02020X1223 — ET — 09.06.2021 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

ÜRO eeskiri nr 44: ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukites kasutatavate lapse turvaseadmete (lapse turvasüsteemide) tüübikinnitust [2020/1223]

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

04-seeria muudatuste 17. täiendus – jõustumiskuupäev: 29. mai 2020

SISUKORD EESKIRI 1. Kohaldamisala 2. Mõisted 3. Tüübikinnituse taotlemine 4. Märgistus 5. Tüübikinnitus 6. Üldnõuded 7. Erinõuded 8. Katsete kirjeldus 9. Tüübikinnituse ja tootmise kvalifitseerimise katsearuanded 10. Lapse turvasüsteemi tüübikinnituse muutmine ja laiendamine 11. Tootmise kvalifitseerimine 12. Tootmise nõuetele vastavus ja tavapärane katsetamine 13. Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral 14. Tootmise lõpetamine 15. Juhendid 16. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid 17. Üleminekusätted LISAD 1. Teatis 2 Tüübikinnitusmärkide kujundus 3. Tolmukindluskatse seadme ehitus 4. Korrosioonikatse 5. Kulumiskindlus- ja mikrolibisemiskatse 6. Katsesõiduki kirjeldus 7. Katsesõiduki aeglustus- või kiirenduskõver aja funktsioonina 8. Mannekeenide kirjeldus 9. Laupkokkupõrkekatse vastu takistust 10. Tagantlöögikatse 11. Lisakinnituspunktid pooluniversaalkategooria lapse turvasüsteemide kinnitamiseks mootorsõidukisse 12. Iste 13. Standardne turvavöö 14. Tüübikinnitusskeem (vooskeem ISO 9002:2000) 15. Selgitavad märkused 16. Tootmise nõuetele vastavuse kontroll 17. Energiat neelavate materjalide katse 18. Seljatugedega seadmete peaga kokkupõrke piirkonna ning seljaga sõidusuunas kasutatavate seadmete külgservade minimaalse suuruse kindlaksmääramise meetod 19. Vahetult lapse turvasüsteemidele paigaldatud regulaatorite kohandamise kirjeldus 20. Luku tugevuskatse tüüpseade 21. Paigaldus dünaamilise kokkupõrkekatse korral 22. Torso allosa kokkupõrkekatse 23. Koormuse rakendamise seadmed 24. Sisseehitatud lapse turvasüsteemides kasutatavate materjalide süttivus

1. KOHALDAMISALA

1.1. Käesolevat eeskirja kohaldatakse lapse turvasüsteemi suhtes, mis paigaldatakse kolme- või enamarattalisse sõidukisse ja mis ei ole ette nähtud kasutamiseks klappistmetel ega küljega sõidusuunas olevatel istmetel.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1. „Lapse turvasüsteem („turvasüsteem“)“ – mootorsõidukisse kinnitatav osadest koosnev seade, mis võib olla rihmade või elastsete osade kombinatsioon kinnitusluku, reguleerseadiste, kinnitusdetailide ja mõnel juhul lisaseadme, nagu turvahälli, turvalamamistooli, lisatooli ja/või löögikaitsekilbiga. Turvasüsteem on ette nähtud kasutaja liikumise piiramiseks ning seega tema vigastamise ohu vähendamiseks kokkupõrke või sõiduki järsu aeglustuse korral.

„ISOFIX“ – süsteem lapse turvasüsteemide kinnitamiseks sõidukile. See koosneb kahest jäigast kinnituspunktist sõidukil, kahest vastavast jäigast kinnitusdetailist lapse turvasüsteemil ning vahendist, mis takistab lapse turvasüsteemi ümber horisontaaltelje pöörlemast.

2.1.1. Lapse turvasüsteemid jagunevad viide kaalurühma:

2.1.1.1. 0 rühm: lastele kaaluga alla 10 kg;

2.1.1.2. 0+ rühm: lastele kaaluga alla 13 kg;

2.1.1.3. I rühm: lastele kaaluga 9–18 kg;

2.1.1.4. II rühm: lastele kaaluga 15–25 kg;

2.1.1.5. III rühm: lastele kaaluga 22–36 kg.

2.1.1.6. ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemide suurusklasse on seitse ning neid on kirjeldatud ÜRO eeskirja nr 16 17. lisa 2. liites:







A — ISO/F3: näoga sõidusuunas kasutatav väikelaste täispikkuses turvasüsteem B — ISO/F2: näoga sõidusuunas kasutatav väikelaste vähendatud pikkuses turvasüsteem B1 — ISO/F2X: näoga sõidusuunas kasutatav väikelaste vähendatud pikkuses turvasüsteem C — ISO/R3: seljaga sõidusuunas kasutatav väikelaste täissuuruses turvasüsteem D — ISO/R2: seljaga sõidusuunas kasutatav väikelaste vähendatud suuruses turvasüsteem E — ISO/R1: seljaga sõidusuunas kasutatav imiku turvasüsteem F — ISO/L1: vasaku küljega sõidusuunas asuv lapse turvasüsteem (turvahäll) G — ISO/L2: parema küljega sõidusuunas asuv lapse turvasüsteem (turvahäll)







Kaalurühm ISOFIX-suurusklass 0 – kuni 10 kg F ISO/L1 G ISO/L2 E ISO/R1 0+ – kuni 13 kg C ISO/R3 D ISO/R2 E ISO/R1 I – 9 kuni 18 kg A ISO/F3 B ISO/F2 B1 ISO/F2X C ISO/R3 D ISO/R2

2.1.2. Lapse turvasüsteemid jagunevad nelja kategooriasse:

2.1.2.1. universaalkategooria turvasüsteemid, mida kasutatakse punktides 6.1.1, 6.1.3.1 ja 6.1.3.2 kirjeldatud viisil enamikul sõidukiistmetel ja eelkõige neil, mis ÜRO eeskirja nr 16 kohaselt sobivad kokku lapse turvasüsteemi sellise kategooriaga;

2.1.2.2. piiratud kategooria turvasüsteemid, mida kasutatakse punktides 6.1.1 ja 6.1.3.1 kirjeldatud viisil teatava sõidukitüübi neil istmetel, mille on kindlaks määranud lapse turvaseadme tootja või sõiduki tootja;

2.1.2.3. pooluniversaalkategooria turvasüsteemid, mida kasutatakse punktides 6.1.1 ja 6.1.3.2 kirjeldatud viisil;

2.1.2.4. sõidukispetsiifilised turvasüsteemid,

2.1.2.4.1. mida kasutatakse teatava sõidukitüübi korral punktide 6.1.2 ja 6.1.3.3 kohaselt või

2.1.2.4.2. mille puhul lapse turvasüsteem on sisse ehitatud.

2.1.3. Lapse turvasüsteemide last kinnihoidvad süsteemid jagatakse kahte klassi:

integreeritud klass, kui lapse kinnihoidmine turvasüsteemis ei sõltu ühestki muust sõidukiga vahetult seotud osast;

mitteintegreeritud klass, kui lapse kinnihoidmine turvasüsteemis sõltub mõnest sõidukiga vahetult seotud osast;

2.1.3.1. „osaline turvasüsteem“ – seade, nagu istmekõrgendus, mis moodustab lapse täieliku turvasüsteemi, kui seda kasutatakse koos täiskasvanute jaoks ette nähtud turvavööga, mis ümbritseb lapse keha või hoiab paigal seadme, millesse laps on asetatud;

2.1.3.2. „istmekõrgendus“ – tugev istmepadi, mida võib kasutada koos täiskasvanute jaoks ette nähtud turvavööga.

2.2. „Lapse turvatool“ – lapse turvasüsteem, mis hõlmab tooli, milles laps istub.

2.3. „Turvavöö“ – lapse turvasüsteemi osa, mis koosneb rihmade kombinatsioonist kinnitusluku, reguleerseadiste ja kinnitusdetailidega.

2.4. „Tool“ – konstruktsioon, mis on lapse turvasüsteemi koostisosa ja kuhu laps paigutatakse istuvas asendis.

2.4.1. „Turvahäll“ – lapse turvasüsteem, mis on ette nähtud lapse paigutamiseks lamavasse asendisse selili või kõhuli, kusjuures lapse lülisammas on risti sõiduki keskpikitasapinnaga. See on ette nähtud lapse pea ja keha toetamiseks (välja arvatud jäsemed) kokkupõrke korral.

2.4.2. „Turvahälli hoideseadis“ – seadis, mida kasutatakse turvahälli kinnitamiseks sõiduki külge.

2.4.3. „Turvalamamistool“ – turvasüsteem, mis on ette nähtud lapse paigutamiseks poollamavasse asendisse seljaga sõidusuunas. See on ette nähtud lapse pea ja keha toetamiseks (välja arvatud jäsemed) laupkokkupõrke korral.

2.5. „Tooli tõsteseade“ – osa lapse turvasüsteemist, mille abil saab tooli tõsta.

2.6. „Lapse tõsteseade“ – osa lapse turvasüsteemist, mille abil saab last lapse turvasüsteemis tõsta.

2.7. „Löögikaitsekilp“ – seadis, mis paigutatakse lapse ette ning on ette nähtud lapse keha suurema osa toetamiseks laupkokkupõrke korral.

Punkti 2.1.3 kohaselt jagatakse need kahte klassi:

A-klass: integreeritud

B-klass: mitteintegreeritud

2.8. „Rihm“ – painduv seadis, mis on ette nähtud koormuste ülekandmiseks.

2.8.1. „Vöörihm“ – sõltumatu turvavöö või osa sellest, mis läheb risti üle lapse vaagnapiirkonna esiosa ja toetab seda otseselt või kaudselt.

2.8.2. „Õlavöö“ – vöö osa, mis toetab lapse ülakeha.

2.8.3. „Jalgadevaheline rihm“ – lapse turvasüsteemi ja vöörihma külge kinnitatud rihm (või jaotatud rihmad, mis koosnevad kahest või enamast lindist), mis asetseb lapse jalgade vahel; see on ette nähtud lapse vöörihma alt läbilibisemise takistamiseks tavakasutuse puhul ja vöörihma vaagnaosast ülespoole nihkumise takistamiseks kokkupõrke korral.

2.8.4. „Lapse kinnitusrihm“ – rihm, mis moodustab osa vööst ja toetab ainult lapse keha.

2.8.5. „Lapse turvasüsteemi kinnitusrihm“ – rihm, mis kinnitab lapse turvasüsteemi sõiduki korpuse külge ja võib olla sõiduki istme kinnitusseadme osa.

2.8.6. „Traksvöö“ – vöörihmast ja õlavöödest ning vajaduse korral jalgadevahelisest rihmast koosnev turvavööseadis.

2.8.7. „Y-kujuline vöö“ – turvavöö, mis koosneb lapse jalgade vahelt läbi suunatud rihmast ja ühest rihmast kummagi õla kohta.

2.8.8. „Juhik“ – rihm või seade, mis suunab täiskasvanute jaoks ette nähtud turvavöö õlavöö lapsele sobivasse asendisse, kusjuures kohta, kus õlavöö suunda muudetakse, saab rihma üles- ja allapoole liikuva seadise abil kohandada olenevalt istuja õla asukohast ning seejärel sellesse asendisse lukustada. Sellele juhikule ei lange dünaamilise koormuse olulist osa. Juhik loetakse lapse turvasüsteemi osaks ja sellele ei saa käesoleva eeskirja alusel eraldi lapse turvasüsteemina tüübikinnitust anda.

2.9. „Lukk“ – kiiresti avatav seade, mis võimaldab last turvasüsteemis või turvasüsteemi sõiduki kere küljes hoida. Luku sees võib olla turvavöö reguleerseadis.

2.9.1. „Luku süvistatud avamisnupp“ – nupp, millele 40 mm läbimõõduga keraga vajutades ei ole võimalik lukku avada.

2.9.2. „Luku mittesüvistatud avamisnupp“ – nupp, millele 40 mm läbimõõduga keraga vajutades on võimalik lukku avada.

2.10. „Reguleerseadis“ – seadis, mis võimaldab turvasüsteemi või selle kinnitusseadmeid kohandada vastavalt kandja kehale, sõiduki kujundusele või neile mõlemale. Reguleerseadis võib olla luku osa, tõmbur või mõni muu turvavöö osa.

2.10.1. „Kiirregulaator“ – reguleerseadis, mida saab kasutada ühe käe ühe kerge liigutusega.

2.10.2. „Vahetult lapse turvasüsteemile paigaldatud regulaator“ – integreeritud traksvöö regulaator, mis ei ole paigaldatud lindile, mida ta reguleerib, vaid vahetult lapse turvasüsteemile.

2.11. „Kinnitusseadmed“ – lapse turvasüsteemi osad, sealhulgas kinnitusosad, mis võimaldavad lapse turvasüsteemi kindlalt sõiduki kere või sõiduki istme külge kinnitada.

2.11.1. „Tugijalg“ – lapse turvasüsteemi alaline kinnitusdetail, mis loob lapse turvasüsteemi ja sõiduki konstruktsiooni vahel survekoormustee istmepadja mõju vältimiseks aeglustuse ajal; tugijalg võib olla reguleeritav.

2.12. „Energianeeldur“ – seadis, mis on ette nähtud energia hajutamiseks rihmast olenemata või koos rihmaga ja moodustab osa lapse turvasüsteemist.

2.13. „Tõmbur“ – seadis, mis võimaldab lapse turvasüsteemi rihmal täielikult või osaliselt kokku rulluda. Mõiste hõlmab järgmisi seadiseid:

2.13.1. „iselukustuv tõmbur“ – tõmbur, mis laseb rihma soovitud pikkuses välja tõmmata ning kohandab rihma pärast luku kinnitamist automaatselt kasutaja kehaga ega lase kasutajal rihma tahtliku tegevuseta rohkem välja tõmmata;

2.13.2. „hädalukustuv tõmbur“ – tõmbur, mis tavapärastes sõidutingimustes ei piira turvavöö kasutaja liikumisvabadust. See on varustatud rihma pikkust automaatselt kasutaja kehaga kohandava reguleerseadisega ning lukustusmehhanismiga, mille käivitab liiklusõnnetuse korral:

2.13.2.1. sõiduki aeglustus, rihma tõmburist väljatõmbamine või muu automaatne mõjutus (lihtne lukustusviis) või

2.13.2.2. nende tegurite mis tahes kombinatsioon (mitmetoimeline lukustusviis).

2.14. „Turvasüsteemi kinnituspunktid“ – sõiduki kere või istme konstruktsiooni osad, mille külge lapse turvasüsteemi kinnitusseadmed paigaldatakse.

2.14.1. „Lisakinnituspunkt“ – sõiduki kere või istme osa või mõni muu sõidukiosa, mis on ette nähtud lapse turvasüsteemi kinnitamiseks lisaks ÜRO eeskirja nr 14 või nr 145 kohaselt tüübikinnituse saanud kinnituspunktidele. Nende hulka kuulub ka 6. lisas kirjeldatud katsesõiduki põrandapaneel või muud konkreetse(te) sõiduki(te) ehituslikud osad, mida tugijalg koormab;

2.14.2. „ISOFIX-alakinnituspunkt“– 6 mm läbimõõduga jäik ümar horisontaallatt, mis ulatub sõiduki või istme osadest eemale, et sinna saaks ISOFIX-kinnitusdetailide abil kinnitada ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi.

2.14.3. „ISOFIX-kinnitussüsteem“ – süsteem, mis koosneb kahest ÜRO eeskirja nr 14 või nr 145 nõuetele vastavast ISOFIX-alakinnituspunktist, mis on ette nähtud ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi kinnitamiseks koos pöörlemisvastase seadmega.

2.14.4. „Pöörlemisvastane seade“:

a) ISOFIX-tüüpi universaalkategooria lapse turvasüsteemi pöörlemisvastane seade koosneb ISOFIX-ülakinnitusest;

b) ISOFIX-tüüpi pooluniversaalkategooria lapse turvasüsteemi pöörlemisvastane seade koosneb kas ülakinnitusest, sõiduki armatuurlauast või tugijalast, mis on ette nähtud turvasüsteemi pöörlemise takistamiseks laupkokkupõrke korral;

c) ISOFIX-tüüpi universaal- ja pooluniversaalkategooria lapse turvasüsteemide puhul ei ole pöörlemisvastaseks seadmeks sõiduki iste.

