02014R0809 — ET — 13.07.2020 — 008.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 809/2014,

17. juuli 2014,

millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi, maaelu arengu meetmete ja nõuetele vastavusega







I

JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisala

Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad määruse (EL) nr 1306/2013 kohaldamiseks seoses järgmisega:

a) teated, mille liikmesriigid edastavad komisjonile seoses oma kohustustega kaitsta liidu finantshuve;

b) liikmesriikide teostatavad haldus- ja kohapealsed kontrollid, et teha kindlaks rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, kohustused ja muud ülesanded;

c) kohapealsete kontrollide miinimumtase ja kohustus kõnealust taset tõsta või võimalus seda langetada;

d) aruandlus teostatud kohapealse kontrolli ja selle tulemuste kohta;

e) asutused, kes vastutavad nõuetele vastavuse kontrolli teostamise ja sisu eest;

f) erikontrollimeetmed ja meetodid kanepitaime tetrahüdrokannabinooli taseme määramiseks;

g) sellise süsteemi väljatöötamine ja juhtimine, millega kontrollida tunnustatud tootmisharudevahelisi organisatsioone seoses puuvilla eritoetustega;

h) juhud, mil toetuse- ja maksetaotlusi või muid teatisi, taotlusi ja avaldusi võib pärast nende esitamist parandada ja kohandada;

i) toetuste osalise või täieliku tagasivõtmise kohaldamine ja arvutamine;

j) alusetute maksete tagasinõudmine ja karistuste sissenõudmine, samuti menetlused alusetult määratud toetusõiguste ja intresside kohaldamise kohta;

k) halduskaristuste kohaldamise ja arvutamise eeskirjad;

l) väiksemate rikkumiste kindlakstegemine;

m) toetuse- ja maksetaotlused ning toetusõiguste taotlused, sealhulgas taotluste esitamise lõpptähtpäev, nõuded taotlustes esitatavate miinimumandmete kohta, toetusetaotluste muutmise või tühistamise sätted, toetusetaotluse esitamise nõudest vabastamine ning sätted, mis lubavad liikmesriigil kohaldada lihtsustatud menetlust;

n) kontrolli teostamine, et kontrollida kohustuste täitmist ning toetuse- või maksetaotluses esitatud teabe õigsust ja täielikkust, sealhulgas eeskirjad kohapealsete kontrollide lubatavate mõõtmishälvete kohta;

o) tehnilised kirjeldused määruse (EL) nr 1306/2013 V jaotise II peatüki ühetaoliseks rakendamiseks;

p) põllumajanduslike majapidamiste üleandmine;

q) ettemaksete tegemine;

r) nõuetele vastavuse kohustuse kontrollimine, sealhulgas arvestades põllumajandustootjate osalemist põllumajandusliku majapidamise nõustamise süsteemis ning põllumajandustootjate osalemist asjakohastes sertifitseerimissüsteemides;

s) nõuetele vastavuse kohustusega seotud halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine, sealhulgas isikute rühmadest koosnevate toetusesaajate suhtes.

Artikkel 2

Teabevahetus toetuse- ja maksetaotluste ning muude deklaratsioonide kohta

1. Toetuskavade või toetusmeetmete nõuetekohaseks haldamiseks ja juhul, kui liikmesriigis vastutab ühe toetusesaajaga seotud otsetoetuste või maaelu arengu meetmete eest rohkem kui üks makseasutus, võtab asjaomane liikmesriik sobivad meetmed, millega vajaduse korral tagada, et toetuse- ja maksetaotlustes või muudes dokumentides nõutud teave on tehtud kättesaadavaks kõikidele asjaomastele makseasutustele.

2. Kui kontrolle ei teosta makseasutus, tagab asjaomane liikmesriik, et makseasutus saab teostatud kontrollide ja nende tulemuste kohta piisava teabe. Makseasutus peab kindlaks määrama, millist teavet ta vajab.

Artikkel 3

Toetuse- ja maksetaotluste ning muude deklaratsioonide tagasivõtmine

1. Toetuse- ja maksetaotlused või muu deklaratsiooni võib igal ajal kirjaliku avaldusega täielikult või osaliselt tagasi võtta. Pädev asutus registreerib tagasivõtmise.

Kui liikmesriik otsustab kasutada artikli 21 lõikega 3 ette nähtud võimalusi, võib ta sätestada, et põllumajanduslikust majapidamisest välja viidud looma puhul võivad loomade elektroonilisse andmebaasi sisestatavad teated asendada kirjalikku avaldust taotluse tagasivõtmise kohta.

2. Kui pädev asutus on toetusesaajat lõikes 1 osutatud dokumentides avastatud rikkumistest juba teavitanud või kui pädev asutus on teatanud toetusesaajale oma kavatsusest teha kohapealne kontroll või kui kohapealse kontrolli käigus avastatakse rikkumisi, siis ei lubata tagasivõtmisi kõnealuste dokumentide nendes osades, mis on rikkumisega seotud.

3. Lõike 1 kohane tagasivõtmine seab toetusesaaja olukorda, milles ta oli enne kõigi või osade asjaomaste dokumentide esitamist.

Artikkel 4

Ilmsete vigade parandamine ja vastavad kohandamised

Toetusesaaja esitatud toetuse- ja maksetaotlusi ning muid tõendavaid dokumente võib parandada või kohandada pärast nende esitamist igal ajal, kui pädev asutus on avastanud konkreetse juhtumi üldisel hindamisel ilmse vea ja tingimusel, et toetusesaaja on tegutsenud heas usus.

Pädev asutus võib ilmse vea avastada üksnes juhul, kui see on esimeses lõigus osutatud teabe üldisel kontrolli käigus kergesti tuvastatav.

Artikkel 5

Vähendamiste, keeldumiste, tagasivõtmiste ja karistuste kohaldamine

Kui tegemist on rikkumisega, mille suhtes kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 ( 1 ) IV jaotise II peatükis osutatud karistustele lisaks ka tagasivõtmisi või kõnealuse määruse II jaotise III ja IV peatükis või III jaotises osutatud karistusi:

a) kohaldatakse otsetoetuse kava või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete suhtes delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 II jaotise III ja IV peatükiga või III jaotisega ette nähtud vähendamisi, keeldumisi, tagasivõtmisi või karistusi;

b) kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükiga ette nähtud karistusi määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 92 kohaselt asjaomasele toetusesaajale eraldatavate maksete kogusummale, mille suhtes ei kohaldata punktis a osutatud vähendamisi, keeldumisi, tagasivõtmisi või karistusi.

Esimeses lõigus osutatud vähendamisi, keeldumisi, väljaarvamisi ja karistusi kohaldatakse kooskõlas käesoleva määruse artikliga 6, ilma et see piiraks täiendavate karistuste kohaldamist liidu või liikmesriigi õiguse muudele sätete alusel.

Artikkel 6

Vähendamiste, keeldumiste, väljaarvamiste ja karistuste kohaldamise järjekord iga otsemaksete kava või maaelu arengu meetme puhul

1. Määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud kava raames toetusesaajale eraldatud toetussumma määrab kindlaks liikmesriik, võttes aluseks tingimused, mis on kehtestatud kooskõlas kõnealuse määrusega ning liidu äärepoolseimate piirkondade ja väiksemate Egeuse mere saarte jaoks ette nähtud programmidega, mis on kõnealuse otsetoetuskava jaoks kehtestatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) nr 228/2013 ( 2 ) ja (EL) nr 229/2013 ( 3 ).

2. Iga määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud kava ja iga delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 6 määratletud ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetme puhul peavad vähendamised, väljaarvamised ja karistused olema arvutatud vajaduse korral järgmises järjekorras:

a) delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 II jaotise IV peatükiga ette nähtud vähendamisi ja karistusi, välja arvatud kõnealuse määruse artiklis 16 osutatud karistusi kohaldatakse iga rikkumise suhtes;

b) punkti a kohaldamisest tulenev summa on aluseks delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 III jaotisega ette nähtud keeldumise arvutamisele;

c) punkti b kohaldamisest tulenev summa on aluseks mis tahes kohaldatava vähendamise arvutamisele hilinenud esitamise korral vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklitele 13 ja 14;

d) punkti c kohaldamisest tulenev summa on aluseks mis tahes kohaldatava vähendamise arvutamisele põldude deklareerimata jätmise korral vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklile 16;

e) punkti d kohaldamisest tulenev summa on aluseks delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 III jaotisega ette nähtud tühistamise arvutamisele;

f) punkti e kohaldamisest tulenev summa on aluseks, et kohaldada: i) määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 51 lõikes 2 osutatud lineaarset vähendamist; ii) määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 51 lõikes 3 osutatud lineaarset vähendamist; iii) määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 65 lõike 2 punktis c osutatud lineaarset vähendamist; iv) määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 65 lõikes 4 osutatud lineaarset vähendamist; v) lineaarset vähendamist, mida tuleb kohaldada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 41 kohaselt tehtavate maksete suhtes, mis ületavad kõnealuse määruse artikli 42 lõikega 2 kehtestatud riiklikku ülemmäära.

3. Lõike 2 punkti f kohaldamisest tulenev summa on aluseks, et kohaldada:

a) määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 11 osutatud toetusmaksete vähendamist;

b) määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 7 lõike 1 kohaselt kehtestatud lineaarse vähendamise protsenti;

c) määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 8 osutatud kohandamise määra.

4. Lõike 3 kohaldamisest tuleneva toetussumma alusel arvutatakse mis tahes vähendamine, mida kohaldatakse nõuetele vastavuse rikkumise korral vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükile.

Artikkel 7

Alusetute maksete tagasinõudmine

1. Alusetult tehtud makse korral peab toetusesaaja kõnealuse summa koos lõike 2 kohaselt arvutatud intressiga, kui seda kohaldatakse, tagasi maksma.

2. Intress arvutatakse ajavahemiku alusel, mis jääb toetusesaaja jaoks sissenõudekorraldusel märgitud maksetähtaja (mis ei ületa 60 päeva) ning tagasimakse või mahaarvamise kuupäeva vahele.

Kohaldatav intressimäär arvutatakse vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ning see ei tohi olla madalam kui intressimäär, mida kohaldatakse alusetult makstud summade tagastamisel siseriiklike sätete alusel.

3. Lõikes 1 osutatud tagasimaksekohustust ei kohaldata, kui makse on tehtud pädeva asutuse või mõne teise asutuse vea tõttu ning toetusesaajal ei olnud tõenäoliselt võimalik seda avastada.

Kui viga on seotud faktiliste andmetega, mida kasutatakse asjaomase makse arvutamisel, siis kehtib esimene lõik ainult juhul, kui tagasimaksmisotsusest ei ole teatatud 12 kuu jooksul alates makse tegemisest.

Artikkel 8

Põllumajandusliku majapidamise üleandmine

1. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „põllumajandusliku majapidamise üleandmine” – asjaomase tootmisüksuse müük, rendile andmine või muu samalaadne tehing;

b) „üleandja” – toetusesaaja, kelle põllumajanduslik majapidamine antakse üle teisele toetusesaajale;

c) „ülevõtja” – toetusesaaja, kellele põllumajanduslik majapidamine üle antakse.

2. Kui põllumajanduslik majapidamine antakse tervikuna üle ühelt toetusesaajalt teisele toetusesaajale pärast toetuse- või maksetaotluse esitamist ja enne, kui kõik toetuse maksmise tingimused on täidetud, ei maksta üleandjale üle antud põllumajandusliku majapidamise eest toetust.

3. Üleandja taotletud toetus makstakse ülevõtjale, kui:

a) ülevõtja teavitab pädevat asutust ülevõtmisest liikmesriigi kehtestatud ajavahemiku jooksul ja taotleb toetuse maksmist;

b) ülevõtja esitab pädeva asutuse nõutud tõendid;

c) ülevõetud põllumajandusliku majapidamise puhul on täidetud kõik toetuse maksmise tingimused.

4. Kui ülevõtja teavitab pädevat asutust ja taotleb toetuse maksmist kooskõlas lõike 3 punktiga a:

▼C1

a) antakse kõik üleandja õigused ja kohustused, mis tulenevad toetuse- või maksetaotlusega loodud õigussuhtest üleandja ja pädeva asutuse vahel, üle vastuvõtjale;

▼B

b) omistatakse kõik toetuse andmiseks või makse tegemiseks vajalikud toimingud ja üleandja poolt enne üleandmist esitatud deklaratsioonid vastuvõtjale asjakohaste liidu eeskirjade kohaldamiseks;

c) asjaomase taotlusaasta puhul käsitatakse üleantud põllumajanduslikku majapidamist, kui see on asjakohane, eraldi põllumajandusliku majapidamisena.

