kõrgus on suurem kui 500 mm või sellega võrdne ja väiksem kui 1 500 mm või sellega võrdne, peab lähitule valgusvihku olema võimalik suunata 0,5–6 % võrra allapoole. 6.2.6.1.2. Lähitulelaternad peavad olema reguleeritud nii, et laternast 15 m kauguselt mõõdetuna paikneks valgustatud vööndit valgustamata vööndist eraldav horisontaaljoon kõrgusel, mis oleks võrdne ainult poole maapinna ja laterna keskme vahelise kaugusega. 6.2.6.2. Lähitulelaterna reguleerimisseade (valikuline) 6.2.6.2.1. Esilaterna reguleerimisseade võib olla automaatne või käsitsi reguleeritav. 6.2.6.2.2. Pidevalt või aeg-ajalt käsitsi reguleeritavatel seadmetel on piirasend, millest on võimalik laternad tagasi viia algkaldesse tavaliste reguleerimiskruvide või sarnaste vahendite abil. Kõnealused käsitsi reguleeritavad seadmed peavad olema tööle rakendatavad juhiistmelt. Pidevalt reguleeritavatel seadmetel peavad olema kontrollmärgid, mille järgi saab kindlaks teha koormustingimused, mis nõuavad lähitule reguleerimist. 6.2.6.2.3. Lähituli ei tohi olla asendis, kus selle kaugus on väiksem kui esialgsel reguleerimisel.

6.2.7. Elektriühendused: lähituledele ümberlülitamisel peab lülitusseade lülitama samaaegselt välja kõik kaugtulelaternad. Lähitulelaternad võivad olla kaugtulelaternatega samaaegselt sisse lülitatud. Lähitulelaternate lisapaari paigaldamisel (nagu punktis 6.2.2) peavad elektriühendused olema sellised, et kaht lähitulelaternate paari ei saa samaaegselt sisse lülitada.

6.2.8. Sisselülitatuse märgulamp: valikuline.

6.2.9. Muud nõuded Lähitulelaternad, mille valgusallikas (valgusallikad) tekitab (tekitavad) peamise valgusvihu (nagu on määratletud I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 48) ning mille objektiivne koguvalgusvoog ületab 2 000 luumenit, on keelatud.

6.3. Eesmised udutulelaternad (I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 19)

6.3.1. Olemasolu: valikuline traktoritel. R- ja S-kategooria sõidukitel on keelatud.

6.3.2. Arv: kaks.

6.3.3. Järjestus: erinõuded puuduvad.

6.3.4. Asend 6.3.4.1. Laius: erinõuded puuduvad. 6.3.4.2. Kõrgus: vähemalt 250 mm maapinnast. Ükski valgusava punkt ei ole kõrgemal kui kõige kõrgem lähitulelaterna valgusava punkt. 6.3.4.3. Pikkus: võimalikult sõiduki ees; kiiratav valgus ei tohi siiski mingil juhul tekitada juhile otse ega kaudselt sõiduki tahavaatepeeglite ja/või muude valgust peegeldavate pindade kaudu ebamugavusi.

6.3.5. Geomeetriline nähtavus : määratletakse geomeetrilise nähtavuse nurkade α ja β abil. α = 5° üles- ja allapoole; β = 45° välja- ja 5° sissepoole.

6.3.6. Reguleeritus: ettepoole. Need peavad olema suunatud ette, ilma et need pimestaksid või häiriksid vastassuunas liikuvate sõidukite juhte ja teisi liiklejaid.

6.3.7. Elektriühendused: udutulelaternaid peab saama sisse või välja lülitada sõltumata kaug- või lähitulelaternatest ja vastupidi.

6.3.8. Sisselülitatuse märgulamp: valikuline.

6.4. Tagurdustulelaternad (I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 23)

6.4.1. Olemasolu: valikuline.

6.4.2. Arv: üks või kaks.

6.4.3. Järjestus: erinõuded puuduvad.

6.4.4. Asend 6.4.4.1. Laius: erinõuded puuduvad. 6.4.4.2. Kõrgus: mitte alla 250 mm ja mitte üle 1 200 mm maapinnast. Kui sõiduki kuju, ehitus, konstruktsioon või kasutamise omapära ei võimalda hoida laternat lubatud 1 200 mm kõrgusel, võib selle kõrgust suurendada kuni 4 000 millimeetrini. Viimasel juhul tuleb latern paigaldada allapoole kaldega vähemalt 3°, kui paigalduskõrgus on vähemalt 2 000 mm ja mitte rohkem kui 3 000 mm, ja vähemalt 6°, kui paigalduskõrgus on vähemalt 3 000 mm ja mitte üle 4 000 mm. Kallet pole vaja, kui paigalduskõrgus on kuni 2 000 mm. 6.4.4.3. Pikkus: sõiduki taga.