2.14.5. „ISOFIX-ülakinnituspunkt“ – ÜRO eeskirja nr 14 või nr 145 nõuetele vastav vahend, näiteks kindlaksmääratud piirkonnas asuv latt, mis on ette nähtud ISOFIX-ülakinnitusrihma ühendusega ja kannab selle kinnitusjõu üle sõiduki konstruktsioonile.

2.15. „Näoga sõidusuunas“ – näoga sõiduki tavapärases liikumissuunas.

2.16. „Seljaga sõidusuunas“ – näoga sõiduki tavapärasele liikumissuunale vastassuunas.

2.17. „Tahapoole kallutatud asend“ – tooli eriline asend, mis võimaldab lapsel lamada.

2.18. „Lamav/selili/kõhuli asend“ – asend, kus vähemalt lapse pea ja keha (välja arvatud jäsemed) on turvasüsteemis horisontaalses puhkeasendis.

2.19. „Lapse turvasüsteemi tüüp“ – lapse turvasüsteemid, mis ei erine üksteisest järgmistes olulistes punktides:

2.19.1. kategooria, kaalurühma, asendi ja paigutuse (nagu on määratletud punktides 2.15 ja 2.16) poolest, milleks turvasüsteem on ette nähtud;

2.19.2. lapse turvasüsteemi vormi poolest;

2.19.3. järgmiste osade mõõtmete, kaalu, materjali ja värvuse poolest:

a) iste;

b) polster ja

c) löögikaitsekilp;

2.19.4. rihmade materjali, koetüübi, mõõtmete ja värvuse poolest;

2.19.5. jäikade osade (lukk, kinnitusseadmed jne) poolest.

2.20. „Sõiduki iste“ – ühele täiskasvanule ette nähtud ühes tükis konstruktsioon koos istmekattega, mis võib, aga ei tarvitse olla sõiduki kerega lahutamatult ühendatud. Sellega seoses:

2.20.1. „sõiduki istmerühm“ – ühele või mitmele täiskasvanule ette nähtud pinkiste või üksteise kõrval paiknevad eraldi istmed (st kinnitatud nii, et ühe istme eesmised kinnituspunktid asuvad joonel, mis läbib teise istme eesmisi või tagumisi kinnituspunkte või möödub nende vahelt);

2.20.2. „sõiduki pinkiste“ – enam kui ühele täiskasvanule istumiseks ette nähtud konstruktsioon koos istmekattega;

2.20.3. „sõiduki esiistmed“ – sõitjateruumi eespoolseim istmerühm, st vahetult nende ees ei asu enam ühtegi istet;

2.20.4. „sõiduki tagaistmed“ – näoga sõidusuunas kinnitatud istmed, mis asuvad sõiduki mõne muu istmerühma taga.

2.20.5. „ISOFIX-koht“ – süsteem, mis võimaldab paigaldada:

a) kas näoga sõidusuunas asuva universaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi, nagu on määratletud käesolevas eeskirjas;

b) või näoga sõidusuunas asuva pooluniversaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi, nagu on määratletud käesolevas eeskirjas;

c) või seljaga sõidusuunas asuva pooluniversaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi, nagu on määratletud käesolevas eeskirjas;

d) või küljega sõidusuunas asuva pooluniversaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi, nagu on määratletud käesolevas eeskirjas;

e) või sõidukispetsiifilise ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi, nagu on määratletud käesolevas eeskirjas.

2.21. „Reguleerimissüsteem“ – seadis istme või selle osade reguleerimiseks sõitja keha jaoks sobivasse asendisse. See seadis võimaldab eelkõige reguleerida istme asendit:

2.21.1. pikisuunas ja/või

2.21.2. püstsuunas ja/või

2.21.3. kaldenurga suhtes.

2.22. „Sõiduki istme kinnituspunktid“ – täiskasvanu istme tervikuna sõiduki kere külge kinnitamise süsteem, mis hõlmab sõiduki struktuuri asjaomaseid osi.

2.23. „Istme tüüp“ – täiskasvanu istmed, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

2.23.1. istme kuju, mõõtmed ja materjal;

2.23.2. istme reguleerimis- ja lukustussüsteemide tüübid ja mõõtmed ning

2.23.3. istmel asuvate täiskasvanu turvavöö kinnituspunktide, istme kinnituspunktide ja sõiduki kere asjaomaste osade tüüp ja mõõtmed.

2.24. „Teisaldussüsteem“ – seadis, mis võimaldab täiskasvanu istme või selle osa pööramist või nihutamist ilma vahepealses asendis fikseerimiseta, et hõlbustada sõitjate sõidukisse sisenemist või väljumist ning esemete sõidukisse panemist ja sõidukist väljavõtmist.

2.25. „Lukustussüsteem“ – seadis, mis tagab täiskasvanu istme ja selle osade püsimise kasutusasendis.

2.26. „Lukustusseadis“ – seadis, mis lukustab täiskasvanu turvavöö ühe osa ja takistab selle liikumist sama vöö teise osa suhtes. Kõnealused seadised võivad olla ette nähtud kas täiskasvanu turvavöö diagonaal- või vööosa jaoks või kinnitada nii selle vöö- kui ka diagonaalosa. Mõiste hõlmab järgmisi klasse:

2.26.1. „A-klassi seadis“ – seadis, mis takistab lapsel tõmmata vahetult lapse kinnitamiseks kasutatud täiskasvanu vööd tõmburist kuni vöö puusaosani;

2.26.2. „B-klassi seadis“ – seadis, mis hoiab lapse turvasüsteemi kinnitamiseks kasutatud täiskasvanu vöö puusaosa tõmmet. Seadis on ette nähtud selleks, et takistada vöö libisemist tõmburist läbi seadise, mis lõdvendaks tõmmet ja muudaks turvasüsteemi asendi ebasobivaks.

2.27. „Erivajadustega lapse turvasüsteem“ – füüsilisest või vaimsest puudest tulenevate erivajadustega lapse turvasüsteem; selle seadme puhul võib lubada eelkõige lapse mis tahes kehaosa kinnitamiseks lisakinnitusseadmete kasutamist, kuid see peab hõlmama vähemalt käesoleva eeskirja nõuetele vastavaid esmaseid kinnitusseadmeid.

2.28. „ISOFIX-kinnitusdetail“ – üks kahest käesoleva eeskirja punkti 6.3.2 nõuetele vastavast ja ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi konstruktsioonist lähtuvast ühendusest, mis on ühildatavad ISOFIX-alakinnituspunktiga.

2.29. „ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteem“ – lapse turvasüsteem, mis tuleb kinnitada ÜRO eeskirja nr 14 või nr 145 nõuetele vastava ISOFIX kinnituspunktide süsteemi külge.

2.30. „Istme murdekoht“ – sõiduki istme padja ja seljatoe lõikejoone vaheline ala.

2.31. „Sõiduki istme kinnitusdetail“ – punktis 2.1.1.6 määratletud ISOFIX-suurusklassile vastav kinnitusdetail, mille mõõtmed on esitatud ÜRO eeskirja nr 16 17. lisa 2. liite joonistel 1–6 ja mida lapse turvasüsteemide tootja kasutab ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi sobivate mõõtmete ja selle ISOFIX-kinnitusdetailide asukoha määratlemiseks.

2.32. „ISOFIX-ülakinnituse lukusti“ – seadis, mis on ette nähtud kinnitamiseks ISOFIX-ülakinnituspunkti külge.

2.33. „ISOFIX-ülakinnituse konks“ – ISOFIX-ülakinnituse lukusti, mida tavaliselt kasutatakse ISOFIX-ülakinnituse rihma kinnitamiseks ISOFIX-ülakinnituspunkti külge, nagu on näidatud ÜRO eeskirja nr 14 joonisel 3 või ÜRO eeskirja nr 145 joonisel 3.

2.34. „ISOFIX-ülakinnituse rihm“ – rihm (või samaväärne element), mis kulgeb ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi ülemisest osast/servast ISOFIX-ülakinnituspunktini ja mis on varustatud reguleerseadise, tõmbepinget vähendava seadise ja ISOFIX-ülakinnituse lukustiga.

2.35. „ISOFIX-ülakinnitusdetail“ – seadis ISOFIX-ülakinnituse rihma kinnitamiseks ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi külge.

2.36. „Tõmbepinget vähendav seade“ – süsteem, mis võimaldab vabastada ISOFIX-ülakinnituse rihma tõmbepinget reguleeriva ja hoidva seadme.

2.37. „Täiskasvanu turvavöö juhik“ – seade, mida läbides saab täiskasvanu turvavöö õige suuna ja mis võimaldab vöö vaba liikumist.

2.38. „Tüübikinnituskatse“ – katse, mille käigus tehakse kindlaks, kuivõrd vastab tüübikinnituse saamiseks esitatud lapse turvasüsteemi tüüp nõuetele.

2.39. „Tootmise kvalifitseerimise katse“ – katse, mille käigus tehakse kindlaks, kas tootja suudab toota lapse turvasüsteeme, mis vastaksid tüübikinnituse saamiseks esitatud lapse turvasüsteemi tüübile.

2.40. „Tavapärane katsetamine“ – ühest partiist valitud mitme turvasüsteemi katsetamine eesmärgiga kontrollida nende nõuetele vastavuse määra.

2.41. „Lapse turvasüsteemi teisaldussüsteem“ – seadis, mis võimaldab lapse turvasüsteemi või selle osa pööramist või nihutamist.

2.42. „Lapse turvasüsteemi lukustussüsteem“ – seadis, mis tagab lapse turvasüsteemi ja selle osade püsimise kasutusasendis.

2.43. „Koormuse piiramise seade“ – seade, mis võib teatavate koormustingimuste korral puruneda või kinni kiiluda. Seadis projekteeritakse konkreetselt selliste tingimuste tarvis ja selle käitumine peab olema reprodutseeritav ja tehnilistes dokumentides objektiivselt kajastatud.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Lapse turvasüsteemi tüübikinnituse taotluse esitab kaubamärgi omanik või omaniku ametlik esindaja ning see peab vastama 14. lisas kirjeldatud tüübikinnituskavale.

3.2. Igale lapse turvasüsteemi tüübikinnituse taotlusele tuleb lisada:

3.2.1. lapse turvasüsteemi tehniline kirjeldus, milles esitatakse andmed rihmade ja muude kasutatud materjalide kohta ning teave koormuse piiramise seadmete eeldatava ja reprodutseeritava käitumise kohta. Sellele lisatakse muude lapse turvasüsteemi moodustavate osade joonised, tõmburite ja nende andurite paigaldamise juhend ning avaldused toksilisuse (punkt 6.1.5) ja süttivuse (punkt 6.1.6) kohta. Joonistel peab olema näidatud ka tüübikinnitusnumbri ja lisatähis(t)e asukoht tüübikinnitusmärgi ringi suhtes. Kirjelduses tuleb nimetada ka tüübikinnituse saamiseks esitatud mudeli värvus;

3.2.2. neli lapse turvasüsteemi näidist;

3.2.3. 10-meetrine tükk igat liiki rihma, mida lapse turvasüsteemis kasutatakse, ning

3.2.4. lisanäidised esitatakse katseid tegevale tehnilisele teenistustele selle taotluse korral;

3.2.5. punkti 15 kohased pakendamisjuhised ja -üksikasjad;

3.2.6. turvahällide puhul, mille turvasüsteem sobib mitut tüüpi turvahällidele, peab turvasüsteemi tootja lisama asjaomaste turvahällide tüüpide loetelu.

3.3. Täiskasvanu tüübikinnitusega turvavöö kasutamise korral lapse turvasüsteemi kinnitamiseks tuleb taotlusesse täpselt märkida kasutatava täiskasvanu turvavöö liik, nt staatiline vöörihm.

3.4. Enne tüübikinnituse andmist peab kokkuleppeosalise riigi tüübikinnitusasutus veenduma, et on olemas vajalikud meetmed ja kord, et kontrollida toodetavate lapse turvasüsteemide, varustuse ja osade vastavust tüübikinnituse saanud tüübile.

4. MÄRGISTUS

4.1. Punktide 3.2.2 ja 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud lapse turvasüsteemi näidistel peab olema selgelt ja kustumatult märgitud tootja nimi, nimetähed või kaubamärk.

4.2. Ühele lapse turvasüsteemi või traksvöö plastosale (kest, löögikaitsekilp, istmekõrgendus jne), välja arvatud turvavöö(d) ja traksvöö, märgitakse selgesti (ja kustumatult) väljalaskeaasta.

4.3. Kui turvasüsteem on ette nähtud kasutamiseks koos täiskasvanu turvavööga, siis peab turvasüsteemi küljes olema püsijoonis, millel on selgesti kujutatud vöö paigutus. Täiskasvanu turvavöö abil fikseeritava turvasüsteemi puhul peab vöö kulg olema tootel tunnusvärvide abil selgesti eristatav. Kui seadis on paigaldatud näoga sõidusuunas, peab turvavöö kulg olema tähistatud punase värviga, ning kui see on seljaga sõidusuunas, siis sinise värviga. Seadiste puhul, mida saab paigaldada nii näoga kui ka seljaga sõidusuunas, ilma vöö kulgu muutmata (nt ümberpööratav süsteem), kasutatakse mõlemaid värve. Samu värve tuleb kasutada ka seadisele kinnitatud siltidel, millel selgitatakse selle kasutamist.

Turvavöö vöö- ja diagonaalosa kulgemised peavad olema teineteisest selgelt eristatavad. Turvavöö kõik osad peavad olema tähistatud värvi, sõnade, kujundite jne abil.

Kõigil tootel asuvatel ja vöö kulgemist kujutavatel joonistel peab olema selgelt ära näidatud lapse turvasüsteemi asend sõiduki suhtes. Lubatud ei ole vöö kulgemist kujutavad joonised, millelt puudub sõiduki iste.

Käesolevas punktis kindlaks määratud märgistus peab olema nähtav ka juhul, kui turvasüsteem on sõidukile paigaldatud. 0-rühma turvasüsteemidel peab see märgistus olema nähtav ka siis, kui laps on turvasüsteemis.

4.4. Seljaga sõidusuunas kasutatavatel lapse turvasüsteemidel peab lapse pea vahetus läheduses olema nähtavale sisepinnale (sealhulgas lapse pea kõrval asuva külgserva sisepind) kinnitatud näidatud püsisilt.

Sildi üldmõõtmed peavad olema vähemalt 120 × 60 mm või samaväärse pindalaga.

Silti võib kohandada, nii et paigutus erineb siin esitatud näitest; sisu peab aga täpselt vastama esitatud ettekirjutustele. Samuti ei tohi sildile lisada muud liiki teavet, välja arvatud juhul, kui see on paigutatud väljapoole selgesti märgistatud ristkülikut, millel on vähemalt eespool nõutud üldmõõtmed. Erandina eespool nimetatust võib sildile kanda osa numbri, vöötkoodi või samalaadse tunnusmärgi, mis ei ületa 8 mm × 35 mm või samaväärset ala.

Samuti tuleb tagada, et esitatud piktogrammide kujus ja orientatsioonis ei oleks kõrvalekaldeid, eelkõige et ettenähtud piktogrammide välimuse mis tahes kohandamine oleks keelatud, välja arvatud nimetissõrmega osutav käsi ja avatud voldik, mille paremal lehel on täht „i“, tingimusel et need on selgelt äratuntavad.

Lubatud on väikesed kõrvalekalded joone paksuses, sildi trükikirjas ja muud asjakohased tootmisel lubatud hälbed.

Silt peab olema katte külge õmmeldud kõiki servi pidi ja/või liimitud katte külge jäädavalt kogu sildi ulatuses. Lubatud on ka mis tahes muu jäädava kinnitamise viis, mis ei võimalda silti tootelt eemaldada ega sildil tuhmuda. Eelkõige on keelatud lipu tüüpi sildid.