5. Kui see on asjakohane, võivad liikmesriigid otsustada maksta toetuse üleandjale. Sel juhul:

a) ülevõtjale toetust ei maksta;

b) liikmesriigid kohaldavad mutatis mutandis lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud nõudeid.

Artikkel 9

Teated

1. Kõigi otsetoetuskavade ja maaelu arengu meetmete ning määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 osutatud veinisektori tehnilise abi ja toetuskavade kohta teatab liikmesriik komisjonile hiljemalt iga aasta 15. juuliks eelmist kalendriaastat hõlmavad kontrolliandmed ja -statistika, ning eelkõige järgmise:

a) andmed, mis on seotud individuaalsete toetusesaajatega toetuse- ja maksetaotluste puhul, deklareeritud ja/või toetuse saamiseks esitatud pindalade ja loomadega; haldus-, kohapealsete ja järelkontrollidega;

b) vajaduse korral nõuetele vastavuse kontrolli tulemused, sealhulgas vastavad vähendamised ja väljaarvamised.

Selline teatamine peab toimuma elektrooniliselt, kasutades kontrolliandmete ja -statistika edastamise tehnilist spetsifikatsiooni, mille komisjon on neile kättesaadavaks teinud.

2. Liikmesriigid esitavad 15. juuliks 2015 komisjonile aruande nõuetele vastavuse tingimuste kontrolliks valitud võimalustest, samuti teatavad nad nõuetele vastavuse tingimuste ja standardite kontrollimise eest vastutavad pädevad kontrolliasutused. Aruandes edastatud teabe edaspidistest muudatustest tuleb teatada viivitamata.

3. Liikmesriigid esitavad hiljemalt iga aasta 15. juuliks komisjonile aruande eelmist kalendriaastat hõlmava vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetuse haldus- ja kontrollimeetmete kohta.

4. Ühtse süsteemi osana loodud elektroonilisi andmeid kasutatakse komisjonile valdkondlike eeskirjade raames saadetava teabe toetuseks.







II

JAOTIS

ÜHTNE HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEM







I

PEATÜKK

Üldeeskirjad

▼M1

Artikkel 10

Otsetoetuste ettemaksed

Kui liikmesriik teeb otsetoetuste ettemakse kooskõlas määruse nr (EL) 1306/2013 artikliga 75, ei võeta määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 8 osutatud finantsdistsipliini puhul kehtivat kohandamismäära selliste ettemaksete arvutamisel arvesse.

Toetusesaajatele alates 1. detsembrist makstava lõppsumma puhul võetakse arvesse finantsdistsipliini kohandamismäära, mida vastava aasta otsetoetuste kogusumma suhtes kohaldatakse.

▼B







II

PEATÜKK

Toetuse- ja maksetaotlused







1.

jagu

Üldsätted

Artikkel 11

Menetluse lihtsustamine

1. Kui määrustega (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1307/2013, delegeeritud määrusega (EL) nr 640/2014 või käesoleva määrusega ei ole ette nähtud teisiti, võivad liikmesriigid lubada või nõuda, et teabe edastamisel käesoleva määruse alusel nii toetusesaajalt asutustele kui ka vastupidi kasutatakse elektroonilisi vahendeid, tingimusel et see ei põhjusta diskrimineerimist toetusesaajate vahel ning et on võetud asjakohased meetmed, et tagada eelkõige järgmist:

a) toetusesaaja on üheselt identifitseeritav;

b) toetusesaaja vastab kõigile asjaomase otsetoetuskava või maaelu arengu meetme nõuetele;

c) edastatavad andmed on usaldusväärsed asjaomase otsetoetuskava või maaelu arengu meetme nõuetekohast haldamist silmas pidades; kui kasutatakse määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 9 määratletud loomade elektroonilises andmebaasis sisalduvaid andmeid, peab kõnealune andmebaas pakkuma asjaomase otsetoetuskava või maaelu arengu meetme nõuetekohaseks haldamiseks vajalikku kindlusastet ja rakenduslikkust;

d) kui täiendavaid dokumente ei ole võimalik elektrooniliselt edastada, saavad pädevad asutused need kätte mitteelektrooniliste vahenditega edastamiseks ettenähtud aja jooksul.

2. Toetuse- ja maksetaotluste esitamise puhul võivad liikmesriigid näha lõikes 1 sätestatud tingimustel ette lihtsustatud menetlused juhul, kui andmed on juba asutustele kättesaadavad, eelkõige kui pärast otsetoetuskava või maaelu arengu meetme kohasetoetuse- või maksetaotluse viimast esitamist kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 3 ei ole olukord muutunud. Liikmesriigid võivad otsustada kasutada otse teabeallikatest saadud andmeid, mis on toetuse- ja maksetaotlustega seonduvalt riiklike asutuste käsutuses. Kõnealusel juhul tagab liikmesriik, et osutatud teabeallikad on andmete nõuetekohaseks haldamiseks vajaliku kindlusastmega, et tagada osutatud andmete usaldusväärsus, terviklikkus ja turvalisus.

3. Koos toetuse- või maksetaotlustega esitatavates mis tahes tõendavates dokumentides nõutavat teavet võib pädev asutus võimaluse korral paluda otse teabeallikalt.

▼M1

4. Kui ühtses süsteemis on ette nähtud eeltäidetud vorm ja vastav graafiline materjal, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 3 ja mis võimaldab geograafilise informatsiooni süsteemi (GIS) liidest kasutades deklareeritud alade kohta käivaid ruumilisi ja tähtnumbrilisi andmeid töödelda (edaspidi „georuumilise toetusetaotluse vorm”), võivad liikmesriigid otsustada kasutusele võtta esialgsete ristkontrollide süsteemi (edaspidi „esialgne kontroll”), mis hõlmab vähemalt käesoleva määruse artikli 29 lõike 1 esimese lõigu punktides a, b ja c osutatud ristkontrolle. Tulemused teatatakse toetusesaajale 26 kalendripäeva jooksul pärast käesoleva määruse artiklis 13 osutatud ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäeva. Kui 26 kalendripäeva pikkune periood lõpeb enne muudatustest teatamiseks kehtestatud lõpptähtpäeva vastavalt käesoleva määruse artikli 15 lõikele 2, teatatakse tulemused toetusesaajale hiljemalt järgmisel kalendripäeval pärast asjaomast aastat käsitlevatest muudatustest teatamise lõpptähtpäeva.

Liikmesriigid võivad otsustada teha esialgse kontrolli piirkondlikul tasandil, tingimusel et georuumilise toetusetaotluse vorm on loodud piirkondlikul tasandil.

5. Kui toetuse saajaks on selliste isikute rühm, kes taotlevad toetust põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmete raames, millele on osutatud määruse (EL) nr 1305/2013 artiklis 28 (edaspidi „toetusesaajate rühm”), võib liikmesriik otsustada teha erandi käesoleva määruse artiklis 14 sätestatud nõudest, et maksetaotlus peab sisaldama kogu vajalikku teavet rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks ja erandi käesoleva määruse artikli 13 kohasest piirangust, et kõik asjaomased andmed toetuste nõuetekohaseks haldus- ja finantsjuhtimiseks tuleb esitada maksetaotluse esitamise lõpptähtpäevaks, ning võtta kasutusele lihtsustatud iga-aastase maksetaotluse (edaspidi „ühistaotlus”), mille toetusesaajate rühm esitab ühiselt.

Käesoleva määruse artikleid 2, 3, 4, 9, 11, 13, 15 ja 16, artikli 17 lõiget 1 ja lõikeid 3–9 ning artikleid 21, 24, 25, 27, 28, 29, 35, 38, 39, 40, 42, 43 ja 45 ning määruse (EL) nr 640/2014 artikleid 4, 12 ja 13 kohaldatakse seoses ühistaotluste suhtes kehtestatud erinõuetega mutatis mutandis.

Liikmesriigid lisavad toetusesaajate rühma käsitleva halduskorra kirjelduse maaelu arengu programmi.

▼B

Artikkel 12

Üldsätted ühtse taotluse kohta ja maaelu arengu meetme kohase toetusetaotluse esitamise kohta

1. Kui liikmesriik otsustab kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 4, et otsetoetuste toetusetaotlused ja maaelu arengu meetmete kohased maksetaotlused peavad olema esitatud ühtse taotlusena, kohaldatakse käesoleva määruse artikleid 20, 21 ja 22 mutatis mutandis seoses kõnealuste kavade ja meetmete raames esitatud toetuse- ja maksetaotluste suhtes kehtestatud erinõuetega.

2. Kui toetusesaaja taotleb toetust mis tahes pindalapõhiste otsetoetuste või maaelu arengu meetmete raames, võib ta esitada üksnes ühe ühtse taotluse aastas.

3. Liikmesriik näeb ette vajaliku menetluse maaelu arengu meetmete kohase toetusetaotluste esitamiseks.

Artikkel 13

Ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäev

1. Liikmesriik kehtestab ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäevad. Lõpptähtpäevad ei tohi olla hilisemad kui iga aasta 15. mai. Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi võivad siiski määrata hilisema kuupäeva, mis ei ole hilisem kui 15. juuni.

Kõnealuste lõpptähtpäevade määramisel peavad liikmesriigid võtma arvesse ajavahemikku, mille vältel kogu asjakohane andmestik peab olema toetuste nõuetekohaseks haldus- ja finantsjuhtimiseks kättesaadav, samuti peavad nad tagama tõhusate kontrollide kavandamise võimaluse.

2. Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 teises lõigus osutatud menetluse puhul võib teatavates erandlike ilmastikutingimustega piirkondades olla käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lõpptähtpäevad hilisemad.

Artikkel 14

Ühtse taotluse või maksetaotluse sisu

1. Ühtne taotlus või maksetaotlus peab sisaldama rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks vajalikku täielikku teavet, eelkõige järgmist:

a) toetusesaaja isikuandmed;

b) asjaomaste otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete üksikasjad;

c) toetusõiguste kindlaksmääramine seoses põhitoetuskavaga kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 7 osutatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemiga;

d) põllumajandusliku majapidamise kõigi põldude ühest identifitseerimist võimaldavad üksikasjad, nende pindala väljendatuna hektarites kuni kahe kümnendkoha täpsusega, nende asukoht ja vajaduse korral täpsemad üksikasjad põllu kasutamise kohta;

e) kui seda kohaldatakse, siis kogu mittepõllumajandusliku maa, mille kohta maaelu arengu meetmete alusel antavat toetust taotletakse, ühest identifitseerimist võimaldavad üksikasjad;

f) kui see on asjakohane, mis tahes tõendavad dokumendid asjaomase kava ja/või meetme rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks;

g) toetusesaaja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik asjaomaste otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete tingimustest;

h) vajaduse korral toetusesaaja märge selle kohta, et ta kuulub määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 2 esimeses ja teises lõigus osutatud mittepõllumajanduslike ettevõtete või mittepõllumajandusliku tegevuse loetelusse.

2. Lõike 1 punktis c osutatud toetusõiguste kindlaksmääramiseks tuleb kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 3 toetusesaajale antud eeltäidetud vormidel näidata toetusõiguste kindlaksmääramine kooskõlas määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 7 sätestatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemiga.

3. Põhitoetuskava kohaldamise esimesel aastal võib liikmesriik teha toetusõiguste suhtes erandi käesolevast artiklist ja käesoleva määruse artiklist 17.

▼M8 —————

▼M1

Artikkel 14a

Ühistaotlused

1. „Kui liikmesriik lubab esitada ühistaotlusi, ei kohaldata artiklit 14 selliste ühistaotluste suhtes.”

2. Toetusesaajate rühm saab esitada ühe ühistaotluse aastas.

3. Ühistaotlus peab sisaldama kogu vajalikku teavet rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks, välja arvatud teave määruse (EL) nr 1305/2013 artiklis 28 osutatud põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmetega seotud kohustuste kohta. Ühistaotlus sisaldab eelkõige järgmisi andmeid:

a) toetusesaajate rühma andmed;

b) kõigi toetusesaajate rühma liikmete unikaalne identifitseerimistunnus;

c) viide toetusetaotlusel, et selle on esitanud toetusesaajate rühm;

d) asjaomaste põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmete üksikasjad;

e) põllumajandusliku majapidamise kõigi põldude ühest identifitseerimist võimaldavad üksikasjad, nende pindala väljendatuna hektarites kuni kahe kümnendkoha täpsusega, nende asukoht ja vajaduse korral täpsemad üksikasjad põldude kasutamise kohta;

f) vajaduse korral kogu mittepõllumajandusliku maa, mille kohta maaelu arengu meetmete alusel antavat toetust taotletakse, ühest identifitseerimist võimaldavad üksikasjad;

g) kui see on asjakohane, mis tahes tõendavad dokumendid toetuskõlblikkuse kindlakstegemiseks.

h) toetusesaajate rühma kinnitus selle kohta, et selle liikmed on teadlikud asjaomaste maaelu arengu meetmete tingimustest ja rikkumistega kaasnevatest finantstagajärgedest.