6.4.5. Geomeetriline nähtavus : määratletakse geomeetrilise nähtavuse nurkade α ja β abil. α = 15° üles- ja 5° allapoole; β = 45° paremale ja vasakule, kui laternaid on ainult üks; β = 45° välja- ja 30° sissepoole, kui neid on kaks.

6.4.6. Reguleeritus: tahapoole.

6.4.7. Elektriühendused: latern saab süttida või jääda põlema ainult juhul, kui tagasikäik on sisse lülitatud, ning — kas mootor töötab — või üks mootori käivitamist või seiskamist juhtiv seadis on mootori tööd võimaldavas asendis.

6.4.8. Märgulamp: valikuline.

6.5. Suunatulelaternad (I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 6). 6.5.1. Olemasolu: traktorid ning R- ja S-kategooria sõidukid peavad olema varustatud suunatulelaternatega. Suunatulelaternate tüübid jagunevad kategooriatesse (1, 1a, 1b, 2a, 2b ja 5), mille paigaldamisel traktorile on kindel järjestus (A–D). Järjestus A on lubatud ainult traktoritel, mille kogupikkus ei ole suurem kui 4,60 m ja mille valgusavade välisservade vaheline kaugus ei ole suurem kui 1,60 m. Järjestused B, C ja D kehtivad kõigi traktorite suhtes. Haagiste ja haakeriistade puhul tuleb kasutada 2. kategooria laternaid. Sõidukid võivad olla varustatud lisasuunatulelaternatega. 6.5.2. Arv: seadmete arv peab võimaldama anda signaale, mis vastavad ühele punktis 6.5.3 osutatud järjestustest. 6.5.3. Järjestus: suunatulelaternate arv, asend ja horisontaalne nähtavus peavad olema sellised, et nad saaksid anda märku viisil, mis vastavaks vähemalt ühele allpool kirjeldatud järjestusele (vt ka 2. liide). Nähtavusnurgad on diagrammidel viirutatud; esitatud on minimaalsed väärtused, mida võib ületada; kõik nähtavusnurgad on mõõdetud valgusava keskmest. 6.5.3.1. A kaks eesmist suunatulelaternat (kategooria 1, 1a või 1b), kaks tagumist suunatulelaternat (kategooria 2a). Need laternad võivad olla sõltumatud, grupeeritud või kombineeritud. B kaks eesmist suunatulelaternat (kategooria 1, 1a või 1b), kaks korduvat külgmist suunatulelaternat (5. kategooria), kaks tagumist suunatulelaternat (kategooria 2a). Eesmised ja korduvad külgmised laternad võivad olla sõltumatud, grupeeritud või kombineeritud. C kaks eesmist suunatulelaternat (kategooria 1, 1a või 1b), kaks tagumist suunatulelaternat (kategooria 2a), kaks korduvat külgmist suunatulelaternat (5. kategooria). D kaks eesmist suunatulelaternat (kategooria 1, 1a või 1b), kaks tagumist suunatulelaternat (kategooria 2a). 6.5.3.2. Haagiste ja haakeriistade puhul: kaks tagumist suunatulelaternat (2. kategooria). 6.5.4. Asend 6.5.4.1. Laius: välja arvatud järjestuse C 1. kategooria suunatulelaternate puhul ja täiendavate suunatulelaternate puhul ei tohi sõiduki keskpikitasapinnast kaugeim valgusava punkt olla sõiduki äärmisest külgserva punktist kaugemal kui 400 mm. Ühe laternapaari kahe valgusava siseservade vaheline kaugus ei tohi olla alla 500 mm. Kui tagumise suunatulelaterna ja vastava tagumise ääretulelaterna vaheline vertikaalkaugus ei ole üle 300 mm, siis võib sõiduki külgserva äärmise punkti ja tagumise suunatulelaterna välisserva vaheline kaugus ületada sõiduki välisserva äärmise punkti ja vastava tagumise ääretulelaterna välisserva vahelise kauguse kõige rohkem 50 mm võrra. Eesmiste suunatulelaternate valgusava peab olema vähemalt 40 mm kaugusel lähitulelaternate või eesmiste udutulelaternate (kui need on olemas) valgusavast. Väiksem kaugus on lubatud juhul, kui valgustugevus suunatulelaterna nullteljel on vähemalt 400 cd. 6.5.4.2. Kõrgus: vähemalt 400 mm ja kuni 2 500 mm ning täiendavate suunatulelaternate puhul kuni 4 000 mm maapinnast. Sõidukitel, mille maksimaalne laius ei ületa 1 300 mm, vähemalt 350 mm maapinnast. 6.5.4.3. Pikkus: kaugus 1. kategooria suunatule (järjestus B) ja 5. kategooria suunatule (järjestused B ja C) valgusava nullkeskme ja traktori kogupikkuse eesmist piirjoont tähistava püsttasapinna vahel ei tohi olla üle 1 800 mm. Kui traktori ehituse tõttu ei ole võimalik täita minimaalse nähtavusnurgaga seotud nõuet, siis võib kõnealust kaugust suurendada 2 600 millimeetrini. 6.5.5. Geomeetriline nähtavus : Horisontaalnurgad : vt 2. liidet. Vertikaalnurgad : horisontaaltasapinnast 15° üles- ja allapoole. Vertikaalnurka horisontaaltasapinnast allpool võib vähendada 10 kraadini järjestustele B ja C vastavate külgmiste korduvate suunatulelaternate puhul, kui nende kõrgus maapinnast ei ole üle 1 900 mm. Sama kehtib järjestustele B ja D vastavate 1. kategooria suunatulelaternate puhul. 6.5.6. Reguleeritus: kui tootja on ette näinud laterna paigaldamisega seotud erinõuded, siis tuleb neid täita. 6.5.7. Elektriühendused: suunatulelaternad lülituvad sisse muudest laternatest sõltumatult. Kõik sõiduki ühel küljel asuvad suunatulelaternad lülitatakse sisse ja välja ühe lülitusseadise abil ning peavad vilkuma ühe ja sama intervalliga. 6.5.8. Töökorras oleku märguanne: traktor peab olema varustatud töökorras oleku märguannetega kõigi suunatulelaternate puhul, mis ei ole otseselt sõidukijuhi vaateväljas. See võib olla optiline või helisignaal või mõlemad. Optiline märgulamp on roheline vilkuv tuli, mis lülitub kõigi muude suunatulelaternate kui korduvate külgmiste suunatulelaternate talitlushäire puhul välja või on sisse lülitatud, kuid ei vilgu, või mille vilkumissagedus muutub märgatavalt. Kui see on ainult helisignaal, siis peab see olema hästi kuuldav ning selle sagedus peab märgatavalt muutuma mis tahes talitlushäire puhul. Kui traktor on seadistatud haagise vedamiseks, siis peab traktoril olema spetsiaalne optiline töökorras oleku märgulamp haagise suunatulelaternate jaoks juhul, kui haagist vedava sõiduki märgulamp ei võimalda näha traktori suunatulelaternate kombinatsiooni ükskõik millise laterna tõrget. 6.5.9. Muud nõuded: tuli peab olema vilkuv ning vilkuma sagedusega 90 ± 30 korda minutis. Tuli peab süttima kuni ühe sekundi jooksul ning esimest korda kustuma kuni pooleteise sekundi jooksul pärast valgussignaali lülitusseadise kasutamist. Kui traktoril on haagise vedamise luba, siis kasutatakse traktori suunatulelaternate lülitusseadist ka haagise suunatulelaternate puhul. Ühe suunatulelaterna tõrke puhul, v.a lühis, peavad teised edasi vilkuma, kuid sellisel juhul võib vilkumissagedus ettenähtust erineda.