Kui turvasüsteemi osad või lapse turvasüsteemi tootja pakutud lisaseadmed võivad silti tuhmistada, tuleb kasutada täiendavat silti. Kui turvasüsteem on ette nähtud eri asendites kasutamiseks, peab kõigis olukordades vähemalt üks hoiatussilt nähtav olema.

Joonis A

Hoiatussilt

Joonis B

ISO 2575:2004 – Z.01 kohane piktogramm, mida peab kasutama ja mille välisläbimõõt on vähemalt 38 mm

Joonis C

Turvapadja kasutamise ohtu kujutav piktogramm, mida peab kasutama ja mille laius on 40 mm ja kõrgus 28 mm või mis on proportsionaalselt suurem

4.5. Lapse turvasüsteemide puhul, mida võib kasutada nii näoga kui ka seljaga sõidusuunas, peab hoiatus sisaldama järgmist:

„TÄHTIS: MITTE KASUTADA NÄOGA SÕIDUSUUNAS, KUI LAPSE KEHAKAAL ON ALLA ….. (viide juhendile)“

4.6. Kui lapse turvasüsteemi puhul on turvavöö kulgemiseks mitu eri võimalust, peavad lapse turvasüsteemi ja täiskasvanu turvavöö alternatiivsed kokkupuutepunktid, kuhu koormus langeb, olema tähistatud püsimärgisega. Nimetatud märgisel tuleb osutada sellele, et tegu on turvavöö kulgemise alternatiivse võimalusega, ning märgis peab vastama eespool nimetatud näoga ja seljaga sõidusuunas olevate istmete märgistamise nõuetele.

4.7. Kui lapse turvasüsteem pakub alternatiivseid punkte, kuhu koormus võib langeda, peab punktis 4.3 nõutud märgisel olema osutatud sellele, et turvavöö alternatiivset kulgu on kirjeldatud juhendis.

4.8. ISOFIX-märgis

Kui tootel on ISOFIX-kinnitusdetailid, peab turvasüsteemi sõidukile paigaldaja jaoks olema pidevalt nähtav järgmine teave:

ISO ISOFIX-logo, millele järgneb (järgnevad) toote jaoks sobivat (sobivaid) ISOFIX-suurusklassi (suurusklasse) kujutav täht (kujutavad tähed). Miinimumina on vajalik sümbol, mis koosneb vähemalt 13 mm läbimõõduga ringist, mille sisse jääb piltkujutis; piltkujutis peab moodustama ringi taustaga kontrasti. Kõnealune piltkujutis peab olema selgelt nähtav kas kontrastsete värvide abil või olema piisavalt reljeefne, kui see on pressitud.

Piltkujutise ja/või tekstiga võib edasi anda järgmist teavet. Märgisel peab olema näidatud järgmine:

a) istme paigaldamise ettevalmistamiseks vajalikud etapid. Selgitatud peab olema näiteks ISOFIX-lukustussüsteemi pikendamise viis;

b) selgitatud peab olema iga märgi asend, funktsioon ja tõlgendus;

c) ülakinnituste või muude kasutajapoolset tegevust nõudvate istme pöörlemise vältimiseks kasutatavate seadmete asend ja vajaduse korral nende kulgemine peab olema tähistatud ühe allpool esitatud asjakohase sümboliga;

d) näidatud peab olema ISOFIX-lukustuse ja ülakinnituse või muude kasutajapoolset tegevust nõudvate istme pöörlemist takistavate seadmete reguleerimine;

e) märgised peavad olema püsivalt kinnitatud ning istme paigaldajale nähtavad;

f) vajaduse korral peab viitama lapse turvasüsteemi kasutusjuhendile ning kõnealuse dokumendi asukohale, kasutades selleks allpool esitatud sümbolit.

4.9. Seljatoeta istmekõrgenduse märgistus.

Kui toode on ilma seljatoeta istmekõrgendus, peab turvasüsteemi sõidukisse paigaldajale olema püsivalt nähtav järgmine silt, mis peab jääma varjatuks, kui istmekõrgendust kasutatakse koos eemaldatava seljatoega:

5. TÜÜBIKINNITUS

5.1. Kõik punktide 3.2.2 ja 3.2.3 kohaselt esitatud näidised peavad enne tüübikinnituse andmist vastama igas suhtes käesoleva eeskirja punktides 6–8 sätestatud tehnilistele andmetele.

5.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle esimesed kaks numbrit (praegu 04, mis tähistavad 12. septembril 1995 jõustunud 04-seeria muudatusi) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suuremate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja kohasele lapse turvasüsteemi tüübile.

5.3. Teade käesoleva eeskirja kohaselt lapse turvasüsteemi tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmata jätmise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

5.4. Lisaks punktis 4 ette nähtud märgistusele tuleb igale käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud tüübile vastavale lapse turvasüsteemile kinnitada sobiva koha peale järgmised andmed.

5.4.1. Rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmistest elementidest:

5.4.1.1. ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber ( 1 );

5.4.1.2. tüübikinnitusnumber;

5.4.2. järgmised lisatähised:

5.4.2.1. turvasüsteemi kategooriast olenevalt sõna või sõnad „universaalne“, „piiratud“, „pooluniversaalne“ või „sõidukispetsiifiline“;

5.4.2.2. kaaluvahemik, millesse jäävate laste jaoks turvasüsteem ette on nähtud:

0–10 kg; 0–13 kg, 9–18 kg, 15–25 kg, 22–36 kg, 0–18 kg, 9–25 kg, 15–36 kg, 0–25 kg, 9–36 kg, 0–36 kg;

5.4.2.3. erivajadustega lapse turvasüsteemi puhul tähis „S“.

5.5. Punktis 5.4 ettenähtud tüübikinnitusmärki ei tohi asendada 1958. aasta kokkuleppe liites 5 osutatud kordumatu tunnusega (UI).

5.6. Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud näidis tüübikinnitusmärgi kujunduse kohta.

5.7. Punktis 5.4 osutatud andmed peavad olema selgelt loetavad ja kustumatud ning võivad olla esitatud vahetult turvasüsteemil või sellele kinnitatud sildil. Silt või märgis peab olema kulumiskindel.

5.8. Punktis 5.6 osutatud silte võib välja anda tüübikinnituse andnud ametiasutus või tootja, kui ta on saanud selleks kõnealuse ametiasutuse loa.

6. ÜLDNÕUDED

6.1. Sõidukile paigutamine ja kinnitamine

6.1.1. Universaal-, pooluniversaal- ja piiratud kategooria puhul on lapse turvasüsteemi kasutamine esi- ja tagaistmetel lubatud juhul, kui turvasüsteem paigaldatakse vastavalt tootja juhistele.

6.1.2. Sõidukispetsiifiliste turvasüsteemide kategooria puhul on lapse turvasüsteemi kasutamine kõikidel istmetel ning pagasiruumi piirkonnas lubatud juhul, kui turvasüsteem paigaldatakse vastavalt tootja juhistele. Seljaga sõidusuunas oleva turvasüsteemi puhul peab selle ehitus pärast paigaldamist tagama toe lapse peale. See tuleb kindlaks määrata silmade kõrgusel oleva joone abil, mis on istme seljatoega risti ja mille lõikepunkt peab asuma vähemalt 40 mm allpool kõnealuse peatoe raadiuse algust.

▼M1

6.1.3. Olenevalt kategooriast, millesse see kuulub, peab lapse turvasüsteem olema kinnitatud sõiduki kere või istme konstruktsiooni külge.







Võimalikud konfiguratsioonid tüübikinnituseks Rühmade/kategooriate tabel Rühm/kategooria Universaalne (1) Pooluniversaalne (2) Piiratud Sõidukispetsiifiline LTS ISOFIX LTS LTS ISOFIX LTS LTS ISOFIX LTS LTS ISOFIX LTS 0 Turvahäll A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) Seljaga sõidusuunas A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) 0+ Seljaga sõidusuunas A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) I Seljaga sõidusuunas A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) Näoga sõidusuunas (integreeritud) A (3) A(3) A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) Näoga sõidusuunas (mitteintegreeritud) NA NA NA NA NA NA NA NA Näoga sõidusuunas (mitteintegreeritud – vt punkt 6.1.12.) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) II Seljaga sõidusuunas A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Näoga sõidusuunas (integreeritud) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Näoga sõidu suunas (mitteintegreeritud) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) III Seljaga sõidusuunas A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Näoga sõidusuunas (integreeritud) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Näoga sõidu suunas (mitteintegreeritud) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3)

kus:

LTS : Lapse turvasüsteem

A : kohaldatakse

NA : ei kohaldata

(1) Universaalne ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteem – näoga sõidusuunas paiknev lapse turvasüsteem kasutamiseks sõidukites, mille istmed on varustatud ISOFIX-kinnituspunktide süsteemi ja ISOFIX-ülakinnituspunktiga.

(2) ISOFIX-tüüpi pooluniversaalkategooria lapse turvasüsteem –

— tugijalaga varustatud lapse turvasüsteem, mis paikneb näoga sõidusuunas või

— tugijala või ülakinnituse rihmaga varustatud lapse turvasüsteem, mis paikneb seljaga sõidusuunas, kasutamiseks sõidukites, mille istmed on vajaduse korral varustatud ISOFIX-kinnituspunktide süsteemi ja ISOFIX-ülakinnituspunktiga või

— seljaga sõidusuunas paiknev lapse turvasüsteem, mida toestab sõiduki armatuurlaud, kasutamiseks ISOFIX-kinnituspunktide süsteemiga varustatud juhi kõrvalistmel või

— küljega sõidusuunas paiknev lapse turvasüsteem, mis on vajaduse korral varustatud pöörlemisvastase seadmega, kasutamiseks sõidukites, mille istmed on vajaduse korral varustatud ISOFIX-kinnituspunktide süsteemi ja ülakinnituspunktiga.

(3) Uued tüübikinnitused ja laiendused antakse vastavalt punktidele 17.16–17.23.

▼B

6.1.3.1. universaal- ja piiratud kategooria puhul ÜRO eeskirja nr 16 (või samaväärsetele) nõuetele vastava täiskasvanu (tõmburiga või ilma tõmburita) turvavöö abil, mis on kinnitatud ÜRO eeskirja nr 14 (või samaväärsetele) nõuetele vastavate kinnituspunktide külge;

6.1.3.2. universaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi puhul käesoleva eeskirja nõuetele vastavate ISOFIX-kinnitusdetailide ja ISOFIX-ülakinnituse rihma abil, mis on kinnitatud ISOFIX-kinnituspunktide süsteemi ja ISOFIX-ülakinnituspunkti külge, mis vastab ÜRO eeskirja nr 14 või nr 145 nõuetele;

6.1.3.3. pooluniversaalkategooria puhul ÜRO eeskirjas nr 14 ja ÜRO eeskirjas nr 145 ette nähtud alakinnituspunktide ja käesoleva eeskirja 11. lisas esitatud soovitustele vastavate lisakinnituspunktide abil.

6.1.3.4. pooluniversaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi puhul käesoleva eeskirja nõuetele vastavate ISOFIX-kinnitusdetailide ja ISOFIX-ülakinnituse rihma või tugijala või sõiduki armatuurlaua abil, mis on kinnitatud ÜRO eeskirja nr 14 või nr 145 nõuetele vastavate ISOFIX-kinnituspunktide ja/või ISOFIX-ülakinnituspunkti külge.

6.1.3.5. sõidukispetsiifilise kategooria puhul sõiduki või lapse turvasüsteemi tootja poolt ette nähtud kinnituspunktide abil;

6.1.3.6. kui lapse kinnitusrihmade või lapse turvasüsteemi kinnitusrihmade kasutamiseks on vaja turvavöö kinnituspunkte, mida kasutatakse juba täiskasvanu turvavöö või -vööde jaoks, peab tehniline teenistus kontrollima, et:

täiskasvanu vöö kinnituspunktide kasutatav asukoht on ÜRO eeskirja nr 14 või sellele samaväärse õigusakti kohaselt tüübikinnituse saanud;

kumbki seadis ei takista teise tõhusat toimimist;

täiskasvanu ja lisaturvasüsteemi lukke ei oleks võimalik omavahel ära vahetada.

Juhul kui lapse turvasüsteemi puhul kasutatakse vardaid või muid eriseadiseid, mis kinnitatakse ÜRO eeskirja nr 14 kohaselt tüübikinnituse saanud kinnituspunktidesse, mille tõttu tegelike kinnituspunktide asend muutub, jäädes eeskirja nr 14 kohaldamisalast välja, tuleb kohaldada järgmisi punkte:

sellised seadised kinnitatakse pooluniversaalsete või sõidukispetsiifiliste seadistena;

tehniline teenistus kohaldab käesoleva eeskirja 11. lisas esitatud nõudeid talale ja kinnitustele;

tala katsetatakse dünaamilisel koormuskatsel selle keskmises asendis, ja juhul kui see on kohandatav, suurima pikenduse korral;

täiskasvanu turvavöö kinnituspunktide kasutamine tala kinnitamiseks ei tohi kahjustada kinnituspunktide tegelikku asendit ja toimimist.

6.1.3.7. Tugijalaga varustatud lapse turvasüsteemidele antakse tüübikinnitus ainult pooluniversaalkategoorias või sõidukispetsiifilises kategoorias ning kohaldatakse käesoleva eeskirja 11. lisa nõudeid. Lapse turvasüsteemide tootja peab arvestama tugijala kasutamiseks vajalikke eeldusi, et tagada selle õige toimimine igas sõidukis, ning esitama sellekohase teabe.

6.1.4. Istmekõrgendus tuleb kinnitada punktis 8.1.4 nimetatud katsele kehtestatud nõuete kohaselt täiskasvanu turvavöö abil või eraldi vahendite abil.

6.1.5. Lapse turvasüsteemi tootja peab kirjalikult kinnitama, et turvasüsteemide tootmisel kasutatud ja turvasüsteemi kinnitatud lapsele ligipääsetavate materjalide toksilisus vastab standardile EN 71-3:2013+A1:2014 (punkt 4.2, tabel 2, III kategooria erinõuete puhul ja punkt 7.3.3 katsemeetodite puhul). Tehnilise teenistuse äranägemisel võib teha avalduse paikapidavust tõendavaid katseid. Käesolev punkt ei kehti II ja III rühma turvaseadiste kohta.

6.1.6. Tüübikinnituse saamiseks esitatud lapse turvasüsteemide süttivust hinnatakse ühe järgmise meetodi abil:

1. meetodit kohaldatakse ainult sisseehitamata lapse turvasüsteemide suhtes ja 2. meetodit ainult sõidukisse sisseehitatud lapse turvasüsteemide suhtes.

1. meetod

Lapse turvasüsteemi tootja peab kirjalikult kinnitama, et lapse turvasüsteemi tootmisel kasutatud materjalide süttivus on kooskõlas standardi EN 71-2:2011+A1:2014 punktis 5.4 nimetatud meetodiga ning leegi levik võib olla maksimaalselt 30 mm/s. Tehnilise teenistuse äranägemisel võib teha avalduse paikapidavust tõendavaid katseid. Kui riie on kokku pandud osadest, tuleb seda katsetada komposiitmaterjalina.

„Komposiitmaterjal“ – materjal, mis koosneb mitmest sama või erineva materjali kihist, mille pinnad on üksteise külge kinnitatud liimi vm sideaine abil, plakeerimise, keevitamise jms teel. Sellisel juhul katsetatakse materjali komposiitmaterjalina. Kui eri materjalid on omavahel ühendatud katkeliselt, ei loeta selliseid materjale komposiitmaterjalideks ja seetõttu katsetatakse neid eraldi.

Tehnilise teenistuse äranägemisel võib teha avalduse paikapidavust tõendavaid katseid.