Kui toetusesaajate rühma esitatud toetusetaotlus sisaldab esimese lõigu punktides b, d ja h osutatud teavet, võib selle asendada viitega kõnealusele toetusetaotlusele.

4. Erandina lõike 3 esimesest lõigust võivad liikmesriigid otsustada, et toetusesaajate rühma taotlus sisaldab kõiki üksikasju seoses kohustustega, mis on hõlmatud põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmetega.

5. Toetusesaajate rühm teatab pädevale asutusele kõik põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmetega hõlmatud kohustused hiljemalt 14 kalendripäeva enne kohustuse võtmist. Liikmesriigid kehtestavad asjakohase menetluse selliste teadete esitamiseks.

Kui andmed põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmetega hõlmatud kohustuste osas on esitatud ühistaotlusel kooskõlas lõikega 4, ei pea kohustustest teatama vastavalt käesoleva lõike esimesele lõigule, välja arvatud juhul, kui muudetakse kohustuse liiki, ajastust või selle täitmise kohta.

▼M8

Artikkel 15

Ühtse taotluse või maksetaotluse muudatused

1. Pärast ühtse taotluse või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäeva võib üksikuid põlde või üksikuid toetusõigusi ühtsesse taotlusse või maksetaotlusse lisada või seal nendega seoses kohandusi teha tingimusel, et peetakse kinni asjaomaste otsetoetuskavade või maaelu arengu meetmete nõuetest.

Samadel tingimustel võib teha muudatusi, mis puudutavad otsetoetuskava või maaelu arengu meetme kasutamist seoses ühtses taotluses juba deklareeritud üksikute põldude või toetusõigustega.

Kui esimeses ja teises lõigus osutatud muudatused mõjutavad esitatavaid tõendavaid dokumente või lepinguid, võib ka neid dokumente või lepinguid vastavalt muuta.

1a. Kui toetusesaajale on teatatud esialgse kontrolli tulemused, nagu on osutatud artikli 11 lõikes 4, võib kõnealune toetusesaaja muuta ühtset taotlust või maksetaotlust selleks, et lisada üksikute põldude kohta kõik ristkontrollide tulemuste põhjal vajalikud parandused, kui nende kontrollide käigus avastati võimalikke rikkumisi.

1b. Kui kontrolli tehakse seire teel vastavalt artiklile 40a ja pädevad asutused on kooskõlas artikli 40a lõike 1 punktiga d edastanud esialgsed tulemused põldude kohta, võivad toetusesaajad muuta ühtset taotlust või maksetaotlust, tehes seire teel kontrollitud üksikute põldudega seoses kohandusi või muutes nende põldude kasutamist, tingimusel, et järgitakse asjaomaste otsetoetuskavade või maaelu arengu meetmete nõudeid. Üksikuid toetusõigusi võib lisada juhul, kui ühtse taotluse või maksetaotluse muutmise tõttu suureneb deklareeritud pindala.

2. Lõike 1 esimese ja teise lõigu kohaselt tehtud muudatused tuleb teatada pädevale asutusele hiljemalt asjaomase aasta 31. maiks, välja arvatud Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi puhul, kus need tuleb teatada hiljemalt asjaomase aasta 15. juuniks.

Erandina esimesest lõigust võivad liikmesriigid kehtestada sellistest muudatustest teatamiseks varasema lõpptähtpäeva. See lõpptähtpäev ei või aga olla varasem kui 15 kalendripäeva pärast artikli 13 lõike 1 kohaselt ühtse taotluse või maksetaotluse esitamiseks määratud lõpptähtpäeva.

Erandina esimesest ja teisest lõigust võivad liikmesriigid piisavalt põhjendatud asjaoludel lubada toetusesaajal muuta ühtset taotlust või maksetaotlust hilisemal kuupäeval seoses selliste põldude kasutamisega, mis on deklareeritud kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetuse saamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 3. peatükiga või Natura 2000 ja veepoliitika raamdirektiivi kohase toetuse saamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 1305/2013 artikliga 30, tingimusel, et selline muudatus ei sea toetusesaajat algsel taotlusel põhinevate kohustuste täitmisega seoses soodsamasse olukorda. Sel juhul võivad liikmesriigid otsustada määrata sellistest muudatustest pädevale asutusele teatamise lõpptähtpäeva.

Need teated tuleb esitada kirjalikult või georuumilise toetusetaotluse vormi kaudu.

2a. Lõike 1a kohased muudatused, mis tehakse pärast esialgset kontrolli, teatatakse pädevale asutusele üheksa kalendripäeva jooksul alates lõpptähtpäevast, milleks peab toetusesaajat olema artikli 11 lõikes 4 osutatud esialgse kontrolli tulemustest teavitatud.

Need teated tuleb esitada kirjalikult või georuumilise toetusetaotluse vormi kaudu.

2b. Lõike 1b kohased muudatused, mis tehakse pärast põldude kohta esialgsete tulemuste edastamist vastavalt artikli 40a lõike 1 punktile d, teatatakse pädevale asutusele tema poolt toetuskava, toetusmeetme või tegevuse liigi tasandil määratud kuupäevaks. See kuupäev peab olema vähemalt 15 kalendripäeva enne kuupäeva, mil vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artiklile 75 tehakse esimene osamakse või ettemakse.

Need teated tuleb esitada kirjalikult või georuumilise toetusetaotluse vormi kaudu.

3. Kui pädev asutus on juba teavitanud toetusesaajat ühtses taotluses või maksetaotluses avastatud nõuete rikkumisest või kavatsusest teha kohapealset kontrolli või kui kohapealse kontrolli käigus avastatakse nõuete rikkumine, siis ei või nõuete rikkumisega seotud põldude puhul lõike 1 kohaseid muudatusi teha.

Esimese lõigu kohaldamisel ei käsitata artikli 40a lõike 1 punktis d sätestatud kohustust kui toetusesaajale edastatavat teadet pädeva asutuse kavatsuse kohta teha kohapealset kontrolli.

▼B

Artikkel 16

Paranduste tegemine eeltäidetud vormides

Ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse vormi esitamisel teeb toetusesaaja määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 3 osutatud eeltäidetud vormi parandused juhul, kui on esinenud mis tahes muudatusi, eeskätt toetusõiguste üleandmisi vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artiklile 34, või kui mis tahes andmed eeltäidetud vormil on ebaõiged.







2.

jagu

▼C1

Pindalatoetuskavade alla kuuluvad toetusetaotlused ja pindalatoetusmeetmete alla kuuluvad maksetaotlused

▼B

Artikkel 17

▼C1

Erinõuded pindalatoetuskavade alla kuuluvate toetusetaotluste ja pindalatoetusmeetmete alla kuuluvate maksetaotluste puhul

▼M1

1. Selleks et kõik artikli 14 lõike 1 punktides d ja e osutatud põllumajandusliku majapidamise põllud ja mittepõllumajanduslik maa identifitseerida, varustab pädev asutus toetusesaaja georuumilise toetusetaotluse vormiga.

▼B

2. Lõiget 1 kohaldatakse järgmiselt.

a) Alates 2016. taotlusaastast peab vastavate toetusesaajate puhul nõutud arv moodustama eelmisel aastal põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava jaoks kindlaks määratud kogupindalast vähemalt 25 %.

b) Alates 2017. taotlusaastast peab vastavate toetusesaajate puhul nõutud arv moodustama eelmisel aastal põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava jaoks kindlaks määratud kogupindalast vähemalt 75 %.

c) Alates 2018. taotlusaastast kõigi toetusesaajate puhul.

3. Kui toetusesaajal ei õnnestu toetuse- või maksetaotlust georuumilise toetusetaotluse vormi kasutades esitada, tagab pädev asutus toetusesaajale:

a) vajaliku tehnilise toe või

b) eeltäidetud vormid ning vastava graafilise materjali paberkandjal. Sellisel juhul kannab toestusesaajalt saadud andmed georuumilise toetusetaotluse vormi pädev asutus.

4. Toetusesaajale antavas eeltäidetud vormis esitatakse täpselt määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõike 2 punktidele a ja b vastav maksimaalne toetuskõlblik pindala võrdlusmaatüki kohta ning eelnenud aastal põhitoetuskava, ühtse pindalatoetuse kava ja/või pindalapõhise maaeluarengumeetme raames põllu kohta kindlaksmääratud pindala.

Selleks et toetusesaaja saaks põllu suuruse ja asukoha nõuetekohaselt märkida, peavad toetusesaajale määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõike 3 kohaselt edastatavas graafilises materjalis olema esitatud võrdlusmaatükkide piirid ja nende unikaalne identifitseerimistunnus vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõikele 1 ning põllu piirid vastavalt eelnenud aastal kindlaksmääratule. Alates 2016. taotlusaastast puhul märgib toetusesaaja ühtlasi ära eelnenud aastal kindlaksmääratud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liigi, suuruse ja asukoha.

5. Toetusesaaja identifitseerib ja deklareerib üheselt iga põllu pindala ning vajaduse korral ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liigi, suuruse ja asukoha. Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse puhul täpsustab toetusesaaja ka deklareeritud põldude kasutuse.

Selleks piisab toetusesaajal eeltäidetud vormis esitatud teabe kinnitamisest. Kui teave maa-ala, põllu asukoha või piiride või, kui vajaduse korral ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala suuruse ja asukoha kohta ei vasta nõuetele või on puudulik, peab toetusesaaja eeltäidetud vormi siiski parandama või seda muutma.

Pädev asutus hindab toetusesaaja poolt eeltäidetud vormi tehtud paranduste või muudatuste alusel, kas vastavat võrdlusmaatükki on vaja ajakohastada, võttes arvesse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõiget 3.

6. Kui toetusesaaja rakendab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punkti a kohaseid samaväärseid tavasid kohustuste alusel, mis on võetud kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 ( 4 ) artikli 39 lõikega 2 või määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 lõikega 2, märgitakse kohustused toetusetaotlusse ja lisatakse viide vastavale maksetaotlusele.

Kui toetusesaaja rakendab samaväärseid tavasid, mis on hõlmatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punkti b kohaste riiklike või piirkondlike keskkonnaalaste sertifitseerimissüsteemidega, kohaldatakse seoses eelnevalt täidetud vormide ja toetusesaaja deklaratsiooniga käesoleva artikli lõikeid 4 ja 5 mutatis mutandis.

Kui tegemist on määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 5 ja artikli 46 lõike 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamisega ning ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alaga seotud kohustustega, mis toetusesaaja peab individuaalselt täitma, identifitseerivad ja deklareerivad osutatud piirkondliku tasandi või ühises rakendamises osalevad toetusesaajad üheselt iga põllu puhul ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala liigi, suuruse ja asukoha vastavalt käesoleva artikli lõikele 5. Toetusesaajad osutavad oma toetuse- või maksetaotlustes piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise deklaratsioonile vastavalt käesoleva määruse artiklile 18.

7. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõike 6 kohaste kanepitootmiseks kasutatavate maa-alade puhul peab ühtne taotlus sisaldama järgmist:

a) kanepi külvialade identifitseerimiseks vajalik teave, sealhulgas kasutatud seemnesordid;

b) teave kasutatud seemnete koguste kohta (kilogrammi hektari kohta);

▼M5

c) seemnepakendil olevad ametlikud etiketid vastavalt nõukogu direktiivile 2002/57/EÜ ( 5 ), eelkõige selle artiklile 12, või muule liikmesriigi poolt samaväärseks tunnistatud dokumendile; või juhul, kui säilitussort on sertifitseeritud vastavalt komisjoni direktiivile 2008/62/EÜ ( 6 ), siis säilitussordi seemnepakendil olev tarnija etikett või trükitud või templiga märge, nagu on osutatud kõnealuse direktiivi artiklis 18.

▼M3

Erandina esimese lõigu punktist c, kui külvatakse pärast ühtse taotluse esitamise lõpptähtpäeva, esitatakse etiketid hiljemalt 30. juuniks. Vahekultuurina kasvatatava kanepi puhul tuleb etiketid esitada liikmesriikide poolt kindlaks määratud kuupäeval, kuid mitte hiljem kui 1. septembril. Kui etiketid tuleb esitada ka teistele riigiasutustele, võib liikmesriik ette näha, et need etiketid tuleb pärast kõnealuse punkti kohaselt esitamist toetusesaajale tagastada. Tagastatud etiketid märgistatakse taotluseks kasutatutena.