6.6. Ohutuli 6.6.1. Olemasolu: traktoritel ning R- ja S-kategooria sõidukitel kohustuslik. 6.6.2. Arv 6.6.3. Järjestus 6.6.4. Asend 6.6.4.1. Laius 6.6.4.2. Kõrgus 6.6.4.3. Pikkus 6.6.5. Geomeetriline nähtavus 6.6.6. Reguleeritus Vastavalt punkti 6.5 asjaomastele pealkirjadele. 6.6.7. Elektriühendused: signaal lülitatakse sisse ja välja eraldiseisva lülitusseadise abil, millega pannakse kõik suunatulelaternad sama intervalliga vilkuma. 6.6.8. Sisselülitatuse märgulamp: kohustuslik. Vilkuv ohutuli, mis võib toimida koos punktis 6.5.8 nimetatud märgulambiga/märgulampidega. 6.6.9. Muud nõuded: vastavalt punktile 6.5.9. Kui traktor on seadistatud haagise vedamiseks, siis peab ohutule lülitusseadise abil saama sisse lülitada ka haagise suunatulelaternaid. Ohutuli peab toimima ka juhul, kui mootorit käivitav või seiskav seade on asendis, mis ei võimalda mootorit käivitada.

6.7. Piduritulelaternad (I lisas viidatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 7) 6.7.1. Olemasolu ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 7 kirjeldatud S1- või S2-kategooria seadmed: traktorid ning R- ja S-kategooria sõidukid peavad olema varustatud selliste piduritulelaternatega. ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 7 kirjeldatud S3- või S4-kategooria seadmed: traktorid ning R- ja S-kategooria sõidukid võivad olla varustatud selliste piduritulelaternatega. 6.7.2. Arv: kaks S1- või S2-kategooria seadet ja üks S3- või S4-kategooria seade. 6.7.2.1. Välja arvatud juhul, kui on paigaldatud S3- või S4-kategooria seade, võib sõidukitele paigaldada kaks mittekohustuslikku S1- või S2-kategooria seadet. 6.7.2.2. Ainult juhul, kui sõiduki keskpikitasapind ei asu korpuse fikseeritud pa