2. meetod

Taotleja kinnitab kirjalikult, et käesoleva eeskirja 24. lisa kohasel katsetamisel ei tohi kasutatavad materjalid põleda ega tulerinne kanduda üle selle pinna kiiremini kui 100 mm minutis. Nendele nõuetele peavad vastama kõik lapse turvasüsteemis kasutatavad materjalid. Tulerinde edasikandumist käsitlevat nõuet ei kohaldata siiski pinna suhtes, mis tekib katsenäidise lõikamisel 24. lisa kohaseks katsetamiseks.

Sisseehitatud lapse turvasüsteemi puhul peavad nõuded olema täidetud nii kasutusasendis kui ka kokkupanduna.

Kui materjal lakkab põlemast enne, kui see on alates ajavõtu algusest põlenud 60 sekundit ja ei ole selle aja jooksul põlenud rohkem kui 51 mm, loetakse see vastavaks eespool sätestatud põlemiskiiruse nõudele.

Tehnilise teenistuse äranägemisel võib teha avalduse paikapidavust tõendavaid katseid.

6.1.7. Seljaga sõidusuunas olevate lapse turvasüsteemide puhul, mis toetuvad sõiduki armatuurlauale, peab armatuurlaud käesolevale eeskirjale vastamiseks olema piisavalt jäik.

6.1.8. Universaalkategooriasse kuuluvate lapse integreeritud turvasüsteemide puhul, välja arvatud universaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemide puhul, peab peamine koormust kandev kokkupuutepunkt olema lapse turvasüsteemi ja täiskasvanu turvavöö juhiku vahel. See punkt peab juhul, kui lapse turvasüsteemi mõõdetakse käesoleva eeskirja 21. lisa kohaselt üles seatud dünaamilise koormuskatse stendil ilma mannekeenita, asuma vähemalt 150 mm kaugusel Cr-teljest, nagu on näidatud allpool esitatud joonisel.

Universaalkategooriasse kuuluvate lapse mitteintegreeritud turvasüsteemide puhul, välja arvatud universaalkategooria ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemide puhul, peab peamine koormust kandev kokkupuutepunkt olema lapse turvasüsteemi ja täiskasvanu turvavöö juhiku vahel. See punkt peab juhul, kui lapse turvasüsteemi mõõdetakse käesoleva eeskirja 21. lisa kohaselt üles seatud dünaamilise koormuskatse stendil ilma mannekeenita, olema vertikaalsuunas vähemalt 65 mm kõrgusel katsestendi polstri kohal ja vähemalt 150 mm kaugusel Cr-teljest, nagu on näidatud allpool esitatud joonisel.

Arvandmed mõõtmismenetluse selgituseks

(kõik mõõdud on millimeetrites)

Kontroll tehakse lapse turvasüsteemi mõlemal küljel ja lapse turvasüsteemi kesktasapinnaga paralleelsel pikitasapinnal.

Lisaks on lubatud alternatiivne vöö kulg. Kui vöö alternatiivne kulg on olemas, peab tootja vastavalt punktis 15 ettenähtule sellele kasutusjuhendis eraldi viitama. Selliste alternatiivsete vöökulgude katsetamisel peab turvasüsteem vastama eeskirja kõikidele nõuetele.

6.1.9. Kui universaalkategooria lapse turvasüsteemi kinnitamiseks tuleb kasutada täiskasvanu turvavööd, on selle suurim dünaamilise koormuskatse stendil kasutatav pikkus määratletud käesoleva eeskirja 13. lisas.

Selleks et kontrollida vastavust käesolevale nõudele, tuleb lapse turvasüsteem kinnitada katsestendile 13. lisas kirjeldatud standardse turvavööga. Mannekeen paigaldatakse ainult siis, kui selle paigaldamiseks on vaja vöö pikkust suurendada. Kui lapse turvasüsteem on paigaldatud, ei tohi vöös olla muud pinget peale tavapärasest tõmburist tingitud tõmbe (tõmburi olemasolu korral). Juhul kui kasutatakse tõmburiga varustatud turvavööd, peab käesoleva tingimuse täitmisel jääma vööst vähemalt 150 mm tõmburisse.

6.1.10. 0 ja 0+ rühma lapse turvasüsteeme ei tohi kasutada näoga sõidusuunas.

6.1.11. 0 ja 0+ rühma lapse turvasüsteemid, välja arvatud punktis 2.4.1 määratletud turvahällid, kuuluvad integreeritud klassi.

6.1.12. I rühma lapse turvasüsteemid kuuluvad integreeritud klassi, kui neile ei ole paigaldatud käesoleva eeskirja punktis 2.7 määratletud B-klassi löögikaitsekilpi.

6.1.13. Seljatoeta istmekõrgendusele antakse tüübikinnitus ainult III rühma lapse turvasüsteemina, nagu on määratletud käesoleva eeskirja punktis 2.1.1.5. (kaaluvahemik 22–36 kg).

6.2. Konfiguratsioon

6.2.1. Turvasüsteemi konfiguratsioon on selline, et:

6.2.1.1. turvasüsteem pakub nõutavat kaitset kõigis ettenähtud asendites; erivajadustega lapse turvasüsteemid pakuvad kaitset mis tahes turvasüsteemi asendis lisakinnitusseadmeid (mis võivad olemas olla) kasutamata;

6.2.1.2. lapse saab turvasüsteemi paigutada kergesti ja kiirelt; lapse turvasüsteemi puhul, milles laps kinnitatakse traksvööga või Y-kujulise vööga, millel puudub tõmbur, peavad õlavöö ja vöörihm punktis 7.2.1.4 ette nähtud menetluse jooksul teineteise suhtes liikuma.

Sellistel juhtudel võib lapse turvasüsteemi turvavööseadis koosneda kahest või enamast ühendatavast osast. Erivajadustega lapse turvasüsteemide puhul tunnistatakse, et lisakinnitusseadmed muudavad lapse turvasüsteemi paigutamise ja sellest eemaldamise aeglasemaks. Kuid lisaseadised tuleb konstrueerida siiski sellised, mis võimaldavad neist vabastamist nii kiiresti kui võimalik.

6.2.1.3. Kui turvasüsteemi kallet on võimalik muuta, ei tohi selle muutmiseks olla vajalik rihmade käsitsi kohandamine. Turvasüsteemi kalde muutmiseks peab piisama tahtlikust käeliigutusest.

6.2.1.4. 0, 0+ ja I rühma turvasüsteemide puhul peab lapse asend olema selline, et ta on kaitstud ka siis, kui ta magab.

6.2.1.5. Kokkupõrke või püsimatuse tõttu turvavöö alt väljalibisemise vältimiseks nõutakse kõigi integreeritud traksvööga I rühma näoga sõidusuunas olevate turvasüsteemide puhul jalgadevahelise rihma kasutamist.

6.2.2. kõikide vöörihma kasutavate turvaseadiste puhul peab vöörihm olema mõlemalt küljelt ühepikkune, et rihmale langeks vaagnapiirkonna koormus. Seade ei lase lapse õrnadele kehaosadele (allkeha, jalgadevaheline ala jne) liigset koormust langeda.

Istmekõrgenduste ja kõrgendatud istmete puhul peab täiskasvanu turvavöö vööosa olema mõlemalt ühepikkune, et rihmale langeks vaagnapiirkonna koormus. Koormuste suunamine vaagna kohalt peab algama lapse paigaldamise hetkest; vöörihm peab jooksma üle reie ülaosa, reie ja vaagna ühenduskohta vaid puudutades. Joone, kus vöö puudutab reisi, ja horisontaaljoone vahelised nurgad α ja β peavad olema suuremad kui 10°.

Arvandmed rihmaga kinnitatud lapse puhul

6.2.2.1. Kui jalgadevaheline rihm on kinnitatud ja reguleeritud (kui on reguleeritav) kõige pikemasse asendisse, ei tohi olla võimalik vöörihma kohandada nii, et see asuks tüübikinnitusega hõlmatud kaalurühma kuuluva väikseima ja suurima mannekeeni vaagnapiirkonnast kõrgemal. Ühegi näoga sõidusuunas paigaldatud turvasüsteemi puhul ei ole vöörihma võimalik kohandada nii, et see asuks tüübikinnitusega hõlmatud kaalurühma kuuluva väikseima ja suurima mannekeeni vaagnapiirkonnast kõrgemal.

6.2.2.2. Punktis 8.1.3 ettenähtud dünaamilise koormuskatse ajal ei tohi vöörihm liikuda mannekeeni vaagnapiirkonnast täielikult eemale enne pea maksimaalse horisontaalse kõrvalekalde hetke. Katse hindamisel kasutatakse kiirkaamera salvestust.

6.2.3. Kõik turvasüsteemi rihmad paiknevad nii, et need on kasutajale tavaolukorras mugavad ning need ei saa ohtlikult keerduda. Õlarihmade vaheline kaugus kaelapiirkonnas peab olema vähemalt sama lai kui asjakohase mannekeeni kael.

6.2.4. Selle ehitus on selline, et kokkupõrke korral ei langeks survekoormus lapse pealaele.

6.2.4.1. Y-kujulisi vöid võib kasutada ainult seljaga ja küljega sõidusuunas olevates lapse turvasüsteemides (turvahällid).

6.2.5. Lapse turvasüsteem on konstrueeritud ja paigaldatud nii, et:

6.2.5.1. minimeerida lapse või teiste sõitjate teravate servade või väljaulatuvate osadega vigastamise ohtu (nagu on kindlaks määratud näiteks ÜRO eeskirjas nr 21);

6.2.5.2. puuduvad teravad servad ja väljaulatuvad osad, mis võivad põhjustada sõiduki istmekatete või sõitjate riiete rikkumist;

6.2.5.3. lapse õrnadele kehaosadele (allkeha, jalgadevaheline ala jne) ei tohi langeda täiendav inertsjõud;

6.2.5.4. selle jäikadel osadel ei ole rihmadega kokkupuute punktides teravaid servi, mille tõttu rihm võib kuluda.

6.2.6. Osad, mida on võimalik kinnitada ja eraldada, peavad olema kavandatud selliselt, et vältida niipalju kui võimalik nende vale kokkupanekut ja kasutust. Erivajadustega lapse turvasüsteemidel võib olla lisakinnitusseadmeid, mis peavad olema kavandatud selliselt, et oleks välistatud nende vale kokkupanek, ning mille avamise ja toimimise viis on päästjale hädaolukorras kohe arusaadav.

6.2.7. Kui I ja II rühma ning I ja II kombineeritud rühma lapse turvasüsteemi juurde kuulub seljatugi, peab selle sisekõrgus vastavalt 12. lisas esitatud skeemile olema vähemalt 500 mm.

6.2.8. Kasutada võib ainult iselukustuvaid ja hädalukustuvaid tõmbureid.

6.2.9. I rühmas kasutamiseks ette nähtud seadiste puhul ei tohi lapsel pärast tema turvasüsteemi paigutamist olla võimalik hõlpsalt lõdvendada seda turvasüsteemi osa, millega kinnitatakse tema vaagnapiirkond; selleks peavad olema täidetud punkti 7.2.5 (lukustusseadised) nõuded; iga selleks ettenähtud seadis peab olema püsivalt lapse turvasüsteemi külge kinnitatud.

6.2.10. Lapse turvasüsteem võib olla ette nähtud kasutamiseks enam kui ühes kaalurühmas ja/või enam kui ühe lapse jaoks eeldusel, et see vastab kõigi asjakohaste rühmade suhtes kehtestatud nõuetele. Universaalkategooria lapse turvasüsteem peab vastama kõnealuse kategooria kõigi kaalurühmade suhtes kehtestatud nõuetele.

6.2.11. Tõmburiga varustatud lapse turvasüsteem

Tõmburiga varustatud lapse turvasüsteemi puhul peab tõmbur vastama punktis 7.2.3 esitatud nõuetele.

6.2.12. Istmekõrgenduste puhul tuleb kontrollida, kui kergelt liiguvad täiskasvanu turvavöö rihmad ja keel läbi kinnituspunktide. Eeskätt kehtib see istmekõrgenduste kohta, mis on ette nähtud sõiduki esiistmetel kasutamiseks ja millel võivad olla pikad pooljäigad vardad. Kinnitatud lukk ei tohi liikuda läbi istmekõrgenduse kinnituspunktide ning vöö asetus ei tohi olla täiesti erinev katsesõiduki omast.

6.2.13. Kui lapse turvasüsteem on ette nähtud enam kui ühe lapse jaoks, peab iga lapse jaoks ette nähtud turvasüsteemi osa olema koormuse ülekandmise ja kohandamise suhtes teisest sõltumatu.

6.2.14. Kui lapse turvasüsteem sisaldab täispuhutavaid osi, ei tohi selle eri kasutustingimused (rõhk, temperatuur, niiskus) mõjutada nende vastavust käesoleva eeskirja nõuetele.

6.3. ISOFIX-tüüpi turvasüsteemi tehnilised andmed

6.3.1. Üldandmed

6.3.1.1. Mõõtmed

ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi suurimad mõõtmed külgsuunas, taha- ja allapoole ning ISOFIX-kinnituspunktide süsteemi asukohad, kuhu kinnitatakse selle kinnitusdetailid, on ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemide tootja jaoks kindlaks määratud käesoleva eeskirja punktis 2.31 määratletud sõiduki istme kinnitusdetailidega.

6.3.1.2. Kaal

Universaal- ja pooluniversaalkategooria ning kaalurühmade 0, 0+ ja I ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemide kaal ei tohi ületada 15 kg.

6.3.2. ISOFIX-kinnitusdetailid

6.3.2.1. Tüüp

ISOFIX-kinnitusdetailid võivad olla joonisel 0 (a) esitatud näidiste kohased või muu sobiva ehitusega, moodustades osa jäikadest reguleeritavatest mehhanismidest, mille liigi määrab kindlaks ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi tootja.

Joonis 0(a)

Mõõtmed millimeetrites

Selgitus

1 ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi kinnitusdetail – 1. näidis

2 ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi kinnitusdetail – 2. näidis

6.3.2.2. Mõõtmed

ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi kinnitusdetaili ISOFIX-kinnitussüsteemiga ühendatava osa mõõtmed ei tohi ületada joonisel 0(b) esitatud suurimaid mõõtmeid.

Joonis 0(b)

Mõõtmed millimeetrites

6.3.2.3. Osalise lukustuse märguanne

ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteem peab hõlmama vahendit, mis annab selgelt märku mõlemate ISOFIX-kinnitusdetailide täielikust kinnitamisest vastavate ISOFIX-alakinnituspunktide külge. Märguanne võib olla kuuldav, puudutamisega äratuntav või nähtav või kahe või enama eespool nimetatu kombinatsioon. Nähtava märguande puhul peab see olema jälgitav kõigis normaalsetes valgustustingimustes.

6.3.3. ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi ülakinnituse rihma tehnilised andmed

6.3.3.1. Ülakinnituse lukusti

Ülakinnituse lukusti peab olema ISOFIX-ülakinnituse konks, nagu on näidatud joonisel 0(c), või joonisel 0(c) esitatud suurustele vastavad sarnased seadised.

6.3.3.2. ISOFIX-ülakinnituse rihma näitajad

ISOFIX-ülakinnituse rihma peab toetama lint (või sellega samaväärne vahend), selle tõmbepinget peab saama reguleerida ning seda peab saama vabastada.

6.3.3.2.1. ISOFIX-ülakinnituse rihma pikkus

ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi ülakinnituse rihm peab olema vähemalt 2 000 mm pikkune.

6.3.3.2.2. Lõtku puudumise märguanne

ISOFIX-ülakinnituse rihm või ISOFIX-tüüpi lapseiste peab olema varustatud seadmega, mis annab märku sellest, et rihm on lõtkudeta. Seade võib moodustada osa reguleerimis- ja tõmbepinget vähendavast seadmest.

6.3.3.2.3. Mõõtmed

ISOFIX-ülakinnituse konksude ühendusmõõtmed on esitatud joonisel 0(c).

Joonis 0(c)

ISOFIX-ülakinnituse lukusti (konksu tüüpi) mõõtmed

Mõõtmed millimeetrites

Selgitus:







Ümbritsev konstruktsioon (kui on olemas) Ala, millele ülakinnituse rihma konksu kontaktpinna profiil peab tervikuna jääma

6.3.4. Reguleeritavus

ISOFIX-kinnitusdetailid või ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteem tervikuna peab olema reguleeritav, nii et seda saaks kohandada kõigile ÜRO eeskirjas nr 14 või nr 145 kirjeldatud ISOFIX-kinnituspunktidele.