▼B

8. Määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 2. peatükiga ette nähtud puuvilla eritoetuse puhul, peab ühtne taotlus sisaldama järgmist:

a) kasutatud puuvillaseemne sordi nimi;

b) vajaduse korral selle heakskiidetud tootmisharudevahelise organisatsiooni nimi ja aadress, mille liikmeks toetusesaaja on.

9. Maa-alad, mida ei kasutata määruse (EL) nr 1307/2013 III, IV ja V jaotises sätestatud toetuskavade ega määruse (EL) nr 1308/2013 veinisektori toetuskavade puhul, deklareeritakse ühe või mitme „muude kasutusviiside” rubriigi all.

Artikkel 18

Piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise deklareerimine

Iga määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõigete 5 või 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise puhul esitatakse piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise deklaratsioon täienduseks iga osaleva toetusesaaja toetuse- või maksetaotlusele.

Deklaratsioon peab sisaldama kogu vajalikku täiendavat teavet, et kontrollida kõnealuse määruse artikli 46 lõigete 5 või 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamisega seotud kohustuste nõuetele vastavust, eelkõige:

a) iga osaleva toetusesaaja unikaalset identifitseerimistunnust;

b) vähimat protsenti, mida iga osalev toetusesaaja peab individuaalselt täitma vastavalt kõnealuse määruse artikli 46 lõike 6 teisele lõigule;

c) üksteisega külgnevad ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad, nagu on osutatud kõnealuse määruse artikli 46 lõikes 5, või ühised ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad, nagu on osutatud kõnealuse määruse artikli 46 lõikes 6, millega seotud kohustused täidetakse ühiselt;

d) eeltäidetud graafiline materjal, milles on esitatud võrdlusmaatükkide piirid ja nende unikaalne identifitseerimistunnus, mida kasutada, et üheselt identifitseerida üksteisega külgnevad ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad või ühise ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala ja määrata kindlaks nende piirid.

Kui tegemist on piirkondliku rakendamisega ja delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 46 lõikega 6 ette nähtud üksikasjalik kava sisaldab kogu käesoleva artikli teises lõigus loetletud teavet, võib esimeses lõigus osutatud deklaratsiooni asendada viitega kõnealusele kavale.

Kui tegemist on ühise rakendamisega, lisatakse esimeses lõigus osutatud deklaratsioonile delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 47 lõikega 4 ette nähtud kirjalik kokkulepe.

Artikkel 19

Taotlused seoses väikepõllumajandustootjate kavas osalemisega ja osaluse tagasivõtmisega

1. 2015. aastal esitatud taotlused osalemiseks väikepõllumajandustootjate kavas vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 62 lõikele 1 peavad sisaldama viidet sama toetusesaaja poolt 2015. taotlusaasta kohta esitatud ühtsele taotlusele ja vajaduse korral toetusesaaja kinnitust, et ta on teadlik kõnealuse määruse artikliga 64 ette nähtud eritingimustest seoses väikepõllumajandustootjate kavaga.

Liikmesriigid võivad otsustada, et esimeses lõigus osutatud taotlus tuleb esitada koos ühtse taotlusega või selle osana.

2. Alates 2016. taotlusaastast näevad liikmesriigid ette lihtsustatud kohaldamismenetluse, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 3.

3. Eeltäidetud vormid, mida tuleb lõikes 2 osutatud taotlusmenetluses kasutada, koostatakse ühtses taotluses 2015. taotlusaasta kohta esitatud teabe põhjal ja need peavad sisaldama eelkõige järgmist:

a) kogu täiendav teave, mis on vajalik, et vastata määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 64 nõuetele ja vajaduse korral kogu lisateave, mis kinnitab, et toetusesaaja vastab endiselt kõnealuse määruse artikli 9 nõuetele;

b) toetusesaaja kinnitus, et ta on teadlik määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 64 ette nähtud eritingimustest seoses väikepõllumajandustootjate kavaga.

Kui liikmesriigid otsustavad sellise maksmismeetodi kasuks, mis on kehtestatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 63 lõike 2 esimese lõigu punktiga a, kohaldamata selle kolmandat lõiku, peavad eeltäidetud vormid erandina käesoleva lõike esimesest lõigust olema esitatud kooskõlas käesoleva peatüki 1. jaoga.

4. Toetusesaajad, kes otsustavad oma osalemise väikepõllumajandustootjate kavas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 62 lõike1 teise lõigu või kõnealuse määruse artikli 62 lõike 2 kohaselt 2015. aastale järgneval aastal lõpetada, teavitavad pädevat asutust oma osaluse tagasivõtmisest vastavalt liikmesriigi kehtestatud korrale.







3.

jagu

Muud sätted

Artikkel 20

Erisätted toetusetaotluste kohta

Toetusesaaja, kes ei taotle toetust ühegi pindalatoetuskava alusel, kuid taotleb toetust mõne muu määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskava alusel või määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 kohaste veinisektori toetuskavade alusel, deklareerib juhul, kui tema kasutuses on põllumajandusmaad, kõnealused alad oma toetusetaotluse vormis vastavalt käesoleva määruse artiklile 17.

Toetusesaaja, kelle suhtes kohaldatakse ainult nõuetele vastavuse kohustusi määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 alusel, deklareerib toetusetaotluse vormis oma kasutuses olevad maa-alad igal kalendriaastal, mil nõuetele vastavuse kohustused kehtivad.

Liikmesriigid võivad siiski toetusesaajad esimese ja teise lõiguga ette nähtud kohustustest vabastada, kui asjaomane teave on tehtud pädevatele asutustele kättesaadavaks muude haldus- ja kontrollisüsteemide raames, mis kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 61 tagavad ühilduvuse ühtse süsteemiga.

Artikkel 21

Nõuded seoses loomapidamistoetuse taotlustega või loomatoetusmeetmete raames esitatud maksetaotlustega

1. ►C1 Delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 15 määratletud loomapidamistoetuse taotlus või kõnealuse määruse artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 14 määratletud loomatoetusmeetmete raames esitatud maksetaotlus sisaldab kogu vajalikku teavet rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks, eelkõige järgmist: ◄

a) toetusesaaja isikuandmed;

b) viide ühtsele taotlusele, kui see on juba esitatud;

c) loomade arv iga liigi kohta, mille puhul loomapidamistoetuse taotlus või maksetaotlus esitatakse, ja veiste puhul looma identifitseerimiskood;

d) vajaduse korral toetusesaaja kohustus pidada punktis c osutatud loomi oma põllumajanduslikus majapidamises liikmesriigi poolt kindlaksmääratud aja vältel ning teave asukoha või asukohtade kohta, kus loomi kõnealusel ajavahemikul peetakse;

e) kui see on asjakohane, siis mis tahes tõendavad dokumendid asjaomase kava ja/või meetme rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks;

f) toetusesaaja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik kõnealuste toetustega seotud tingimustest.

2. Igal loomapidajal on õigus saada pädevalt asutuselt ilma piiranguteta ja mõistlike ajavahemike järel ning ülemäärase viivituseta teavet teda ja tema loomi käsitlevate andmete kohta, mida hoitakse loomade elektroonilises andmebaasis. Loomapidamistoetuse taotlust või maksetaotlust esitades deklareerib toetusesaaja, et esitatud andmed on õiged ja täielikud, vajaduse korral parandab ta ebaõiged andmed või lisab puuduvad andmed.

3. Kui need andmed on juba pädevale asutusele edastatud, võib liikmesriik otsustada, et osa lõikes 1 osutatud teabest ei ole enam vaja loomapidamistoetuse taotluses või maksetaotluses esitada.

4. Liikmesriigid võivad rakendada menetlusi, mille kohaselt võib loomade elektroonilises andmebaasis sisalduvaid andmeid kasutada loomapidamistoetuse taotluses või maksetaotluses, tingimusel et loomade elektrooniline andmebaas pakub iga looma puhul kohaldatava toetuskava või -meetme haldamiseks vajalikku kindlusastet ja rakenduslikkust.

Esimeses lõigus osutatud menetlused võivad hõlmata süsteemi, mille kohaselt toetusesaaja võib taotleda toetust seoses kõikide loomadega, kes liikmesriigi kindlaksmääratud ajavahemikul või kuupäeval on rahastamiskõlblikud loomade elektroonilises andmebaasis sisalduvate andmete alusel.

Sel juhul võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada järgmist:

a) kooskõlas vastava toetuskava ja/või toetusmeetme suhtes kehtivate sätetega on teises lõigus osutatud kuupäev või ajavahemik toetusesaaja jaoks üheselt identifitseeritav ja talle teada;

b) toetusesaaja on teadlik sellest, et iga potentsiaalselt rahastamiskõlblik loom, keda ei ole loomade identifitseerimise ja registreerimise süsteemis korrektselt identifitseeritud või registreeritud, loetakse loomaks, kelle puhul on avastatud delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 31 osutatud nõuete rikkumine.

▼M4

4a. Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 33 alusel toetust saavate lühikese tootmistsükliga liikide puhul võivad liikmesriigid rakendada arvutipõhise andmebaasi puudumisel menetlusi, mille puhul kasutatakse loomapidamistoetuse maksetaotluste puhul tapasertifikaatides või muudes tõendavates dokumentides sisalduvaid andmeid. Need andmed annavad kindluse ja neid võib rakendada iga üksiku loomaga seotud toetusmeetme nõuetekohaseks haldamiseks.

Esimeses lõigus osutatud menetlused võivad hõlmata süsteemi, mille kohaselt toetusesaaja taotleb toetust seoses kõikide loomadega, kes liikmesriigi kindlaksmääratud ajavahemikul või kuupäeval on rahastamiskõlblikud tapasertifikaatides või muudes tõendavates dokumentides sisalduvate andmete alusel.

Sel juhul võtab liikmesriik vajalikud meetmed, tagamaks et kooskõlas vastava toetusmeetme puhul kohaldatavate sätetega on teises lõigus osutatud kuupäev või ajavahemik toetusesaaja jaoks üheselt kindlaks tehtav ja talle teada.

▼B

5. Liikmesriigid võivad otsustada, et osa lõikes 1 osutatud teabest võib või tuleb edastada nende poolt heaks kiidetud asutuse või asutuste kaudu. Edastatavate andmete eest vastutab siiski toetusesaaja.







4.

jagu

Erisätted toetusõiguste puhul

Artikkel 22

Toetusõiguste väärtuse arvutamine

1. Taotlused toetusõiguste eraldamiseks või põhitoetuskava toetusõiguste väärtuse suurendamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 20, artikliga 24, artikliga 30, välja arvatud lõike 7 punkt e, ja artikliga 39 tuleb esitada liikmesriigi poolt kindlaksmääratud kuupäevaks. Kindlaksmääratud kuupäev ei tohi olla hilisem kui vastava kalendriaasta 15. mai.

Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi võivad siiski määrata hilisema kuupäeva, mis ei ole hilisem kui vastava kalendriaasta 15. juuni.

2. Liikmesriigid võivad otsustada, et toetusõiguste jaotamise või suurendamise taotlused esitatakse samal ajal kui põhitoetuskava alusel esitatavad toetusetaotlused.

Artikkel 23

Alusetult eraldatud toetusõiguste tagasinõudmine

1. Kui pärast seda, kui toetusõigused on kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 toetusesaajale eraldatud, avastatakse et eraldatud toetusõiguste arv on liiga suur, tuleb ülemäära eraldatud toetusõigused määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 30 osutatud riiklikku või piirkondlikku reservi tagasi kanda.

Juhul kui esimeses lõigus osutatud vea tegi pädev asutus või mõni muu asutus ning toetusesaajal ei olnud tõenäoliselt võimalik seda avastada, kohandatakse toetusesaajale eraldatud järelejäänud toetusõiguste väärtust sellele vastavalt.

Juhul kui toetusesaaja, kes on liiga suure arvu toetusõigusi saanud, on vahepeal toetusõigused teistele toetusesaajatele üle andnud, on õiguste ülevõtjad samuti seotud esimeses lõigus sätestatud kohustusega võrdeliselt nendele üle antud toetusõiguste arvuga, kui toetusesaajal, kellele toetusõigused algselt määrati, ei ole alusetult eraldatud toetusõiguste arvu katmiseks piisavat arvu toetusõigusi.

2. Juhul kui pärast toetusõiguste eraldamist kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 tehakse kindlaks, et toetusõigused, mida toetusesaaja sai 2014. aasta eest vastavalt kõnealuse määruse artikli 26 lõike 2 esimesele lõigule; või toetusesaaja käsutuses olevate toetusõiguste väärtus kuupäeval, mil ta esitas oma taotluse 2014. aasta eest vastavalt kõnealuse määruse artikli 26 lõike 3 esimesele lõigule; või toetusõiguste ühikuväärtus vastavalt kõnealuse määruse artikli 26 lõikele 5; või toetusõiguste ühikuväärtuse suurenemine vastavalt kõnealuse määruse artikli 30 lõikele 10; või selle toetuse koguväärtus, mille toetusesaaja sai põhitoetuskava rakendamisele eelnenud kalendriaasta eest vastavalt kõnealuse määruse artikli 40 lõikele 3, oli liiga kõrge, kohandatakse toetusesaajale ebaõige võrdlusarvu alusel eraldatud toetusõiguste väärtust sellele vastavalt.

Selline kohandamine toimub ka toetusõiguste suhtes, mis on vahepeal teistele toetusesaajatele üle antud.

Vähendamise väärtus kantakse tagasi määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 30 osutatud riiklikku või piirkondlikku reservi.

3. Juhul kui pärast seda, kui toetusõigused on kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 toetusesaajale eraldatud, tehakse kindlaks, et üks ja sama toetusesaaja on nii lõikes 1 osutatud olukorras kui ka lõikes 2 osutatud olukorras, peab kõigi toetusõiguste väärtuse kohandamine, millele on osutatud lõikes 2, toimuma enne seda kui alusetult eraldatud toetusõigused riiklikku või piirkondlikku reservi lõike 1 kohaselt tagasi kantakse.

4. Käesoleva artikliga ette nähtud toetusõiguste arvu ja/või väärtuse kohandamine ei tohi viia järelejäänud toetusõiguste süstemaatilise ümberarvutamiseni.

5. Liikmesriigid võivad otsustada jätta alusetult eraldatud toetusõigused tagasi nõudmata, kui nende toetusõiguste koguväärtus toetusõiguste identifitseerimise ja registreerimise elektroonilises registris käesoleva artikliga ette nähtud kohandamiste tegemiseks mõeldud kontrollimiste ajal on 50 eurot või vähem iga aasta eest, millal põhitoetuskava kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 kohaldati.

Kohandamistele eelnenud taotlusaastatel alusetult makstud summad nõutakse käesoleva määruse artikli 7 kohaselt tagasi. Kõnealuste alusetute summade kindlaksmääramisel tuleb võtta arvesse käesoleva artikliga ette nähtud kohandamise mõju asjaomaste aastate toetusõiguste arvule ja vajaduse korral väärtusele.







III

JAOTIS

KONTROLLID







I

PEATÜKK

Üldsätted

Artikkel 24

Üldpõhimõtted

1. Käesoleva määrusega ette nähtud haldus- ja kohapealsed kontrollid peavad toimuma nii, et oleks tagatud järgmiste üksikasjade tõhus kontroll:

a) toetuse- ja maksetaotluse või muu deklaratsiooniga ette nähtud teabe nõuetekohasus ja täielikkus;

b) vastavus kõikidele asjaomase toetuskava või toetusmeetme rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, nõuetele ja kohustustele, toetuse andmise või kohustusest vabastamise tingimused;

c) nõuetele vastavuse nõuded ja standardid.

2. Liikmesriigid tagavad, et nende poolt kehtestatud kontrollitavate näitajate kogumi abil saab kontrollida vastavust kohaldatavatele tingimustele, mis on kehtestatud liidu õigusaktidega või ette nähtud vastavate riiklike õigusaktidega ja rakenduskorda käsitlevate dokumentidega või maaelu arengu programmiga.

3. Haldus- ja kohapealsete kontrollide tulemusi hinnatakse, et teha kindlaks, kas ilmnenud probleemid võiksid kujutada endast üldisemat ohtu muudele samalaadsetele tegevustele, toetusesaajatele või asutustele. Hindamise abil selgitatakse välja ka selliste olukordade põhjused ja edasise uurimise vajalikkus ning määratakse kindlaks asjakohased parandus- ja ennetusmeetmed.

▼M6

4. Juhul kui ortofotode (satelliit- või aerofotod) fototõlgendus või muud asjakohased tõendid, sealhulgas toetusesaaja poolt pädeva asutuse taotlusel esitatud tõendusmaterjal ei anna tulemusi, mille alusel saaks teha lõplikke järeldusi, mis rahuldaksid pädevat asutust haldus- või kohapealsete kontrollide objektiks oleva põllu rahastamiskõlblikkuse või nõuetekohase suuruse kohta, kontrollib pädev asutus põlde füüsiliselt.

▼B

5. Käesolevat peatükki kohaldatakse kõikide käesoleva määruse raames teostatavate kontrollide puhul ja ilma et see piiraks jaotistega IV ja V ette nähtud erieeskirju. Jaotise V puhul lõiget 3 siiski ei kohaldata.

Artikkel 25

Kohapealsetest kontrollidest teatamine

Kui see ei kahjusta kontrollide eesmärki ega vähenda nende tõhusust, võib kohapealsetest kontrollidest ette teatada. Etteteatamisaeg on rangelt piiratud minimaalse vajaliku ajavahemikuga ega ületa 14 päeva.

▼M1

Loomapidamistoetuse taotluste või loomatoetusmeetmete alla kuuluvate maksetaotluste või artikli 14a lõike 5 kohaselt teatatud kohustuste kohapealsete kontrollide puhul ei tohi etteteatamine siiski ületada 48 tundi, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhud. Kui nõuetele vastavuse puhul kohaldatavate õigusaktide ja standarditega on nõutav siiski etteteatamata kohapealne kontroll, siis kehtivad kõnealused eeskirjad lisaks ka nõuetele vastavusega seotud kohapealse kontrolli kohta.

▼B

Artikkel 26

Kohapealsete kontrollide ajastamine

1. Käesoleva määrusega ette nähtud kontrollid ning mis tahes muud liidu eeskirjadega ette nähtud kontrollid tehakse vajaduse korral samal ajal.

2. Ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete puhul teostatakse kohapealseid kontrolle kogu aasta jooksul iga meetme raames võetud eri kohustuste suhtes tehtud riskianalüüsi põhjal.

▼M1

Artikli 14a lõike 5 kohaselt teatatud kohustuste kohapealne kontroll tehakse sellise tähtaja jooksul, millega tagatakse teatatud kohustuste tõhus kontroll.

▼B

3. Kohapealsete kontrollide käigus kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused selliste toetuskavade puhul, mille raames toetusesaaja on kooskõlas artikliga 34 välja valitud.

Kohapealsete kontrollide kestus on rangelt piiratud minimaalse vajaliku ajavahemikuga.

4. Kui teatavaid rahastamiskõlblikkuse kriteeriume, siduvaid kohustusi või muid kohustusi saab kontrollida üksnes kindlal ajavahemikul, võib kohapealse kontrolli raames tekkida vajadus teha täiendavaid kontrollkäike hilisemal kuupäeval. Sellisel juhul peavad kohapealsed kontrollid olema korraldatud nii, et kontrollkäikude arv ja nende kestus piirdub vajaliku miinimumiga. Vajaduse korral võib selliseid kontrollkäike teha kaugseire teel kooskõlas artikliga 40.

Kui täiendavate kontrollkäikude puhul on tegemist maaga, mis on kesa, põlluserv, puhverriba, piki metsa serva kulgevate rahastamiskõlblike hektarite riba, vahekultuuride ja/või taimkattega ala, mis on deklareeritud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana, on nõutav, et täiendavatest kontrollkäikudest 50 % toimuks sama, riskipõhiselt valitud toetusesaaja juures ning ülejäänud 50 % kontrollkäike toimuks erinevate, täiendavalt valitud toetusesaajate juures. Erinevad täiendavad toetusesaajad valitakse juhumeetodil kõigi toetusesaajate seast, kellel on maa, mis on kesa, põlluserv, puhverriba, piki metsa serva kulgevate toetuskõlblike hektarite riba, vahekultuuride ja/või taimkattega ala, mis on deklareeritud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana, ning selliste kontrollkäikude puhul võib piirduda maa-aladega, mille puhul on tegemist maaga, mis on kesa, põlluserv, puhverriba, piki metsa serva kulgevate rahastamiskõlblike hektarite riba, vahekultuuride ja/või taimkattega ala.

Kui täiendavad kontrollkäigud on vajalikud, kohaldatakse iga täiendava kontrollkäigu puhul artiklit 25.

Artikkel 27

Ristteavitamine kontrollide tulemustest

Rahastamiskõlblikkusega seotud haldus- ja kohapealsete kontrollide puhul võetakse vajaduse korral arvesse võimalikke rikkumisjuhtumeid, millest muud teenistused, asutused või organisatsioonid on ette kandnud.

▼M8

Liikmesriigid tagavad, et kõigist asjakohastest leidudest, mis ilmnevad selle kontrollimisel, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud kavade puhul ja/või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete kohase toetuse puhul ning kuidas on järgitud nõuetele vastavuse seisukohast asjakohaseid nõudeid ja standardeid, ristteavitatakse vastava toetuse eraldamise eest vastutavat pädevat asutust. Liikmesriigid tagavad ühtlasi, et delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklis 38 osutatud era- või avalik-õiguslikud sertifitseerimisasutused teatavad pädevale asutusele, kes vastutab kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetuse maksmise eest, igast leiust seoses sellise makse nõuetekohase eraldamisega toetusesaajatele, kes on otsustanud täita oma kohustusi vastava sertifitseerimise kaudu.

▼B

Kui ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmega seotud haldus- või kohapealsed kontrollid hõlmavad samaväärseid maakasutusviise kui määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3 osutatud, ristteavitatakse selliste kontrollide tulemustest, et seda arvestataks kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetuste edaspidisel määramisel.







II

PEATÜKK

Halduskontrollid ühtse süsteemi raames

Artikkel 28

Halduskontrollid

1. Määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 74 osutatud halduskontrollid, sealhulgas ristkontrollid, peavad võimaldama nõuete rikkumise avastamist, eelkõige automaatset avastamist infotehnoloogiliste vahendite abil. Kontrollid hõlmavad kõiki üksikasju, mida on võimalik ja kohane halduskontrolli vahenditega kontrollida. Nad tagavad, et:

a) toetuskava ja -meetme kõik rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused on täidetud;

b) ei toimu topeltrahastamist muudest liidu toetuskavadest;

c) toetuse- või maksetaotlus on täielik ja esitatud asjakohase tähtaja jooksul ning vajaduse korral on esitatud tõendavad dokumendid, mis kinnitavad rahastamiskõlblikkust;

d) pikaajaliste kohustuste nõuded on täidetud, juhul kui neid kohaldatakse.

2. Loomatoetuste kavade või loomatoetusmeetmete puhul võivad liikmesriigid vajaduse korral kasutada muudelt teenistustelt, asutustelt või organisatsioonidelt saadud tõendusmaterjali rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontrollimiseks, tingimusel vastava teenistuse, asutuse või organisatsiooni tegevusstandard on piisav sellise vastavuse kontrollimiseks.

Artikkel 29

Ristkontrollid

1. Vajaduse korral sisaldavad halduskontrollid ristkontrolle:

a) deklareeritud toetusõiguste ja deklareeritud põldude suhtes, et vältida ühe ja sama toetuse mitmekordset maksmist samal kalendri- või taotlusaastal, samuti et vältida sellise toetuse alusetut kuhjumist, mida antakse määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas ja määruse (EÜ) nr 73/2009 ( 7 ) VI lisas loetletud pindalatoetuskavade ning delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 teise lõigu punktis 21 määratletud pindalatoetusmeetmete alusel.

b) toetusõiguste suhtes, et tõendada nende olemasolu ja rahastamiskõlblikkust;

c) ühtses taotluses ja/või maksetaotluses deklareeritud põldude ja põldude identifitseerimise süsteemis sisalduvate võrdlusmaatükkide vahel kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõikega 2, et kontrollida selliste maa-alade rahastamiskõlblikkust otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete raames;

d) toetusõiguste ja kindlaksmääratud pindalade vahel, et teha kindlaks, kas toetusõigustele vastab võrdväärne kogus rahastamiskõlblikke hektareid, nagu on määratletud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõigetes 2–6;

e) loomade identifitseerimise ja registreerimise süsteemi abil, et kontrollida rahastamiskõlblikkust ja vältida sama toetuse mitmekordset maksmist samal kalendri- või taotlusaastal;

f) ühtses taotluses esitatud toetusesaajate deklaratsiooni, et nad on tunnustatud tootmisharudevahelise organisatsiooni liikmed, ning käesoleva määruse artikli 17 lõike 8 alusel esitatava teabe ja asjaomase tunnustatud tootmisharudevahelise organisatsiooni edastatava teabe vahel, et kontrollida rahastamiskõlblikkust määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 60 lõikega 2 ette nähtud toetuse suurendamiseks;

g) et kontrollida vastavust tootmisharudevaheliste organisatsioonide tunnustamise kriteeriumidele ja nende liikmete nimekirja vähemalt kord viie aasta jooksul.