6.4. Märgistuse kontrollimine

6.4.1. Tüübikinnituskatseid korraldav tehniline teenistus kontrollib märgiste vastavust punktis 4 esitatud nõuetele.

6.5. Paigaldus- ja kasutusjuhendi kontrollimine

6.5.1. Tüübikinnituskatseid korraldav tehniline teenistus kontrollib paigaldus- ja kasutusjuhendi vastavust punktis 15 esitatud nõuetele.

7. ERINÕUDED

7.1. Turvasüsteemi suhtes kohaldatavad sätted

7.1.1. Korrosioonikindlus

7.1.1.1. Lapse turvasüsteemile tervikuna või selle osadele, mis on korrosioonile avatud, tuleb punkti 8.1.1 kohaselt teha korrosioonikatse.

7.1.1.2. Punktides 8.1.1.1 ja 8.1.1.2 ette nähtud korrosioonikatse järel ei tohi spetsialist palja silmaga tehtud vaatlusel näha märke kahjustustest, mis võivad raskendada seadme funktsioneerimist, ega märkimisväärset korrosiooni.

7.1.2. Energia neeldumine

7.1.2.1. Kõikide seljatugedega seadmete puhul peab käesoleva eeskirja 18. lisas määratletud pindade maksimaalne kiirendus käesoleva eeskirja 17. lisa kohasel katsetamisel olema väiksem kui 60 g. See nõue kehtib ka löögikaitsekilbi pinna suhtes pea löögipiirkonnas.

7.1.2.2. Lapse turvasüsteemide puhul, mis on varustatud püsivate mehaaniliselt kinnitatavate reguleeritavate peatugedega, kus kas täiskasvanu või lapse turvavöö kõrgust reguleeritakse reguleeritavate peatugede abil, ei pea nõudma energia neeldumist 18. lisas määratletud piirkondades, mis ei puutu kokku mannekeeni peaga, st peatugede taga.

7.1.3. Ümberminek

7.1.3.1. Lapse turvasüsteemi katsetatakse punkti 8.1.2 kohaselt; mannekeen ei tohi ühelgi hetkel katse vältel paiskuda seadisest välja ning lisaks ei tohi asendis, kus katsestend on tagurpidi, mannekeeni pea pärast rakendatud koormuse eemaldamist liikuda vertikaalses suunas oma algsest asendist katsestendi suhtes rohkem kui 300 mm.

7.1.4. Dünaamiline koormuskatse

7.1.4.1. Üldnõuded. Lapse turvasüsteemile tuleb teha punkti 8.1.3 kohane dünaamiline koormuskatse.

7.1.4.1.1. Universaal-, piiratud ja pooluniversaalkategooria lapse turvasüsteeme katsetatakse katsesõiduki punktis 6 ette nähtud katseistmel vastavalt punktile 8.1.3.1.

7.1.4.1.2. Sõidukispetsiifilise kategooria lapse turvasüsteeme katsetatakse iga sellise sõidukimudeliga, mille jaoks turvasüsteem on ette nähtud. Katse eest vastutav tehniline teenistus võib vähendada katsetatavate sõidukimudelite arvu, kui nad ei erine olulisel määral punktis 7.1.4.1.2.3 esitatud näitajate poolest. Lapse turvasüsteeme võib katsetada järgmiselt:

7.1.4.1.2.1. punkti 8.1.3.3 kohaselt komplektsel sõidukil;

7.1.4.1.2.2. punkti 8.1.3.2 kohaselt sõiduki kerel, mis omakorda kinnitatakse katsesõidukile või

7.1.4.1.2.3. katse jaoks olulistel sõiduki kere osi esindavatel osadel ja löögipindadel. Kui lapse turvasüsteem on ette nähtud kasutamiseks tagaistmel, hõlmavad need esiistme seljatuge, tagaistet, põhjapaneeli, B- ja C-piilarit ning katust. Kui lapse turvasüsteem on ette nähtud kasutamiseks esiistmel, hõlmavad need osad armatuurlauda, A-piilareid, tuuleklaasi, põrandale või konsoolile paigaldatud kange või nuppe, esiistet, põrandapaneeli ja katust. Kui lapse turvasüsteemi kasutatakse lisaks sellele koos täiskasvanu turvavööga, peavad need osad hõlmama ka asjakohast täiskasvanu turvavööd või turvavöid. Katse korraldamise eest vastutav tehniline teenistus võib lubada mõne osa eemaldamist, kui ta leiab, et need on üleliigsed. Katsetamine toimub punkti 8.1.3.2 kohaselt.

7.1.4.1.3. Dünaamiline koormuskatse korraldatakse nendele lapse turvasüsteemidele, mille suhtes eelnevalt koormust rakendatud ei ole.

7.1.4.1.4. Dünaamilise koormuskatse ajal ei tohi ükski turvasüsteemi osa, mis aitab last tema asendis hoida, puruneda, ükski lukk avaneda ega lukustussüsteem või teisaldussüsteem puruneda või järele anda või tugijalg kokku vajuda, välja arvatud juhul, kui see on tähistatud kui koormuse piiramise seade. Kõik koormuse piiramise seadmed tuleb selgelt määratleda käesoleva eeskirja punkti 3.2.1 kohases tootja tehnilises kirjelduses.

7.1.4.1.5. Mitteintegreeritud tüübi korral tuleb kasutada käesoleva eeskirja 13. lisas ette nähtud standardvööd ja kinnitusklambreid. See ei kehti sõidukispetsiifiliste tüübikinnituste kohta, mille puhul tuleb kasutada sõidukis olevat vööd.

7.1.4.1.6. Kui sõidukispetsiifilise lapse turvasüsteem paigaldatakse kõige tagumise näoga sõidusuunas oleva täiskasvanuistme taha (näiteks pagasiruumi piirkonda), tuleb seda ühe korra suurima mannekeeni või mannekeenidega punkti 8.1.3.3.3 kohaselt komplektsel sõidukil katsetada. Tootja soovi korral võib muud katsed, sealhulgas tootmise nõuetele vastavuse katse, teha punkti 8.1.3.2 kohaselt.

7.1.4.1.7. Erivajadustega lapse turvasüsteemide puhul tuleb kõikide käesolevas eeskirjas määratletud kaalurühmade iga dünaamiline koormuskatse teha kaks korda: esimest korda turvasüsteemi esmaste vahenditega ja teist korda kõiki kinnitusseadmeid kasutades. Nende katsete puhul tuleb erilist tähelepanu pöörata punktides 6.2.3 ja 6.2.4 esitatud nõuetele.

7.1.4.1.8. Dünaamiliste koormuskatsete ajal ei tohi integreeritud lapse turvasüsteemi paigaldamiseks kasutatav standardne turvavöö juhikust või lukustusseadmest vabaneda.

Dünaamiliste koormuskatsete ajal ei tohi mitteintegreeritud lapse turvasüsteemi paigaldamiseks kasutatav standardne turvavöö juhikust või lukustusseadmest vabaneda; standardse turvavöö õlaosa puhul tuleb seda hinnata hetkel, kui mannekeeni pea on saavutanud maksimaalse horisontaalse kõrvalekalde. Mitteintegreeritud lapse turvasüsteemi dünaamilise koormuskatse ajal on õlavöö vastuvõetava liikumise piir selline, et standardse turvavöö õlaosa alumine äär ei tohi olla madalamal kui mannekeeni küünarnukk mannekeeni pea maksimaalse horisontaalse kõrvalekalde korral.

7.1.4.1.9. Tugijalaga lapse turvasüsteemi katsetatakse järgmiselt:

a) pooluniversaalkategooria puhul peab laupkokkupõrkekatses olema tugijalg reguleeritud katsesõiduki põrandapaneelile vastavasse maksimaalsesse ja minimaalsesse asendisse. Tagantlöögikatsed korraldatakse ebasoodsaimas asendis, mille valib tehniline teenistus. Katsete käigus peab tugijalg toetuma katsesõiduki põrandapaneelile, nagu on kirjeldatud 6. lisa 3. liite joonisel 2. Kui jala lühima pikkuse ja põrandapaneeli suurima kõrguse vahel on vahe, reguleeritakse jalg põrandapaneeli kõrgusele 140 mm allpool Cr-telge. Kui jala suurim pikkus on suurem kui põrandapaneeli madalaim kõrgus kasutada võimaldab, reguleeritakse jalg kõnealusele madalaimale põrandapaneeli kõrgusele 280 mm allpool Cr-telge. Kui tugijalg on varustatud reguleerimisastmetega, reguleeritakse tugijalg järgmisse reguleerimisasendisse, et tagada selle kokkupuude põrandaga;

b) väljaspool sümmeetriatasapinda asuvate tugijalgade puhul valib tehniline teenistus katse korraldamiseks ebasoodsaima asendi;

c) sõidukispetsiifilise kategooria puhul reguleeritakse tugijalg nii, nagu seda on ette näinud lapse turvasüsteemide tootja.

7.1.4.1.10. Kui lapse turvasüsteemis kasutatakse ISOFIX-kinnituspunktide süsteemi ja pöörlemisvastast seadet, tuleb dünaamiline koormuskatse korraldada:

7.1.4.1.10.1. ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi suurusklasside A, B ja B1 puhul:

7.1.4.1.10.1.1. koos toimiva pöörlemisvastase seadmega ja

7.1.4.1.10.1.2. ilma toimiva pöörlemisvastase seadmeta. Kui pöörlemisvastane seade on tugijalg, mille saab täielikult lapse turvasüsteemi aluse või korpuse sisse paigutada, tuleb katse korraldada nii, et tugijalg on kokkupandud asendis või eemaldatud. Kui seda ei saa täielikult aluse sisse paigutada, tuleb katse korraldada nii, et tugijalg on oma lühimas ja katsesõiduki põrandapaneel alumises asendis.

Kõnealune nõue ei kehti, kui pöörlemisvastase seadmena kasutatakse püsivalt kinnitatud tugijalga, mis ei ole reguleeritav.

7.1.4.1.10.2. ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi muude suurusklasside puhul koos toimiva pöörlemisvastase seadmega.

7.1.4.2. Rindkere kiirendus ( 2 )

7.1.4.2.1. Rindkere täiskiirendus ei tohi ületada 55 g, välja arvatud ajavahemikel, mille summa ei ületa 3 millisekundit.

7.1.4.2.2. Kui järgitakse käesoleva dokumendi punktis 8.5 määratletud mõõtmismenetlusi, ei tohi kõhu ja pea vahelise kiirenduse vertikaalne komponent „-z“ ületada 30 g, välja arvatud ajavahemikel, mille summa ei ületa 3 ms. Käesoleva dokumendi punktis 8.5 määratletud mõõtmismenetlustes järgitakse ISO 6487 standardit ja SAE J211 märgisüsteemi, nagu on näidatud joonisel A.

Joonis A

SAE J211 märgisüsteem

7.1.4.3. Allkehasse sisselõikumine ( 3 )

7.1.4.3.1. 8. lisa 1. liite punktis 5.3 kirjeldatud kontrollimisel ei tohi kinnitusseadme lõikumisest allkeha moodustavas modelleerimismaterjalis olla mingeid jälgi.

7.1.4.4. Mannekeeni nihkumine

7.1.4.4.1. Universaal-, pooluniversaal- ja piiratud kategooria lapse turvasüsteemid

7.1.4.4.1.1. Näoga sõidusuunas olev lapse turvasüsteem: mannekeeni pea ei tohi minna kaugemale joonisel 1 esitatud BA ja DA tasapinnast, välja arvatud istmekõrgenduste puhul, kui kasutatakse suurimat mannekeeni P10 ja kui väärtus DA tasapinna suhtes on 840 mm.

Joonis 1

Näoga sõidusuunas oleva seadme paigutus katsel

Mõõtmed millimeetrites

* Punktis 7.1.4.1.10.1.1 kirjeldatud katse puhul peavad mõõtmed olema 500 mm

7.1.4.4.1.2. Seljaga sõidusuunas olev lapse turvasüsteem

7.1.4.4.1.2.1. Armatuurlauale toetuvad lapse turvasüsteemid: mannekeeni pea ei tohi ületada joonisel 2 määratletud tasapindu AB, AD ja DCr. See määratakse kindlaks kuni 300 ms jooksul või hetkel, kui mannekeen muutub täiesti liikumatuks, kui see toimub enne seda.

Joonis 2

Seljaga sõidusuunas oleva seadme paigutus katsel

Mõõtmed millimeetrites

7.1.4.4.1.2.2. Armatuurlauale toetuvad 0-rühma lapse turvasüsteemid ja turvahällid: mannekeeni pea ei tohi ületada joonisel 3 määratletud tasapindu AB, AD ja DE. See määratakse kindlaks kuni 300 ms jooksul või hetkel, kui mannekeen muutub täiesti liikumatuks, kui see toimub enne seda.

Joonis 3

Paigutus 0-rühma lapse turvaseadmete puhul, mis ei toetu armatuurlauale

Mõõtmed millimeetrites

7.1.4.4.1.2.3. Muud kui 0-rühma lapse turvasüsteemid, mis ei toetu armatuurlauale:

mannekeeni pea ei tohi minna kaugemale joonisel 4 esitatud FD, FG ja DE tasapinnast ning mannekeeni pea ja tala vahel ei tohi olla otsest kokkupuudet. See määratakse kindlaks kuni 300 ms jooksul või hetkel, kui mannekeen muutub täiesti liikumatuks, kui see toimub enne seda.

Kui selline lapse turvasüsteem puutub kokku talaga, mille läbimõõt on 100 mm, ning vastab kõigile tehnilistele tingimustele, tuleb ilma 100 mm läbimõõduga tala kasutamata korraldada veel üks dünaamiline koormuskatse (laupkokkupõrge), kasutades mannekeeni, mis kujutab selle lapse turvasüsteemi jaoks ettenähtud raskeima kaaluga last; see katse peab vastama kõigile tingimustele (välja arvatud sõidusuunas nihkumine).

Joonis 4

Muudesse (välja arvatud 0 rühma) rühmadesse kuuluvate seljaga sõidusuunas olevate ja armatuurlauale mittetoetuvate seadiste paigutus katsel

Mõõtmed millimeetrites

7.1.4.4.2. Sõidukispetsiifilise lapse turvasüsteemi kategooria puhul ei tohi komplektsel sõidukil või sõiduki kerel katsetades pea sõiduki mis tahes osaga kokku puutuda. Kui pea siiski puutub mõne osaga kokku, ei tohi pea kiirus kokkupõrkel ületada 24 km/h ja osa, millega ta kokku puutub, peab vastama ÜRO eeskirja nr 21 lisas 4 sätestatud energianeeldumiskatse nõuetele. Pärast katsetamist komplektsel sõidukil peab mannekeenide eemaldamine lapse turvasüsteemist olema võimalik ilma tööriistu kasutamata.

7.1.5. Temperatuuritaluvus

7.1.5.1. Lukkudele, tõmburitele, regulaatoritele ja lukustusseadistele, millele temperatuur võib mõju avaldada, tuleb teha punktis 8.2.8 täpsustatud temperatuuritaluvuse katse.

7.1.5.2. Punktis 8.2.8.1 ette nähtud temperatuuritaluvuse katse järel ei tohi spetsialist palja silmaga vaatluse käigus näha märke kahjustustest, mis võivad raskendada lapse turvasüsteemi nõuetekohast toimimist.