Kui esimese lõigu punkti c rakendamisel on integreeritud süsteemis nähtud ette kasutada georuumilise toetusetaotluse vormi, ristkontrollitakse seda, kas deklareeritud digitaliseeritud pindala kattub ruumiliselt põldude identifitseerimise süsteemiga. Lisaks sellele tehakse ristkontrolle selleks, et vältida sama maa-ala kohta esitatud topelttaotlusi.

▼M6

Andmeid, mis on taotlustes või hõlmavad taotlejaid, kes ei osutu vastuvõetavaks või ei ole rahastamiskõlblikud vastavalt artikli 34 lõikele 1, kasutatakse käesoleva lõike esimese lõigu punktide a, c ja e kohaselt.

▼B

2. Ristkontrollimisel leitud märke rikkumistest järelkontrollitakse mõne muu asjakohase halduskorra järgi ja vajaduse korral kohapealse kontrolli abil.

3. Kui kahe või enama sama toetuskava või -meetme alusel toetust taotleva toetusesaaja toetuse- või maksetaotluse aluseks on võrdlusmaatükk ja kui deklareeritud põllud on georuumiliselt suuremad või kui kogu deklareeritud pindala on suurem kui maksimaalne rahastamiskõlblik pindala, mis on määratud kindlaks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõike 2 punktidega a ja b, ning erinevus asjaomase võrdlusmaatüki suhtes jääb kõnealuse määruse artiklis 38 lubatud hälbe piiresse, võivad liikmesriigid näha ette asjaomase pindala proportsionaalse vähendamise, kui toetusesaaja ei tõenda, et mõni teine toetusesaaja on tema kahjuks oma pindalad üle deklareerinud.







III

PEATÜKK

Kohapealsed kontrollid ühtse süsteemi raames







1.

jagu

Üldsätted

Artikkel 30

Selliste pindalatoetuskavade kontrollimäär, mis ei ole kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetus

Muude pindalatoetuskavade puhul kui määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 3. peatükis osutatud kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetus (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise toetus”) hõlmab iga-aastaste kohapealsete kontrollide kontrollivalim vähemalt:

a) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad toetust põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükile. Liikmesriigid tagavad, et kontrollivalim sisaldab vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes deklareerivad peamiselt põllumajandusmaad, mida hoitakse karjatamiseks sobilikus seisukorras kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 10 lõikega 1;

b) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad ümberjaotavat toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 2. peatükile;

c) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 4. peatükile;

d) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad noorte põllumajandustootjate toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 5. peatükile;

e) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad vabatahtlikku tootmiskohustusega seotud toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 1. peatükile;

f) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad toetust väikepõllumajandustootjate kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 V jaotisele;

g) 30 % kanepi tootmiseks deklareeritud maa-aladest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikele 6;

h) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad puuvilla eritoetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 2. peatükile.

Artikkel 31

Kontrollimäär keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse puhul

1. Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse puhul hõlmab iga-aastaste kohapealsete kontrollide kontrollivalim vähemalt:

a) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes peavad järgima kliimat ja keskkonda säästvaid põllumajandustavasid (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise tavad”) ja kes ei ole osa punktides b ja c osutatud kontrollikogumist (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise kontrollikogum”); osutatud valim peab samal ajal hõlmama vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kelle maa-alad on püsirohumaaga kaetud ja keskkonnatundliku staatusega alad, mis on hõlmatud nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ ( 8 ) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/147/EÜ, ( 9 ) ja määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõikega 1 hõlmatud täiendavad tundlikud alad;

b) 3 %: i) kõikidest neist toetusesaajatest, kes kvalifitseeruvad keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse alla ja on vabastatud nii põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kui ka ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohustusest, kuna jäävad alla määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künniseid, ja kelle puhul ei kohaldata kõnealuse määruse artiklis 45 osutatud kohustusi; ii) või kõikidest neist toetusesaajatest, kes aastatel, mil delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklit 44 ei kohaldata kõikides liikmesriikides, kvalifitseeruvad keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse alla ja on vabastatud nii põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kui ka ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohustusest, kuna jäävad alla määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künniseid, ja kelle puhul ei kohaldata kõnealuse määruse artiklis 45 lõikes 1 osutatud kohustusi;

c) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes peavad järgima keskkonnasäästlikumaks muutmise tavasid ja kasutama riiklikke või piirkondlikke keskkonnaalaseid sertifitseerimissüsteeme, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktis b;

d) 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes osalevad piirkondlikul tasandil rakendamises vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõikele 5;

e) 5 % ühises täitmises osalejatest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõikele 6;

f) 100 % üksteisega külgnevatest ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-aladest, millele on osutatud delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 46 lõikes 3;

▼M6

g) 100 % kõikidest põldudest, mille puhul on kohustus muuta maa tagasi püsirohumaaks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikliga 42;

▼B

h) 20 % kõikidest toetusesaajatest, kellel on kohustus muuta maa tagasi püsirohumaaks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 44 lõigetega 2 ja 3.

2. Toetusesaajad, kes järgivad keskkonnasäästlikumaks muutmise tavadega samaväärseid tavasid kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktiga a või kes osalevad väikepõllumajandustootjate kavas kooskõlas kõnealuse määruse artikliga 61 või kelle kogu põllumajanduslik majapidamine vastab nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 ( 10 ) artikli 29 lõikega 1 ette nähtud mahepõllumajandusnõuetele, ei kuulu kontrollivalimisse, samuti ei arvestata nendega käesoleva artikliga ette nähtud kontrollimäärade puhul.

▼M1

3. Kui ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad ei ole identifitseeritavad põldude identifitseerimise süsteemis, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70, asendatakse lõike 1 punktidega a ja c–e ette nähtud kontrollimäär 5 %ga kõikidest vastavas kontrollikogumis olevatest toetusesaajatest, kelle puhul on nõutav põllumajandusmaal ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala olemasolu kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artiklitega 43 ja 46.

▼B

Esimest lõiku ei kohaldata siiski juhul, kui haldus- ja kontrollisüsteemiga on tagatud, et kõik ökoloogilise kasutuseesmärgiga deklareeritud maa-alad on enne toetuse maksmist identifitseeritud ja vajaduse korral kantud põldude identifitseerimise süsteemi kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõike 2 punktiga c.

Artikkel 32

Kontrollimäär maaelu arengu meetmete puhul

1. Igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide kontrollivalim peab hõlmama vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes esitavad taotluse maaelu arengu meetmete raames. Kõikide määruse (EL) nr 1305/2013 artiklitega 28 ja 29 ette nähtud meetmete puhul saavutatakse 5 % kontrollimäär individuaalse meetme tasandil.

Kõnealuses kontrollivalimis on vähemalt 5 % ulatuses esindatud ka need määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 kohased toetusesaajad, kes rakendavad samaväärseid põllumajandustavasid, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3.

2. Erandina lõikest 1 võib määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühma puhul käsitada lõikega 1 ette nähtud kontrollimäära arvutamisel toetusesaajana iga üksikut sellise rühma liiget.

▼M1

2a. Kui liikmesriik lubab esitada ühistaotluse, hõlmab igal aastal teostatava kohapealse kontrolli valim erandina lõigetest 1 ja 2 vähemalt:

a) 5 % kõigist toetusesaajate rühmadest, kes esitavad ühistaotluse; kõnealune valim hõlmab samas vähemalt 5 % ühistaotluses vastavalt artikli 14a lõikele 3 deklareeritud kogupindalast; ning

b) 5 % kohustustest, millest on teatatud vastavalt artikli 14a lõikele 5.

▼B

3. Kui tegemist on toetusesaajatega, kes saavad määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punkti a, artiklite 28, 29 ja 34 või määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktide iv ja v, punkti b alapunktide i, iii ja v kohast mitmeaastast toetust, mille alusel tehakse makseid kauem kui viis aastat, võivad liikmesriigid otsustada kontrollida pärast viit makseaastat vähemalt 2,5 % kõnealustest toetusesaajatest.

Esimest lõiku kohaldatakse toetuse suhtes, mida on antud vastava kohustuse eest määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 lõike 6 kolmanda lõigu alusel pärast viiendat makseaastat.

▼M1

Kui liikmesriik lubab esitada ühistaotluse, ei kohaldata käesolevat lõiget toetusesaajate rühmade suhtes.

▼B

4. Lõike 3 raames kontrollitud toetusesaajaid ei võeta lõike 1 kohaldamisel arvesse.

Artikkel 33

Kontrollimäär loomatoetuste kava puhul

1. Loomatoetuste kava puhul hõlmab igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide kontrollivalim iga toetuskava puhul vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes esitavad taotluse vastava toetuskava raames.

Kui loomade elektrooniline andmebaas ei võimalda siiski asjaomaste toetuskavade nõuetekohaseks haldamiseks vajalikku kindlusastet ja rakenduslikkust, suurendatakse seda protsendimäära vastava toetuskava puhul 10 %ni.

Väljavalitud kontrollivalim peab hõlmama vähemalt 5 % kõigist loomadest, kelle kohta on toetuskava raames toetust taotletud.

2. Vajaduse korral hõlmab igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide kontrollivalim 10 % ulatuses muid teenistusi, asutusi või organisatsioone, kellel on tõendusmaterjali rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontrollimiseks vastavalt artikli 28 lõikele 2.

▼M2

Artikkel 33a

Kohapealsete kontrollide täiendav kontrollimäär delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 19a lõikes 2 osutatud toetusesaajate kontrollimiseks

1. Toetusesaajatele, kelle suhtes kohaldatakse pindalatoetuskava või -meetme raames delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 19a lõike 2 kohast vähendatud halduskaristust kohapealsete kontrollide käigus leitud üledeklareerimise eest, tuleb kohaldada asjaomase toetuskava või -meetme puhul järgmisel taotlusaastal kohapealsete kontrollide järelmeedet.

▼M6

2. Lõikes 1 osutatud kohapealse kontrolli järelkontroll ei ole vajalik, kui tuvastatud üledeklareerimise tulemusel on põldude identifitseerimise süsteemis asjaomane võrdlusmaatükk ajakohastatud, nagu on osutatud delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 5, või kui kõnealuse toetuskava või toetusmeetme puhul teostatakse kontrolli käesoleva määruse artiklis 40a osutatud seirena järgmisel taotlusaastal, ning kui pädeval asutusel on lubatud otsustada, kas tuleks kohaldada delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 19a lõikes 3 sätestatud halduskaristust.

▼B

Artikkel 34

Kontrollitava valimi moodustamine

▼M6

1. Need taotlused või taotlejad, kes ei osutu vastuvõetavaks või ei ole taotluse esitamise ajal või pärast halduskontrolle või kohapealseid kontrolle rahastamiskõlblikud, ei tohi moodusta osa kontrollikogumist.

2. Artiklite 30 ja 31 kohaldamisel tuleb valimi moodustamisel tagada, et:

a) artikli 30 punktides a–f ja h ning artikli 31 lõike 1 punktides a, c, d ja e osutatud kontrollikogumist valitakse 1–1,25 % juhumeetodil;

b) artikli 31 lõike 1 punktis b osutatud kontrollikogumist valitakse 0,6–0,75 % juhumeetodil;

c) artikli 31 lõike 1 punktis h osutatud kontrollikogumist valitakse 4–5 % juhumeetodil;

d) artikli 31 lõike 1 punktides a–e ja punktis h osutatud kontrollivalimisse jäävate toetusesaajate ülejäänud arv saadakse riskianalüüsi alusel.

Artikli 31 kohaldamisel tagavad liikmesriigid, et kohaldatavaid eri tavasid hõlmav kontrollivalim on esinduslik.

Artikli 31 lõike 3 esimese lõigu kohaldamisel valitakse kohapeal kontrollitavad lisatud toetusesaajad riskianalüüsi põhjal.

▼M8

Kui pädev asutus otsustab kasutada artikli 40a lõikega 4 või artikli 70a lõikega 3 ettenähtud võimalust, peab teise lõigu punktis d osutatud riskianalüüsis võtma arvesse eelmisel taotlusaastal seire teel tehtud kontrolli tulemusena saadud leide.

▼M6

3. ►M8 Artiklite 32 ja 33 kohaldamisel peab 20–25 % kohapeal kontrollitavate toetusesaajate miinimumarvust olema valitud juhumeetodil ning artikli 32 lõike 2a kohaldamisel peab 100 % kohapeal kontrollitavatest toetusesaajate rühmadest ja 20–25 % kohapeal kontrollitavatest kohustustest olema valitud juhumeetodil. Ülejäänud kohapeal kontrollitavad toetusesaajad ja kohustused valitakse riskianalüüsi põhjal. Kui pädev asutus otsustab kasutada artikli 40a lõikega 4 või artikli 70a lõikega 3 ettenähtud võimalust, peab riskianalüüsis võtma arvesse eelmisel taotlusaastal seire teel tehtud kontrolli tulemusena saadud leide. ◄

Artiklite 32 ja 33 kohaldamisel võib valimi juhuslik osa hõlmata ka kas toetusesaajaid, kes on juba juhuslikult valitud vastavalt lõike 2 punktidele a, b ja c, või täiendavaid toetusesaajaid, kes on valitud juhumeetodil vastavalt artikli 26 lõike 4 teisele lõigule, või mõlemat. Selliste toetusesaajate arv kontrollivalimis ei tohi ületada nende osakaalu kontrollikogumis.

Artikli 32 kohaldamisel võivad liikmesriigid valida riskianalüüsi tulemusel toetusesaajatele kohaldatavad maaelu arengu erimeetmed.

▼B

4. Kui kohapeal kontrollitavate toetusesaajate arv ületab artiklitega 30–33 ette nähtud toetusesaajate miinimumarvu, ei tohi juhumeetodil valitud toetusesaajate osatähtsus lisavalimis ületada 25 %.

▼M6

4a. Artiklite 30–33 ja artikli 40a lõike 1 punkti c kohaldamisel võib sama toetusesaaja kasutada mitut asjaomast kontrolli miinimummäära, tingimusel et see ei mõjuta sellekohaselt nõutud riskipõhiste valimite moodustamise tõhusust.

Valitud toetusesaajate kohapealne kontroll võib piirduda valitud toetuskavaga või maaelu arengu meetmega, kui muude toetuskavade või nende suhtes kohaldatud toetusmeetmete kontrolli miinimummäärad on juba täidetud.

▼B

5. Riskianalüüsi tõhusust hinnatakse ja ajakohastatakse igal aastal järgmiselt:

a) tehakse kindlaks iga riskiteguri olulisus;

▼M6

b) võrreldes deklareeritud pindala ja riskipõhiselt määratud pindala ning juhumeetodil valitud valimi vahe tulemusi või võrreldes deklareeritud loomade ja riskipõhiselt määratud loomade ning juhumeetodil valitud valimi vahe tulemusi;

▼B

c) võetakse arvesse konkreetset olukorda asjaomases liikmesriigis, vajaduse korral ka riskifaktorite arengut;

d) võetakse arvesse rikkumise iseloomu, mis põhjustas kontrollimäära suurendamist kooskõlas artikliga 35.

6. Pädev asutus säilitab toimikud iga toetusesaaja kohapealseks kontrolliks valimise põhjuste kohta. Kontrollivat inspektorit on nendest põhjustest enne kontrollimise algust nõuetekohaselt teavitatud.

7. Vajaduse korral võib osa kontrollivalimist moodustada olemasoleva teabe alusel enne artiklis 13 osutatud lõpptähtpäeva. Kõnealust esialgset valimit täiendatakse, kui kõik asjaomased toetuse- või maksetaotlused on kättesaadavad.

Artikkel 35

Kontrollimäära suurendamine

Kui kohapealse kontrolli käigus avastatakse asjaomase toetuskava või -meetme või piirkonna või selle osa puhul mis tahes oluline rikkumise, suurendab pädev asutus asjakohaselt nende toetusesaajate arvu, keda järgmisel aastal kohapeal kontrollida.

Artikkel 36

Kontrollimäära vähendamine

1. Käesoleva peatükiga kehtestatud kontrollimäärasid tohib vähendada üksnes käesoleva artikliga ette nähtud toetuskavade ja -meetmete puhul.

2. Erandina artikli 30 punktidest a, b ja f võivad liikmesriigid otsustada põhitoetuskava, ühtse pindalatoetuse kava, ümberjaotava toetuse ja väikepõllumajandustootjate toetuse puhul vähendada iga-aastate kohapealsete kontrollide taset 3 %ni kava kohta.

▼M1

Esimest lõiku kohaldatakse üksnes juhul, kui kõik toetusetaotlused langevad ruumiliselt kokku põldude identifitseerimise süsteemiga kooskõlas artikli 17 lõikega 2 kõigi toetusesaajate puhul.

Seoses 2015. taotlusaastaga ei tohi juhumeetodil moodustatud valimis kohapealse kontrolli käigus avastatud veamäär eelnenud kahel eelarveaastal olla suurem kui 2 %. Kõnealuse veamäära kinnitab liikmesriik liidu tasandil koostatud metoodika kohaselt.

▼M1

Seoses 2016. taotlusaastaga ei tohi juhumeetodil moodustatud valimis kohapealse kontrolli käigus avastatud veamäär eelnenud eelarveaastal olla suurem kui 2 %. Kõnealuse veamäära kinnitab liikmesriik liidu tasandil koostatud uue metoodika kohaselt, võttes arvesse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 ( 11 ) artikli 7 lõiget 4.

▼B

3. Erandina artikli 30 punktidest a, b ja f võivad liikmesriigid otsustada põhitoetuskava, ühtse pindalatoetuse kava, ümberjaotava toetuse ja väikepõllumajandustootjate toetuse puhul vähendada kontrollivalimit valimile, mis moodustati kooskõlas artikli 34 lõike 2 punktiga a, kui kontrollid, mille aluseks on määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70 osutatud põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamiseks kasutatavad ortofotod, on toimunud.

Esimest lõiku kohaldatakse üksnes juhul, kui liikmesriigid ajakohastavad süstemaatiliselt põldude identifitseerimise süsteemi ja kontrollivad maksimaalselt kolmeaastase ajavahemiku jooksul kõiki toetusesaajaid süsteemiga hõlmatud maa-aladel, kontrollides aastas vähemalt 25 % põldude identifitseerimise süsteemis registreeritud rahastamiskõlblikest hektaritest. Vähimat aastast kontrolliprotsenti ei kohaldata nende liikmesriikide suhtes, kellel on põldude identifitseerimise süsteemi kantud vähem kui 150 000 rahastamiskõlblikku hektarit.

Enne esimese lõigu kohaldamist tuleb liikmesriikidel asjaomast põldude identifitseerimise süsteemi eelneva kolme aasta jooksul täielikult ajakohastada.

Põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamiseks kasutatavad ortofotod ei tohi ajakohastamise kuupäeval olla vanemad kui 15 kuud.

Delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 6 kohaselt hinnatava põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteet peab käesoleva artikli kohaldamisele eelneva kahe aasta jooksul olema piisav selleks, et tõhusalt kontrollida toetuse andmise tingimuste täitmist.

Esimeses lõigus osutatud otsuse võib vastu võtta riiklikul või piirkondlikul tasandil. Käesoleva lõigu kohaldamiseks peab piirkond koosnema kogu maa-alast, mis on hõlmatud ühe või enama autonoomse põldude identifitseerimise süsteemiga.

▼M1

Lõike 2 kolmandat ja neljandat lõiku kohaldatakse mutatis mutandis.

▼B

4. Erandina artikli 32 lõikest 1 võivad liikmesriigid otsustada vähendada igal kalendriaastal korraldatavate kohapealsete kontrollide miinimummäära 3 %ni toetusesaajatest, kes kohaldavad ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmeid.

▼M1

Esimest lõiku ei kohaldata siiski neile toetusesaajatele, kes rakendavad samaväärseid põllumajandustavasid, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3, ning selliste toetusesaajate rühma ja kohustuste suhtes, mis on valitud käesoleva määruse artikli 32 lõike 2a kohaselt.

▼B

5. ►M1 Lõikeid 2, 3 ja 4 kohaldatakse üksnes juhul, kui on täidetud kohapealsete kontrollide miinimummäära vähendamise üldtingimused, mis on kehtestatud rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikliga 41. ◄ Kui ükski osutatud tingimustest ega käesoleva artikli lõigetega 2 või 3 kehtestatud tingimused ei ole enam täidetud, tühistavad liikmesriigid viivitamata oma otsuse kohapealsete kontrollide miinimummäära vähendada ja kohaldavad kohapealsete kontrollide miinimummäära, mis on ette nähtud artikli 30 punktidega a, b ja f ja/või artikliga 32 asjaomaste toetuskavade või -meetmete järgmise taotlusaasta eest.

6. Erandina artikli 30 punktist g, kui liikmesriik kohaldab kanepi kasvatamise eelneva heakskiidu süsteemi, võib kohapealsete kontrollide miinimummäära vähendada 20 %ni kanepi tootmiseks deklareeritud maa-aladest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikele 6.

Sellisel juhul teatab liikmesriik komisjonile oma üksikasjalikud eeskirjad ja tingimused seoses eelneva heakskiidu süsteemiga aastal enne vähendatud kontrollimäära kohaldamist. Kõnealuste eeskirjade või tingimuste mis tahes muudatustest teatatakse komisjonile viivitamata.







2.

jagu

Kohapealsed kontrollid pindalatoetuskavade alla kuuluvate toetusetaotluste ja pindalatoetusmeetmete alla kuuluvate maksetaotluste puhul

Artikkel 37

Kohapealsete kontrollide üksikasjad

1. Kohapealsed kontrollid hõlmavad põlde, mille kohta taotletakse toetust määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskavade raames ja/või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete raames.

Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktiga a ning artiklitega 30 ja 34 ette nähtud maaeluarengumeetmete kontrolli puhul peavad kohapealsed kontrollid hõlmama samuti kogu mittepõllumajanduslikku maad, mille kohta toetust taotleti.

Pädev asutus hindab kontrollitulemuste alusel, kas vastavat võrdlusmaatükki on vaja ajakohastada, võttes arvesse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõiget 3.

2. Kohapealsel kontrollimisel mõõdetakse ära pindala ja kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused selliste alade puhul, mis toetusesaaja on lõikes 1 osutatud toetuskavade ja/või toetusmeetmete raames deklareerinud.

Nende toetusesaajate puhul, kes taotlevad otsetoetusi määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskavade raames ja kelle põllud on peamiselt karjatamiseks või harimiseks looduslikult sobilikus seisukorras olevad alad, tuleb kohapealsel kontrollimisel teha ühtlasi kindlaks kõnealustel aladel toimuv miinimumtegevus, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõikes 1.

3. Keskkonnasäästlikumaks muutmise tavade puhul kontrollitakse kohapeal, kas toetusesaaja täidab kõiki kohustusi. Vajaduse korral kontrollitakse kohapeal vastavust määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künnistele põllumajandustavade kasutamisest erandi tegemiseks. Käesolevat lõiku kohaldatakse samuti juhul, kui kohapeal kontrollitakse riiklikke või piirkondlikke keskkonnaalaseid sertifitseerimissüsteeme, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktis b.

Kui kohapealne kontroll hõlmab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 5 kohast piirkondlikul tasandil rakendamist, kontrollitakse kohapeal ka pindala mõõtmist ja nende kohustuste kontrollimist, mis liikmesriik on toetusesaajale või toetusesaajate rühmale pannud.

Kui kohapealne kontroll hõlmab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 6 kohast ühist täitmist, kontrollitakse kohapeal:

a) delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 47 lõikes 1 sätestatud vahetu läheduse kriteeriumide täitmist;

b) pindala mõõtmist ja üksteisega piirnevate ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade kriteeriumide täitmist;

c) nende lisakohustuste täitmist, mis liikmesriik on toetusesaajale või toetusesaajate rühmale vajaduse korral pannud;

d) individuaalse keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustuse järgimist ühises täitmises osaleva toetusesaaja poolt.

▼M1

4. Artikli 32 lõike 2a punkti a kohaselt valitud toetusesaajate rühmade puhul mõõdetakse kohapealsel kontrollimisel ära pindala ja kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid ja muud kohustused selliste alade puhul, mis on ühistaotluses deklareerinud.

Artikli 32 lõike 2a punkti b kohaselt valitud kohustuste puhul, kontrollitakse, kuidas on täidetud teatatud kohustused.