7.2. Turvasüsteemi üksikosade suhtes kehtivad sätted

7.2.1. Lukk

7.2.1.1. Luku ehitus peab olema selline, mis välistab selle ebaõige käsitsemise. See tähendab muu hulgas, et luku jäämine poolsuletud asendisse ei tohi olla võimalik; luku osade tahtmatu äravahetamine luku sulgemisel ei tohi olla võimalik; lukk peab olema lukustatav alles selle kõikide osade kasutamisel. Luku ja/või lukukeele kokkupuutumisel lapsega ei tohi kokkupuutepind olla kitsam kui punktis 7.2.4.1.1 piiritletud rihma minimaalne laius. Käesolevat punkti ei kohaldata turvavööde suhtes, mis on juba saanud tüübikinnituse ÜRO eeskirja nr 16 või samaväärse kehtiva standardi kohaselt. Erivajadustega lapse turvasüsteemide puhul peab turvasüsteemi esmastest vahenditest ainult lukk vastama punktides 7.2.1.1–7.2.1.9 (kaasa arvatud) esitatud nõuetele.

7.2.1.2. Lukk peab asendist olenemata jääma suletuks ka koormuse puudumise korral. Luku ehitus peab võimaldama seda kergesti kasutada ja haarata. Lukk peab avanema nupule või samalaadsele seadisele vajutamisel. Kui nupp on luku avanemisele vastavas asendis, siis peavad pinnal, millele vajutatakse, olema nupu algse liikumissuunaga risti olevale pinnale projitseerituna järgmised mõõtmed: süvistatud nupu puhul pindala vähemalt 4,5 cm2 ja laius vähemalt 15 mm; mittesüvistatud avamisnupu puhul pindala vähemalt 2,5 cm2 ja laius vähemalt 10 mm. Laius on selle ala moodustavast kahest mõõtmest väiksem ja seda mõõdetakse avamisnupu liikumissuunaga risti.

7.2.1.3. Luku avamise seadis peab olema punane. Ükski luku muu osa ei tohi olla sama värvi.

7.2.1.4. Lapse vabastamine turvasüsteemist peab olema võimalik ühe luku ühekordse käsitsemisega. 0 ja 0+ rühma puhul on lapse eemaldamine koos turvalamamistooli, turvahälli või turvahälli hoideseadisega lubatud juhul, kui lapse turvasüsteemi saab vabastada kõige enam kahe luku avamisega.

7.2.1.4.1. Traksvöö õlarihmade vahelise kinnituse suhtes ei kehti punktis 7.2.1.4 esitatud ühe liigutuse nõue.

7.2.1.5. II ja III rühma puhul peab luku paigutus olema selline, et laps sellele ligi pääseks. Lisaks sellele peab luku paigutus kõikide rühmade puhul olema selline, et luku avamise ning toimimise viis on hädaolukorras päästetöötajale kohe arusaadav.

7.2.1.6. Luku avamisel peab olema võimalik laps vabastada toolist, tooli tõsteseadisest või löögikaitsekilbist sõltumatult (nende kasutamise korral), ning kui seadise juurde kuulub jalgadevaheline rihm, peab see olema eemaldatav sama luku avamisega.

7.2.1.7. Lukk peab vastama punktis 8.2.8.1 esitatud temperatuuritaluvuse nõuetele ning olema enne punktis 8.1.3 nimetatud dünaamilist koormuskatset läbinud 5 000 ± 5 avamis- ja sulgemistsüklit tavapärastes kasutustingimustes.

7.2.1.8. Lukule tehakse järgmised avamiskatsed:

7.2.1.8.1. Katse koormuse all

7.2.1.8.1.1. See katse tehakse lapse turvasüsteemile, mis on juba punktis 8.1.3 ette nähtud dünaamilise koormuskatse läbinud.

7.2.1.8.1.2. Punktis 8.2.1.1 ettenähtud katses ei tohi luku avamiseks vajalik jõud ületada 80 N.

7.2.1.8.2. Koormuseta katse

7.2.1.8.2.1. See katse tehakse lukule, mida ei ole eelnevalt koormatud. Punktis 8.2.1.2 ettenähtud katses peab juhul, kui lukule koormust ei lange, selle avamiseks vajalik jõud jääma vahemikku 40–80 N.

7.2.1.9. Tugevus

7.2.1.9.1. Punkti 8.2.1.3.2 kohase katse tegemisel ei tohi ükski luku osa ega sellega külgnevad rihmad või regulaatorid puruneda ega irduda.

7.2.1.9.2. 0 ja 0+ kaalurühma traksvöö lukk peab taluma koormust 4 000 N.

7.2.1.9.3. I ja raskemate kaalurühmade traksvöö lukk peab taluma koormust 10 000 N.

7.2.1.9.4. Kui kättesaadavast teabest järeldub, et katse on ülearune, võib tüübikinnitusasutus luku tugevuskatse ära jätta.

7.2.2. Reguleerseadis

7.2.2.1. Reguleerimise ulatus peab võimaldama lapse turvasüsteemi reguleerimist koos kõigi selle kaalurühma mannekeenidega, mille jaoks turvaseadis on ette nähtud, ning selle rahuldavat paigaldamist kõikidesse nimetatud sõidukimudelitesse.

7.2.2.2. Kõik regulaatorid peavad olema kiirreguleeritavad, välja arvatud ainult turvasüsteemi algseks paigaldamiseks kasutatavad reguleerseadised, mille tüüp võib olla muu kui kiirreguleeritav.

7.2.2.3. Kiirregulaatori tüüpi seadised peavad olema pärast lapse turvasüsteemi õiget paigaldamist ja lapse või mannekeeni sinna asetamist kergelt kättesaadavad.

7.2.2.4. Kiirregulaatori tüüpi seadis peab olema lihtsalt lapse keha järgi kohandatav. Punkti 8.2.2.1 kohaselt tehtaval katsel ei tohi käsireguleerseadise kasutamiseks vajalik jõud ületada 50 N.

7.2.2.5. Lapse turvasüsteemi reguleerseadise kaht näidist tuleb katsetada vastavalt punktides 8.2.8.1 ja 8.2.3 esitatud temperatuuritaluvuse katse nõuetele.

7.2.2.5.1. Ühe reguleerseadise puhul ei tohi rihma libisemine ületada 25 mm ning kõigi reguleerseadiste puhul 40 mm.

7.2.2.6. Seadis ei tohi punktis 8.2.2.1 ette nähtud katsetamise käigus puruneda ega irduda.

7.2.2.7. Vahetult lapse turvasüsteemile paigaldatud regulaator peab taluma korduvat kasutamist ning olema enne punktis 8.1.3 nimetatud dünaamilist koormuskatset läbinud punktis 8.2.7 nimetatud katse 5 000 ± 5 tsüklit.

7.2.3. Tõmburid

7.2.3.1. Iselukustuvad tõmburid

7.2.3.1.1. Iselukustuva tõmburiga varustatud turvavöö rihm ei tohi tõmburi lukustusasendite vahel liikuda üle 30 mm. Turvavöö peab pärast kasutaja tahapoole liikumist jääma kas algasendisse või pärast kasutaja järgnevat ettepoole liikumist ise algasendisse tagasi minema.

7.2.3.1.2. Tõmburi puhul, mis on vöörihma osa, peab rihmale mõjuv sissetõmbejõud olema vähemalt 7 N, mõõdetuna punkti 8.2.4.1 kohaselt vöörihma vabas osas, mis jääb mannekeeni ja tõmburi vahele. Tõmburi puhul, mis on diagonaalrihma osa, ei tohi rihmale mõjuv sissetõmbejõud samalaadse mõõtmise juures olla väiksem kui 2 N, kuid mitte suurem kui 7 N. Kui rihm läbib juhiku või rihmaratta, mõõdetakse sissetõmbejõudu rihma vabas osas, mis jääb mannekeeni ja juhiku või rihmaratta vahele. Kui turvavöö koosseisus on käsitsi või automaatselt käitatav seadis, mis takistab rihma täielikku sissetõmmet, ei tohi seda tõmbejõu mõõtmisel kasutada.

7.2.3.1.3. Rihm tõmmatakse punktis 8.2.4.2 kirjeldatud viisil tõmburist välja ja lastakse tõmburisse tagasi rulluda 5 000 korda. Seejärel tehakse tõmburile punktis 8.2.8.1 ette nähtud temperatuuritaluvuse katse ja punktis 8.1.1 ette nähtud korrosioonikatse, millele järgneb punktis 8.2.4.5 kirjeldatud tolmukindluskatse. Pärast seda peab tõmbur nõuetekohaselt läbima järgmised 5 000 välja- ja sissetõmbe tsüklit. Pärast eespool nimetatud katseid peab tõmbur endiselt nõuetekohaselt funktsioneerima ning vastama punktides 7.2.3.1.1 ja 7.2.3.1.2 esitatud nõuetele.

7.2.3.2. Hädalukustuvad tõmburid

7.2.3.2.1. Hädalukustuvad tõmburid peavad punktis 8.2.4.3 ette nähtud katsetamisel vastama järgmistele tingimustele.

7.2.3.2.1.1. Tõmbur peab lukustuma, kui sõiduki aeglustus jõuab väärtuseni 0,45 g.

7.2.3.2.1.2. Tõmbur ei tohi lukustuda, kui rihma kiirendus rihma väljatõmbe suunas on väiksem kui 0,8 g.

7.2.3.2.1.3. tõmbur ei tohi lukustuda, kui anduri kaldenurk mis tahes suunas, võrreldes tootja poolt kindlaks määratud paigaldusasendiga, ei ole üle 12°;

7.2.3.2.1.4. Tõmbur peab lukustuma, kui anduri kalle mis tahes suunas moodustab tootja poolt kindlaks määratud paigaldusasendiga võrreldes vähemalt 27° nurga.

7.2.3.2.2. Tõmburi puhul, mille lukustumine sõltub välisest signaalist või energiaallikast, peab konstruktsioon signaali häire või katkemise või energiaallika tegevuse häire või katkemise korral tagama tõmburi automaatse lukustumise.

7.2.3.2.3. Mitmetoimeline hädalukustuv tõmbur peab vastama eespool nimetatud nõuetele. Kui üks tundlikkuse näitajatest on seotud rihma väljatõmbamisega, peab tõmbur lukustuma juhul, kui rihma väljatõmbe suunas mõõdetud kiirendus on 1,5 g.

7.2.3.2.4. Punktides 7.2.3.2.1.1 ja 7.2.3.2.3 osutatud katsete puhul ei tohi väljatõmmatud rihma kogupikkus enne tõmburi lukustumist ületada 50 mm punktis 8.2.4.3.1 kindlaks määratud pikkust aluseks võttes. Punktis 7.2.3.2.1.2 osutatud katse puhul ei tohi lukustumine toimuda rihma väljatõmbamisel 50 mm pikkuses punktis 8.2.4.3.1 kindlaks määratud pikkust aluseks võttes.

7.2.3.2.5. Tõmburi puhul, mis on vöörihma osa, peab rihmale mõjuv sissetõmbejõud olema vähemalt 7 N, mõõdetuna punkti 8.2.4.1 kohaselt vöörihma vabas osas, mis jääb mannekeeni ja tõmburi vahele. Tõmburi puhul, mis on diagonaalrihma osa, ei tohi rihmale mõjuv sissetõmbejõud samalaadse mõõtmise juures olla väiksem kui 2 N, kuid mitte suurem kui 7 N. Kui rihm läbib juhiku või rihmaratta, mõõdetakse sissetõmbejõudu rihma vabas osas, mis jääb mannekeeni ja juhiku või rihmaratta vahele. Kui turvavöö koosseisus on käsitsi või automaatselt käitatav seadis, mis takistab rihma täielikku sissetõmmet, ei tohi seda tõmbejõu mõõtmisel kasutada.

7.2.3.2.6. Rihm tõmmatakse punktis 8.2.4.2 kirjeldatud viisil tõmburist välja ja lastakse tõmburisse tagasi rulluda 40 000 korda. Seejärel tehakse tõmburile punktis 8.2.8.1 ette nähtud temperatuuritaluvuse katse ja punktis 8.1.1 ette nähtud korrosioonikatse, millele järgneb punktis 8.2.4.5 kirjeldatud tolmukindluskatse. Seejärel tehakse tõmburile 5 000 välja- ja sissetõmbetsükliga katse (kokku 45 000 tsüklit). Pärast eespool nimetatud katseid peab tõmbur endiselt nõuetekohaselt funktsioneerima ning vastama punktides 7.2.3.2.1–7.2.3.2.5 esitatud nõuetele.

7.2.4. Rihmad

7.2.4.1. Laius

7.2.4.1.1. Mannekeeniga kokku puutuvate lapse turvasüsteemi rihmade laius peab 0, 0+ ja I rühma puhul olema vähemalt 25 mm ning II ja III rühma puhul vähemalt 38 mm. Neid laiusi mõõdetakse punktis 8.2.5.1 ette nähtud rihmade tugevuskatsel masinat peatamata koormusel, mis moodustab 75 % rihma katketugevusest.

7.2.4.2. Tugevus pärast konditsioneerimist toatingimustes

7.2.4.2.1. Kahe rihmanäidise punkti 8.2.5.2.1 kohase konditsioneerimise järel määratakse rihma katketugevus punkti 8.2.5.1.2 kohaselt.

7.2.4.2.2. Erinevus kahe näidise katketugevuse vahel ei tohi moodustada üle 10 % suurema mõõdetud katketugevuse väärtusest.

7.2.4.3. Tugevus pärast konditsioneerimist eritingimustes

7.2.4.3.1. Punkti 8.2.5.2 (punkt 8.2.5.2.1 välja arvatud) ühe tingimuse kohaselt konditsioneeritud rihma katketugevus peab moodustama vähemalt 75 % koormuste keskmisest väärtusest, mis on kindlaks määratud punktis 8.2.5.1 nimetatud katses.

7.2.4.3.2. Lisaks sellele peab 0, 0+ ja I kaalurühma turvasüsteemide puhul katketugevus olema vähemalt 3,6 kN, II kaalurühmas 5 kN ja III kaalurühmas 7,2 kN.

7.2.4.3.3. Tüübikinnitusasutus võib loobuda ühest või mitmest nimetatud katsest, kui kasutatud materjali koostise või juba olemasoleva info põhjal osutub katse või katsete tegemine ülearuseks.

7.2.4.3.4. Punktis 8.2.5.2.6 määratletud 1. tüübi kulumiskindlusmenetlus tuleb teha siis, kui punktis 8.2.3 määratletud mikrolibisemiskatse tulemus on rohkem kui 50 % punktis 7.2.2.5.1 ette nähtud määrast.

7.2.4.4. Kogu rihma tõmbamine läbi mis tahes regulaatorite, lukkude või kinnituspunktide peab olema võimatu.

7.2.5. Lukustusseadis

7.2.5.1. Lukustusseadis peab olema püsivalt lapse turvasüsteemi külge kinnitatud.

7.2.5.2. Lukustusseadis ei tohi kahjustada täiskasvanu vöö vastupidavust ning peab läbima punktis 8.2.8.1 esitatud temperatuuritaluvuse katse.

7.2.5.3. Lukustusseadis ei tohi takistada lapse kiiret vabastamist.

7.2.5.4. A-klassi seadised

Punktis 8.2.6.1 ette nähtud katsel ei tohi vöö libisemine ületada 25 mm.

7.2.5.5. B-klassi seadised

Punktis 8.2.6.2 ette nähtud katsel ei tohi vöö libisemine ületada 25 mm.

7.2.6. ISOFIX-kinnitusdetailide tehnilised andmed

ISOFIX-kinnitusdetailid ja lukustuse indikaatorid peavad toimima ka nende korduval kasutamisel ning läbima enne punktis 8.1.3 ette nähtud dünaamilist koormuskatset katse, mis koosneb 2 000 ±5 avamis- ja sulgemistsüklist tavalistes kasutamistingimustes.

7.2.7. ISOFIX-kinnitusdetailidel peab olema lukustussüsteem, mis vastab järgmistele punktis a või punktis b ette nähtud nõuetele:

a) kogu istme lukustusmehhanismi vabastamine eeldab 2 järjestikust liigutust, kusjuures esimene peab teise toimumise ajal jätkuma; või

b) ISOFIX-kinnitusdetaili avamisjõud peab punkti 8.2.9 kohasel katsetamisel olema vähemalt 50 N.

8. KATSETE KIRJELDUS ( 4 )

8.1. Kogu turvasüsteemile tehtavad katsed

8.1.1. Korrosioon

8.1.1.1. Lapse turvasüsteemi metallosad asetatakse 4. lisas ette nähtud katsekambrisse. Tõmburiga varustatud lapse turvasüsteemi puhul keritakse rihm lahti täies ulatuses, välja arvatud 100 ± 3 mm. Katse peab kestma 50 ±0,5 tundi, välja arvatud lühikesed vaheajad, mis võivad olla tarvilikud näiteks soolalahuse kontrollimiseks ja lisamiseks.

8.1.1.2. Pärast katse lõppu pestakse lapse turvasüsteemi metallosad võimalike soolajääkide eemaldamiseks ettevaatlikult puhta jooksva veega, mille temperatuur ei ületa 38 °C, või kastetakse neid sellesse ning lastakse enne punkti 7.1.1.2 kohast kontrollimist toatemperatuuril (18–25 °C) 24 ± 1 tundi kuivada.

8.1.2. Ümberminek

8.1.2.1. Mannekeen peab olema varustatud ühega kahest koormuse rakendamise seadmest, mida on kirjeldatud 23. lisas. Mannekeen paigutatakse vastavalt tootja juhistele käesoleva eeskirja kohaselt paigaldatud turvasüsteemi, millel on punktis 8.1.3.6 täpsustatud standardlõtk, mida kohaldatakse võrdselt kõikide süsteemide suhtes.

8.1.2.2. Turvasüsteem kinnitatakse katseistme või sõiduki istme külge. Seejärel pööratakse kogu istet 540° +/– 5° ümber selle keskpikitasapinna horisontaaltelje kiirusega 2–5 kraadi sekundis ja peatatakse selles asendis. Selle katse tegemiseks võib sõidukispetsiifilised seadised kinnitada 6. lisas kirjeldatud katseistme külge.

8.1.2.3. Sellises staatilises ümberpööratud asendis suunatakse lisaks mannekeenile mannekeeni massist 4 korda suurem koormus (mille lubatud hälve on –0/+5 % 8. lisas nimetatud mannekeeni nominaalmassist) vertikaalselt allapoole tasapinnale, mis on risti pöörlemisteljega, kasutades selleks 23. lisas kirjeldatud koormuse rakendamise seadet. Koormust rakendatakse järkjärgult ja kontrollitult kiirusega, mis ei ole suurem kui gravitatsiooniline kiirendus või 400 mm/min. Ettenähtud maksimaalset koormust hoitakse 30 –0/+5 sekundi vältel.

8.1.2.4. Koormus eemaldatakse kiirusel mitte rohkem kui 400 mm/min ja nihe mõõdetakse.

8.1.2.5. Kogu istet pööratakse 180°, et viia see tagasi algasendisse.

8.1.2.6. Seda katsetsüklit korratakse, pannes istme pöörlema vastupidises suunas. Seejärel korratakse katset kahes pöörlemissuunas ümber pöörlemistelje, mis asub horisontaaltasapinnal ja on kahe eelmise katse pöörlemistelje suhtes 90° nurga all.

8.1.2.7. Nendel katsetel kasutatakse sellele kaalurühmale või nendele kaalurühmadele, mille jaoks turvasüsteem on ette nähtud, vastavat väikseimat ning suurimat mannekeeni.

Mannekeeni või lapse turvasüsteemide mis tahes reguleerimine kogu katsetsükli jooksul ei ole lubatud.

8.1.3. Dünaamilised koormuskatsed

8.1.3.1. Katsed katsesõidukil ja katseistmel

8.1.3.1.1. Näoga sõidusuunas olev turvasüsteem

8.1.3.1.1.1. Katsesõidukil ja katseistmel tehtavad dünaamilised koormuskatsed peavad vastama käesoleva eeskirja 6. lisas esitatud nõuetele ning paigaldusmenetlus kokkupõrkekatseks peab olema kooskõlas 21. lisaga.

8.1.3.1.1.2. Katsesõiduk peab kogu aeglustuse ja kiirenduse vältel jääma horisontaalasendisse.

8.1.3.1.1.3. Aeglustus- või kiirendusseadmed

Taotleja peab kasutamiseks valima ühe järgmisest kahest seadmest:

8.1.3.1.1.3.1. Aeglustuskatse seade:

Katsesõiduki aeglustus saadakse käesoleva eeskirja 6. lisas esitatud seadme või mis tahes muu võrdväärseid tulemusi andva seadme abil. Seade peab vastama käesoleva eeskirja punktis 8.1.3.4 ja allpool esitatud tehnilistele nõuetele.

Laupkokkupõrke korral pannakse katsesõiduk liikuma nii, et katse alguses on selle kiirus 50 +0/–2 km/h ja selle kiirenduskõver jääb 7. lisa 1. liites esitatud joonisel viirutatud ala piiridesse. Tagantlöögi korral pannakse katsesõiduk liikuma nii, et katse alguses on selle kiirus 30 +2/–0 km/h ja selle kiirenduskõver jääb 7. lisa 2. liites esitatud joonisel viirutatud ala piiridesse.

Katsed, mis tehakse suuremal kiirusel ja/või kiirendusega, mis ületab viirutatud ala ülemist piiri, loetakse rahuldavaks, kui lapse turvasüsteem vastab katseks vajalikele sooritusnõuetele.

Väiksemal kiirendusel tehtud katsed loetakse rahuldavaks ainult siis, kui kiirenduskõver ületab viirutatud ala alumist piiri kumulatiivselt kuni 3 ms jooksul.

Eespool esitatud nõuete täitmiseks kasutab tehniline teenistus katsesõidukit (mis on varustatud istmega) massiga üle 380 kg, nagu määratletud 6. lisa punktis 1.

8.1.3.1.1.3.2. Kiirenduskatse seade

Dünaamilise koormuskatse tingimused

Laupkokkupõrke jaoks pannakse katsesõiduk liikuma nii, et katse ajal oleks selle kiiruse muutus ΔV 52 +0/–2 km/h ja selle kiirenduskõver jääks 7. lisa 1. liite joonise viirutatud ala piiridesse ning koordinaatidega (5 g, 10 ms) ja (9 g, 20 ms) määratletud lõigust ülespoole. Kokkupõrke algus (T0) on määratletud vastavalt standardile ISO 17373 0,5 g kiirenduse jaoks. Tagantlöögi jaoks pannakse katsesõiduk liikuma nii, et katse ajal oleks selle kiiruse muutus ΔV 32 +2/–0 km/h ja selle kiirenduskõver jääks 7. lisa 2. liite joonise viirutatud ala piiridesse ning koordinaatidega (5 g, 5 ms) ja (10 g, 10 ms) määratletud lõigust ülespoole. Kokkupõrke algus (T0) on määratletud vastavalt standardile ISO 17373 0,5 g kiirenduse jaoks.

Isegi kui eespool esitatud nõuded on täidetud, kasutab tehniline teenistus 6. lisa punktis 1 määratletud katsesõidukit (varustatud ühe istmega), mille kaal on suurem kui 380 kg.

Kui eespool nimetatud katsed on sooritatud suurema kiiruse juures ja/või kui kiirenduskõver ulatus väljapoole viirutatud ala ülemist piiri ning lapse turvasüsteem vastab nõuetele, loetakse katse rahuldavaks.

8.1.3.1.1.4. Mõõdetakse:

8.1.3.1.1.4.1. katsesõiduki kiirust vahetult enne kokkupõrget (ainult aeglustuskelkude puhul, andmeid on vaja pidurdusteekonna arvutamiseks);

8.1.3.1.1.4.2. peatumisteekonda (ainult aeglustuskelkude puhul), mida võib arvutada kelgu mõõdetud aeglustuse kahekordse integreerimise teel;

8.1.3.1.1.4.3. I, II ja III rühma puhul mannekeeni pea vertikaalset ja horisontaalset nihkumist ning 0 ja 0+ rühma puhul mannekeeni nihkumist tema jäsemeid arvesse võtmata;

8.1.3.1.1.4.4. rindkere liikumise aeglustumist kolmes üksteise suhtes risti asetsevas suunas; välja arvatud vastsündinut kujutava mannekeeni puhul;

8.1.3.1.1.4.5. silmaga nähtavaid lõikumisjälgi allkeha moodustavas modelleerimismaterjalis (vaata punkti 7.1.4.3.1); välja arvatud vastsündinut kujutava mannekeeni puhul;

8.1.3.1.1.4.6. vähemalt esimese 300 ms vältel katsesõiduki kiirendust või aeglustust.

8.1.3.1.1.5. Pärast kokkupõrget kontrollitakse vaatluse teel lapse turvasüsteem lukku avamata üle, et selgitada välja kõik rikked või murdekohad.

8.1.3.1.2. Seljaga sõidusuunas olev turvasüsteem

8.1.3.1.2.1. Katseistet pööratakse katsetamisel tagantlöögikatse nõuete kohaselt 180°.

8.1.3.1.2.2. Esiistmele seljaga sõidusuunas kinnitamiseks ette nähtud lapse turvasüsteemi katsetamisel peab sõiduki armatuurlauda jäljendama katsesõidukile paigaldatud jäik tala, mis on paigutatud nii, et kogu energianeeldumine toimub lapse turvasüsteemis.

8.1.3.1.2.3. Aeglustustingimused peavad vastama punktis 8.1.3.1.1.3.1 esitatud nõuetele.

Kiirendustingimused peavad vastama punktis 8.1.3.1.1.3.2 esitatud nõuetele.

8.1.3.1.2.4. Kohustuslikud mõõtmised on loetletud punktides 8.1.3.1.1.4–8.1.3.1.1.4.6.

8.1.3.2. Katse katsesõidukiga ja sõiduki kerega

8.1.3.2.1. Näoga sõidusuunas olev turvasüsteem

8.1.3.2.1.1. Meetod, mida kasutatakse sõiduki kinnitamiseks katse ajal, ei tohi suurendada istmete, turvavööde või lapse turvasüsteemi kinnitamiseks vajalike lisakinnituspunktide tugevust ega vähendada kere tavapärast deformeerumist. Katsesõidukil ei tohi olla ühtegi sõiduki osa, mis mannekeeni ettepoole liikumist piirates vähendaksid lapse turvasüsteemile katse ajal rakendatavat koormust. Kere kõrvalejäetud osad võib asendada võrdväärse tugevusega osadega tingimusel, et need ei takista mannekeeni liikumist.

8.1.3.2.1.2. Kinnitusseadet peetakse nõuetekohaseks, kui see ei avalda mõju kogu kere laiusele alale, ning juhul, kui sõiduk või kere on fikseeritud või kinnitatud eestpoolt vähemalt 500 mm kauguselt katsetatava turvasüsteemi kinnituspunktist. Tagantpoolt kinnitatakse kere kinnituspunktide taga kaugusel, mis on piisav, et tagada punktis 8.1.3.2.1.1 ette nähtud nõuete täitmine.

8.1.3.2.1.3. Sõiduki iste ja lapse turvasüsteem paigaldatakse ja reguleeritakse asendisse, mis tüübikinnituskatseid tegeva tehnilise teenistuse arvates on mannekeeni asukohta sõidukis arvestades tugevuse seisukohalt kõige ebasoodsam. Sõiduki istme seljatoe ja lapse turvasüsteemi asenditega seotud andmed kantakse aruandesse. Reguleeritava seljatoega istme puhul lukustatakse seljatugi tootja nõuete kohaselt või nõuete puudumise korral nii, et seljatoe tegelik kaldenurk oleks võimalikult lähedane 25° nurgale.

8.1.3.2.1.4. Kui paigaldus- ja kasutusjuhendis ei sätestata teisiti, peab esiistmele ette nähtud lapse turvasüsteemi katsetamisel esiiste olema kõige eesmises tavapärases asendis, ning tagaistmel kasutamiseks ette nähtud lapse turvasüsteemi katsetamisel kõige tagumises tavapärases asendis.

8.1.3.2.1.5. Aeglustustingimused peavad vastama punktis 8.1.3.4 esitatud nõuetele. Katseistmeks on tegeliku sõiduki iste.

8.1.3.2.1.6. Mõõdetakse:

8.1.3.2.1.6.1. katsesõiduki kiirust vahetult enne kokkupõrget (ainult aeglustuskelkude puhul, andmeid on vaja pidurdusteekonna arvutamiseks);

8.1.3.2.1.6.2. peatumisteekonda (ainult aeglustuskelkude puhul), mida võib arvutada kelgu mõõdetud aeglustuse kahekordse integreerimise teel;

8.1.3.2.1.6.3. mannekeeni pea mis tahes kokkupuudet sõiduki kere sisuga;

8.1.3.2.1.6.4. rindkere liikumise aeglustumist kolmes üksteise suhtes risti asetsevas suunas; välja arvatud vastsündinut kujutava mannekeeni puhul;

8.1.3.2.1.6.5. silmaga nähtavaid lõikumisjälgi allkeha moodustavas modelleerimismaterjalis (vaata punkt 7.1.4.3.1), välja arvatud vastsündinut kujutava mannekeeni puhul;

8.1.3.2.1.6.6. katsesõiduki ja sõiduki kere kiirendust või aeglustust vähemalt esimese 300 ms vältel;

8.1.3.2.1.7. Pärast kokkupõrget kontrollitakse vaatluse teel lapse turvasüsteem lukku avamata üle, et selgitada välja kõik rikked.

8.1.3.2.2. Seljaga sõidusuunas olev turvasüsteem

8.1.3.2.2.1. Tagantlöögi katsel pööratakse sõiduki kere katsesõidukil 180°.

8.1.3.2.2.2. Nõuded on samad, mis laupkokkupõrke korral.

8.1.3.3. Katse komplektse sõidukiga

8.1.3.3.1. Aeglustustingimused peavad vastama punkti 8.1.3.4 nõuetele.

8.1.3.3.2. Laupkokkupõrkekatse tuleb korraldada käesoleva eeskirja 9. lisas ette nähtud korra kohaselt.

8.1.3.3.3. Tagantlöögikatse tuleb korraldada käesoleva eeskirja 10. lisas ette nähtud korra kohaselt.

8.1.3.3.4. Mõõdetakse:

8.1.3.3.4.1. sõiduki/löökkeha kiirust vahetult enne kokkupõrget;

8.1.3.3.4.2. mannekeeni pea mis tahes kokkupuudet sõiduki sisuga (0 kaalurühma kuuluvat last kujutava mannekeeni puhul selle jäsemeid arvesse võtmata);

8.1.3.3.4.3. rindkere kiirendust kolmes üksteise suhtes risti asetsevas suunas, välja arvatud juhul, kui kasutatakse vastsündinut kujutavat mannekeeni;

8.1.3.3.4.4. silmaga nähtavaid lõikumisjälgi allkeha moodustavas modelleerimismaterjalis (vaata punkti 7.1.4.3.1), välja arvatud vastsündinut kujutava mannekeeni puhul.

8.1.3.3.5. Reguleeritava seljatoega esiistmete puhul lukustatakse seljatugi tootja nõuete kohaselt või nõuete puudumise korral nii, et seljatoe tegelik kaldenurk oleks võimalikult lähedane 25° nurgale.

8.1.3.3.6. Pärast kokkupõrget kontrollitakse vaatluse teel lapse turvasüsteem lukku avamata üle, et selgitada välja kõik rikked või murdekohad.

8.1.3.4. Dünaamilise koormuskatse tingimused on esitatud allpool asuvas tabelis.







LAUPKOKKUPÕRGE TAGANTLÖÖK Katse Turvasüsteem Kiirus (km/h) Katse- impulss Peatumis- teekond katsel (mm) Kiirus (km/h) Katse- impulss Peatumis- teekond katsel (mm) Katseistmega katsesõiduk Näoga sõidusuunas esi- ja tagaistmetel kasutatav universaal-, pooluniversaal- või piiratud kategooria turvasüsteem (*1) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 – – – Seljaga sõidusuunas esi- ja tagaistmetel kasutatav universaal-, pooluniversaal- või piiratud kategooria turvasüsteem (*2) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 Katsesõidukil asuv sõiduki kere Näoga sõidusuunas (*1) 50 + 0 – 2 1 või 3 650± 50 – – – Seljaga sõidusuunas (*2) 50 + 0 – 2 1 või 3 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 või 4 275 ± 25 Terviksõiduki barjäärikatse Näoga sõidusuunas 50 + 0 – 2 3 kindlaks määramata – – – Seljaga sõidusuunas 50 + 0 – 2 3 kindlaks määramata 30 + 2 – 0 4 kindlaks määramata ( *1 ) Kalibreerimise ajal peab seiskamisteekond olema 650 ± 30 mm. ( *2 ) Kalibreerimise ajal peab seiskamisteekond olema 275 ± 20 mm. Märkus: Kõikidele 0 ja 0+ rühma turvasüsteemidele peab seljaga sõidusuunas kasutatavatele turvasüsteemidele kehtestatud tingimuste kohaselt tegema laupkokkupõrke- ja tagantlöögikatse. Selgitus: Katseimpulss nr 1 – nagu ette nähtud 7. lisas – laupkokkupõrge. Katseimpulss nr 2 – nagu ette nähtud 7. lisas – tagantlöök. Katseimpulss nr 3 – aeglustusimpulss sõiduki laupkokkupõrke korral. Katseimpulss nr 4 – aeglustusimpulss sõiduki tagantlöögi korral.

8.1.3.5. Lapse turvasüsteemid, kus kasutatakse lisakinnituspunkte

8.1.3.5.1. Punkti 2.1.2.3 kohaselt kasutatavate ning lisakinnituspunktidega lapse turvasüsteemide puhul peab laupkokkupõrkekatse punktis 8.1.3.4 nimetatud nõuete kohaselt toimuma järgmiselt.

8.1.3.5.2. Lühikeste ülemiste kinnitusrihmadega seadiste korral, nt rihmad on ette nähtud kinnitamiseks pagasiruumi katte külge, peab katsesõiduki ülakinnituspunktide paigutus olema selline, nagu 6. lisa 3. liites ette nähtud.

8.1.3.5.3. Pikkade ülemiste kinnitusrihmadega seadiste korral, nt kui jäik pagasiruumi kate puudub ning pikad ülemised kinnitusrihmad on kinnitatud põranda külge, peavad katsesõiduki kinnituspunktid olema sellised, nagu 6. lisa 3. liites ette nähtud.

8.1.3.5.4. Seadiste puhul, mis on ette nähtud kasutamiseks mõlema paigutuse korral, tuleb punktides 8.1.3.5.2 ja 8.1.3.5.3 kirjeldatud katsete tegemisel arvestada, et katse tegemisel punkti 8.1.3.5.3 nõuete kohaselt peab katsel kasutama vaid raskeimat mannekeeni.

8.1.3.5.5. Seljaga sõidusuunas olevate seadiste korral peab alakinnituspunktide paigutus katsesõidukil olema selline nagu 6. lisa 3. liites ette nähtud.

8.1.3.5.6. Turvahällide puhul, mille jaoks kasutatakse kahe täiskasvanu turvavöö külge kinnitatud lisarihmu ja mille puhul koormus kandub otse läbi täiskasvanu turvavöö kuni täiskasvanu turvavöö alakinnituspunktini, peab katsesõiduki kinnituspunkt vastama 6. lisa 3. liite punktile 7 (A1, B1). Paigutus katsestendil peab vastama 21. lisa 5. märkusele. Kõnealune süsteem peab toimima korralikult ka siis, kui täiskasvanu turvavöö ei ole kinnitatud ning süsteemi peetakse universaalseks, kui see vastab punktile 6.1.8.

8.1.3.6. Katsemannekeenid

8.1.3.6.1. Lapse turvasüsteem ja mannekeenid tuleb paigaldada punkti 8.1.3.6.3 nõuete kohaselt.

8.1.3.6.2. Lapse turvasüsteemi peab katsetama käesoleva eeskirja 8. lisas ette nähtud mannekeene kasutades.

8.1.3.6.3. Mannekeeni paigaldamine

8.1.3.6.3.1. Mannekeen pannakse sellisesse asendisse, kus mannekeeni selja ja turvasüsteemi vahele jääb vaba ruum. Turvahälli kasutamisel paigutatakse mannekeen sellesse horisontaalasendis ning võimalikult turvahälli keskele.

8.1.3.6.3.2. Lapse turvatool asetatakse katseistmele.

Mannekeen asetatakse lapse turvatooli.

Turvasüsteemi või rihmade puhul, mida kasutatakse otse tõmburis või täiskasvanu kolmepunktivöös ja millel ei ole lukustussüsteemi ega muud tõmburi tegevust takistavat süsteemi:

a) Vöö kinnitatakse vastavalt tootja juhistele;

b) Lapse turvatool paigaldatakse katseistmele vastavalt käesoleva eeskirja 21. lisale.

Kõigi muude turvasüsteemide puhul:

a) mannekeeni selja ning tooli seljatoe vahele asetatakse katsetatava mannekeeni suurusele vastav liigendatud tahvel või sarnane painduv seadis, mille paksus oleks 2,5 cm, laius 6 cm ja pikkus võrduks õlakõrgusega (istudes, 8. lisa), millest on lahutatud puusakeskme kõrgus (istudes, 8. lisas põlveõndla kõrgus istudes pluss pool reiekõrgusest istudes). Tahvel peab järgima nii täpselt kui võimalik tooli kumerusi ning selle alumine serv peab asuma mannekeeni puusaliigendi kõrgusel;

b) turvavööd kohandatakse tootja juhiste kohaselt, rakendades sellele regulaatori jõust 250 ± 25 N suuremat tõmmet reguleerseadise ja rihma vahelise 45 ± 5° kaldenurga või tootja poolt ette nähtud nurga all;

c) Lapse turvatool paigaldatakse katseistmele vastavalt käesoleva eeskirja 21. lisale.

d) painduv seadis eemaldatakse.

8.1.3.6.3.3. Mannekeeni keskjoont läbiv pikitasapind peab punkti 8.1.3.2.1.3 arvesse võttes jääma täpselt kahe madalama vöö kinnituspunkti vahele. Kümneaastast last kujutava mannekeeniga katsetatavate lapse turvasüsteemide puhul peab mannekeeni keskjoont läbiv pikitasapind jääma kahe madalama vöö kinnituspunkti vahelise joone keskpunktist kuni 80 mm kinnituspunkti C külje suunas. Selle nihke suuruse üle otsustab tehniline teenistus, et optimeerida õlavöö liikumistrajektoori mannekeenil.

8.1.3.6.3.4. Kui seadme puhul on nõutav standardvöö kasutamine, võib enne dünaamilist koormuskatset õlavöö asendi säilitamiseks õlavöö mannekeenil kuni 250 mm pikkuse ja kuni 20 mm laiuse õhukese kleeplindiga kinnitada. Seljaga sõidusuunas kasutatavate seadmete puhul võib pead hoida vastu turvasüsteemi seljatuge kuni 20 mm laiuse ja piisava pikkusega õhukese kleeplindi abil.

8.1.3.7. Kasutatava mannekeeni liik

8.1.3.7.1. 0 rühma seade: katse vastsündinut kujutava mannekeeni ja 9 kg last kujutava mannekeeniga;

8.1.3.7.2. 0+ rühma seade: katse vastsündinut kujutava mannekeeni ja 11 kg raskust last kujutava mannekeeniga.

8.1.3.7.3. I rühma seade: katsed vastavalt 9 kg ja 15 kg raskust last kujutava mannekeeniga;

8.1.3.7.4. II rühma seade: katsed vastavalt 15 kg ja 22 kg raskust last kujutava mannekeeniga;

8.1.3.7.5. III rühma seade: katsed vastavalt 22 kg ja 32 kg raskust last kujutava mannekeeniga.

8.1.3.7.6. Kui lapse turvasüsteem sobib kahele või enamale kaalurühmale, tehakse katsed igale eespool nimetatud kaalurühmale vastavate kergeimate ja raskeimate mannekeenidega.

8.1.3.7.7. Kui lapse turvasüsteem on ette nähtud kahe või enama lapse jaoks, tehakse üks katse raskeimate mannekeenidega kõikides istmeasendites. Teine katse tehakse kergeimate ja raskeimate eespool määratletud mannekeenidega. Katsed sooritatakse katseistet kasutades, nagu on näidatud 6. lisa 3. liite joonisel 3. Katseid sooritav labor võib vajaduse korral lisada kolmanda katse mis tahes mannekeenide kombinatsiooniga või tühja istmega.

8.1.3.7.8. Kui 0 või 0+ rühma lapse turvasüsteem võimaldab eri konfiguratsioone lapse kaalust olenevalt, tuleb kõiki konfiguratsioone katsetada mõlema vastava kaalurühma mannekeeniga.

8.1.3.7.9. Kui ISOFIX-tüüpi lapse turvasüsteemi puhul on vaja kasutada ülakinnitust, tuleb üks katse teha lühikese ülakinnitusega, kasutades väikseimat mannekeeni (kinnituspunkt G1). Teine katse tuleb teha pikema ülakinnitusega (kinnituspunkt G2), kasutades raskeimat mannekeeni. Ülakinnitus tuleb reguleerida nii, et saavutataks tõmbejõud 50 ±5 N.

8.1.3.7.10. Punktis 7.1.4.1.10.1.2 määratletud katse tuleb teha vaid suurima mannekeeniga, mille jaoks turvasüsteem on ette nähtud. Kui võimalikud on lapse turvasüsteemi mitmed konfiguratsioonid (nt püstasend/tahapoole kallutatud), tuleb selle katse tegemisel kasutada konfiguratsiooni, millega kaasneb kõige suurem pea horisontaalne nihe.

8.1.4. Istmekõrgenduse turvasüsteem

Katsestendi istumispinnale laotatakse puuvillane riie. Istmekõrgendus paigutatakse katsestendile ning kere alumine osa asetatakse istmele vastavalt 22. lisa joonisele 1, kasutades täiskasvanule ette nähtud kolmepunktivööd ja tõmmet, nagu on ette nähtud 21. lisas. Kui istmekõrgendus on 25 mm laiuse vöö või samalaadse paelaga kinnitatud, rakendatakse koormust 250 ± 5 N istme pinnaga samal joonel oleva noole A suunas (vt 22. lisa joonis 2).

8.2. Üksikute osadega tehtavad katsed

8.2.1. Lukk

8.2.1.1. Avamiskatse koormusega

8.2.1.1.1. Selles katses kasutatav lapse turvasüsteem peab olema läbinud punkti 8.1.3 kohased dünaamilised koormuskatsed.

8.2.1.1.2. Lapse turvasüsteem eemaldatakse katsesõidukilt või sõidukilt lukku avamata. Lukule rakendatakse tõmbejõudu 200 ± 2 N. Kui lukk on kinnitatud jäigale osale, rakendatakse jõudu nurga all, mis jäljendab luku ja jäiga osa vahel dünaamilise koormuskatse ajal kujunenud nurka.

8.2.1.1.3. Luku avamisnupu geomeetrilisele keskmele rakendatakse koormust kiirusega 400 ± 20 mm/min piki fikseeritud ning nupu liikumise algse suunaga paralleelset telge; geomeetriline kese on luku pinna see osa, millele rakendatakse avamisjõudu. Avamisjõu rakendamise ajal hoitakse lukku paigal jäiga toe abil.

8.2.1.1.4. Luku avamisjõudu rakendatakse dünamomeetri või sarnase mõõteseadme abil luku avamise tavapärasel viisil ja suunas. Kokkupuuteotsak peab olema poleeritud metallist poolkera raadiusega 2,5 ±0,1 mm.

8.2.1.1.5. Mõõdetakse luku avamiseks vajalik jõud ning registreeritakse kõik luku talitlushäired.

8.2.1.2. Avamiskatse nullkoormusega

8.2.1.2.1. Lukukoost, millele varem ei ole koormust rakendatud, paigaldatakse ilma koormuseta.

8.2.1.2.2. Luku avamisjõu mõõtmiseks tuleb kasutada punktides 8.2.1.1.3 ja 8.2.1.1.4 ette nähtud meetodit.

8.2.1.2.3. Mõõdetakse luku avamiseks vajalik jõud.

8.2.1.3. Tugevuskatse

8.2.1.3.1 Tugevuskatseks kasutatakse kahte näidist. Katsetatakse kõiki regulaatoreid, välja arvatud vahetult lapse turvasüsteemile paigaldatud reguleerseadised.

8.2.1.3.2. Tüüpiline seade luku tugevuskatse tegemiseks on esitatud 20. lisas. Lukk asetatakse ülemise ümmarguse plaadi A pesasse. Kõik külgnevad rihmad peavad olema vähemalt 250 mm pikad ja need pannakse ülemiselt plaadilt rippuma vastavalt nende asendile luku suhtes. Seejärel keeratakse rihmade vabad otsad ümber alumise ümmarguse plaadi B, kuni need väljuvad plaadi siseavast. Kõik rihmad peavad olema plaatide A ja B vahel vertikaalselt. Siis kinnitatakse ümmargune kinnitusplaat C kergelt plaadi B alumise osa külge, mis lubab siiski rihmal nende vahel teataval määral liikuda. Väikese jõuga pingutab tõmbemasin plaatide B ja C vahel olevaid rihmasid, kuni kõik rihmad on koormatud vastavalt nende asetusele. Lukk peab jääma plaadist A või selle osadest vabaks kogu selle toimingu ja katse jooksul. Siis kruvitakse plaadid B ja C tugevasti omavahel kokku ning tõmbejõudu suurendatakse teisalduskiirusel 100 ± 20 mm/min, kuni jõutakse soovitud väärtusteni.

8.2.2. Reguleerseadis

8.2.2.1. Reguleerimise mugavus

8.2.2.1.1. Käsireguleerseadise katsetamisel tuleb rihm tavapäraseid kasutustingimusi silmas pidades, kiirusega ligikaudu 100 ± 20 mm/min rahulikult läbi seadise tõmmata ning mõõta maksimaalne jõud N lähima täisarvulise väärtusega pärast rihma esimest 25 ± 5 mm pikkust liikumist.

8.2.2.1.2. Katse tehakse rihma reguleerseadisest läbimineku mõlemal suunal, kusjuures rihmaga on enne mõõtmist sooritatud 10 liikumistsüklit.

8.2.3. Mikrolibisemiskatse (vt 5. lisa joonis 3)

8.2.3.1. Mikrolibisemise suhtes katsetatavaid osi või seadmeid hoitakse vähemalt 24 tundi enne katsetamist õhutemperatuuril 20 ± 5 °C ning suhtelise õhuniiskuse juures 65 ± 5 %. Katse tehakse temperatuuril 15–30 °C.

8.2.3.2. Rihma vaba otsa asend peab vastama selle sõidukis kasutamiseks ette nähtud asendile ning see ei tohi olla kinnitatud mõne muu osa külge.

8.2.3.3. Reguleerseadis asetatakse rihma püstosa ühele otsale, mis kannatab koormust 50 ±0,5 N (suunatud nii, et koormus ei kõiguks ja rihm ei pöörleks). Reguleerseadisest välja ulatuva rihma vaba ots suunatakse vertikaalselt üles või alla nii nagu sõidukis. Rihma teine ots suunatakse üle rulliku, mille horisontaaltelg on paralleelne raskust hoidva rihmaosa tasapinnaga ja rulliku ületanud rihmaosa jääb horisontaalselt.

8.2.3.4. Katsetatav seade paigutatakse nii, et selle kõrgeimas võimalikus asendis asub selle kese tugiplaadist 300 ± 5 mm kõrgusel ning 50 N suurune koormus 100 ± 5 mm kõrgusel.

8.2.3.5. Esmalt tehakse 20 ± 2 eeltsüklit ja seejärel 1 000 ± 5 katsetsüklit sagedusega 30 ± 10 tsüklit minutis koguamplituudiga 300 ± 20 mm või nii, nagu on määratletud punktis 8.2.5.2.6.2. Koormust 50 N rakendatakse kummagi pool