▼B

Artikkel 38

Pindala mõõtmine

▼M8

1. Kohapealse kontrolli osana põllu tegeliku pindala mõõtmisel võib piirduda juhumeetodil moodustatud valimiga, kuhu kuulub vähemalt 50 %st põldudest, mille kohta on pindalapõhiste toetuskavade või pindalapõhiste maaelu arengu meetmete raames esitatud toetuse- või maksetaotlus. Kui kõnealuse valimi kontrollimisel avastatakse rikkumisi, mõõdetakse üle kõik põllud või ekstrapoleeritakse valimi tulemused ülejäänud kogumile.

▼B

2. Põldude pindala mõõdetakse selliste vahenditega, mille puhul on tõendatult tagatud liidu tasandil koostatud kohaldatavate tehniliste standarditega vähemalt samaväärne mõõtmiskvaliteet.

3. Pädev asutus võib võimaluse korral kasutada kaugseiret, nagu on sätestatud artiklis 40, ning ülemaailmset satelliitnavigatsioonisüsteemi.

4. Pindala mõõtmisel ülemaailmse satelliitnavigatsioonisüsteemi või ortofotode abil määratakse kindlaks üksikväärtuse lubatud hälve. Selleks peavad mõõtmisel kasutatavad mõõteriistad olema heaks kiidetud vähemalt ühes valideerimisklassis, mis kajastab alla üksikväärtuse jäävat lubatud hälvet. Üksikväärtuse lubatud hälve ei tohi siiski olla suurem kui 1,25 m.

Iga põllu lubatud maksimumhälve ei tohi absoluutväärtusena olla suurem kui 1,0 ha.

Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktis a ning artiklites 30 ja 34 osutatud metsaala mõõtude puhul võib liikmesriik määrata siiski kindlaks asjakohased lubatud hälbed, mis ei tohi mingil juhul olla suuremad kui kahekordne käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud hälve.

5. Põllu kogupindala võib mõõtmisel arvesse võtta tingimusel, et see on täielikult rahastamiskõlblik. Muudel juhtudel võetakse arvesse üksnes rahastamiskõlblik netopindala. Sel eesmärgil võib vajaduse korral kasutada delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 10 osutatud proportsionaalset süsteemi.

6. Selleks et arvutada eri põllumajanduskultuuride osakaalu, nagu on ette nähtud määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 44, tuleb mõõtmisel võtta arvesse ühe põllumajanduskultuuri all tegelikult olevat maad kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 40 lõikega 2. Segakultuuride viljelusalal, tuleb võtta arvesse kogu pindala, mis on kaetud kas segakultuuridega vastavalt kõnealuse määruse artikli 40 lõike 3 esimesele ja teisele lõigule või seemneseguga vastavalt kõnealuse määruse artikli 40 lõike 3 kolmandale lõigule.

7. Juhul kui ►M6 delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 17 ◄ kohaldamine võib viia selleni, et põldudega külgnevaid alasid, mis on kaetud samasuguse pinnakattega, käsitatakse eraldiseisvate põldudena, peab põldudega külgnevate selliste alade, mis on kaetud samasuguse pinnakattega, mõõtmine toimuma asjaomase põllu mõõtmisega samaaegselt.

8. Vajaduse korral tehakse ►M6 eraldi mõõtmised ◄ põldudele, kus kohaldatakse määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükis osutatud põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava ning ruumilise ülepindalaga põldudele, kus kohaldatakse ülejäänud pindalatoetuskavasid ja/või maaelu arengu meetmeid.

▼M8

9. Kui lõigete 1–8 kohaselt mõõdetud rahastamiskõlblik pindala erineb pindalast, mis on toetuse arvutamise alusena määratud kindlaks juhtudel, kus kontrolli tehakse vastavalt artiklile 40a seire teel, lähtutakse käesoleva artikli lõigete 1–8 kohaselt mõõdetud pindalast.

10. Kui mitu toetusesaajat kasutab püsirohumaid või püsikarjamaid ühiselt, võib tegeliku mõõtmise asendada kontrollidega, mille aluseks on määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70 osutatud põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamiseks kasutatavad ortofotod, tingimusel et need kontrollid tehakse kõigi selliste maatükkide suhtes kolme aasta jooksul ning pädev asutus suudab tõendada käesoleva määruse artiklis 7 sätestatud normidele vastavat tegelikku tegevuse toimumist ja nõuab summad sisse asjakohaselt.

▼B

Artikkel 39

Rahastamiskõlblikkuse tingimuste kontroll

▼M8

1. Kui kohapealse kontrolli osana kontrollitakse põldude vastavust rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele, võib piirduda juhumeetodil moodustatud valimiga, kuhu kuulub vähemalt 50 %st põldudest, mille kohta on pindalatoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete raames esitatud toetuse- või maksetaotlus.

Kui maaelu arengu meetmete raames ei ole põldude vastavust teatavatele rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele võimalik piisavalt kontrollida juhul, kui kontrollitakse juhumeetodil moodustatud valimit vastavalt esimesele lõigule, moodustatakse täiendav riskipõhine valim, mis võimaldab kontrollida selliste kriteeriumide, siduvate kohustuste või kohustuste täitmist.

Kui juhumeetodil moodustatud valimis või riskipõhises valimis avastatakse rikkumisi, kontrollitakse kõigi põldude vastavust rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele või ekstrapoleeritakse valimi tulemused ülejäänud kogumile.

Põldude rahastamiskõlblikkust kontrollitakse mis tahes asjakohaste vahendite, sealhulgas tõendusmaterjali abil, mille toetusesaaja peab pädeva asutuse nõudmise korral esitama. Kõnealune kontroll hõlmab ka põllumajanduskultuuri kontrollimist, kui see on asjakohane. Selleks võib vajaduse korral küsida lisatõendeid.

▼B

2. Sellise püsirohumaa puhul, mis on karjatamiseks sobiv ja kinnistunud kohalike tavadega seotud maa, kus rohi ega muud rohttaimed ei ole karjamaal tavapäraselt ülekaalus, võib kohaldada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 38 kohaselt mõõdetud rahastamiskõlbliku pindala suhtes vajaduse korral kõnealuse määruse artikli 32 lõike 5 kohast vähenduskoefitsienti. Kui maa-ala kasutatakse ühiselt, jaotavad pädevad asutused selle üksikute toetusesaajate vahel mõtteliselt vastavalt toetusesaajate maakasutusele või selle maa kasutusõigusele.

3. Toetusesaajate poolt ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana deklareerinud maastikuelemente, mis ei kuulu delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklite 9 ja 10 kohaselt rahastamiskõlbliku maa-ala alla, kontrollitakse samadel põhimõtetel, mida kohaldatakse rahastamiskõlbliku maa-ala puhul.

▼M8

4. Kui mitu toetusesaajat kasutab püsirohumaid või püsikarjamaid ühiselt, võib rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontrollimise asendada kontrollidega, mille aluseks on määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70 osutatud põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamiseks kasutatavad ortofotod, tingimusel et need kontrollid tehakse kõigi selliste maatükkide suhtes kolme aasta jooksul ning pädev asutus suudab tõendada käesoleva määruse artiklis 7 sätestatud normidele vastavat tegelikku tegevuse toimumist ja nõuab summad sisse asjakohaselt.

▼B

Artikkel 40

Kontrollimine kaugseire teel

Kui liikmesriik taotleb võimalust teostada kohapealseid kontrolle kaugseire teel, peab ta:

a) esitama ortofotode (satelliit- või aerofotod) fototõlgenduse kõigi toetuse- või maksetaotlusega hõlmatud kontrollitavate põldude kohta, et tuvastada pinnakate ja vajaduse korral põllumajanduskultuuri liik ning mõõta pindala;

▼M6

b) kontrollima füüsiliselt kõiki selliseid põlde, mille puhul fototõlgendus või muu pädeva asutuse nõutav asjakohane tõendusmaterjal ei võimalda pädeval asutusel pindala deklaratsiooni õigsust rahuldavalt kontrollida;

▼B

c) teostama kõik vajalikud kontrollimised, et teha kindlaks põllu vastavus rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele;

d) võtma alternatiivsed meetmed maa-ala mõõtmiseks vastavalt artikli 38 lõikega 1, juhul kui mõne põllu kohta ei ole fototõlgendust.

▼M6

Artikkel 40a

Seire teel tehtav kontroll

1. Pädevad asutused võivad teha kontrolli seire teel. Kui nad otsustavad seda teha, peavad nad:

a) kehtestama korra, mille alusel korrapäraselt ja süstemaatiliselt vaadelda, jälgida ja hinnata kõiki rahastamiskõlblikkuse kriteeriumeid, kohustusi ja muid ülesandeid, mille seiret on võimalik teha Copernicuse programmi Sentineli missiooni satelliitide andmete või muude vähemalt samaväärse väärtusega andmete alusel sellise ajavahemiku jooksul, mis võimaldab teha järeldusi taotletud toetuse rahastamiskõlblikkuse kohta;

b) kohaldama vajaduse korral ja selleks, et teha kindlaks taotletud toetuse rahastamiskõlblikkus, asjakohaseid järelmeetmed;

c) kontrollima 5 % toetusesaajaid, kelle puhul kehtivad rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, kohustused ja muud ülesanded, mille seiret ei ole võimalik teha Copernicuse programmi Sentineli missiooni satelliitide andmete või muude vähemalt samaväärse väärtusega andmete alusel, ja kelle puhul on asjakohane järeldada et nad on toetuse saamiseks rahastamiskõlblikud. 1–1,25 % toetusesaajatest peab olema valitud juhumeetodil. Ülejäänud toetusesaajad peavad olema valitud riskianalüüsi alusel;

▼M8

d) teavitama toetusesaajaid otsusest teha kontroll seire teel ja looma asjakohased vahendid, et edastada toetusesaajatele vähemalt käesoleva lõigu punktile a vastavalt kehtestatud korra alusel tehtud kontrollide esialgsed tulemused põldude kohta, hoiatused ning teave punktide b ja c kohaldamiseks vajalike tõendite kohta. Pädevad asutused tagavad, et teave edastatakse toetusesaajatele õigel ajal, et aidata neil täita rahastamiskõlblikkuse kriteeriume, siduvaid kohustusi ja muid kohustusi ning anda neile võimalus menetleda rikkumisi või need kõrvaldada enne artiklis 41 osutatud kontrolliaruandes järelduste tegemist.

Esimese lõigu punktide b ja c kohaldamisel kontrollitakse põldu füüsiliselt, kui asjakohased tõendid, sealhulgas toetusesaaja poolt pädeva asutuse nõudmise korral esitatud tõendusmaterjal, ei võimalda teha järeldust taotletud toetuse rahastamiskõlblikkuse kohta. Füüsilise kontrollimise korral võib piirduda nende rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide, siduvate kohustuste ja muude kohustuste täitmise kontrollimisega, mis on asjakohased taotletud toetuse kohta järelduse tegemiseks. Füüsiline kontrollimine hõlmab pindala mõõtmist ainult siis, kui see on vajalik kõnealuste rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide, siduvate kohustuste või muude kohustuste täitmise kohta järelduse tegemiseks.

▼M8

Esimese lõigu punkti c kohaldamisel võivad selliste rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide, siduvate kohustuste ja muude kohustuste täitmise kontrollid, mille seiret ei ole võimalik teha Copernicuse programmi Sentinel-satelliitide andmete või muude vähemalt samaväärse väärtusega andmete alusel, piirduda valimiga, kuhu kuulub vähemalt 50 % toetusesaaja poolt deklareeritud põldudest. Pädev asutus võib selle valimi moodustada juhumeetodil või muude kriteeriumide alusel. Kui põldude valim on moodustatud juhumeetodil ja kontrolli tulemusena avastatakse rikkumisi, siis ekstrapoleerib pädev asutus valimi tulemused ülejäänud kogumile või kontrollib kõiki põlde. Kui valim on moodustatud muude kriteeriumide alusel ja kontrolli tulemusena avastatakse rikkumisi, kontrollib pädev asutus kõiki põlde.

▼M6

2. Kui pädev asutus teeb kontrolli seire teel vastavalt lõikele 1, suudab näidata tegelikku tegevuste toimumist, mis vastab käesoleva määruse artiklites 7, 17 ja 29 sätestatud nõuetele, ning on tõendanud põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteeti, nagu on hinnatud kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikliga 6:

a) siis käesoleva määruse artikleid 25, 26, 30, 31, 32, 34, 35, 36, artikli 37 lõikeid 2, 3 ja 4 ning artikleid 38 ja 40 ei kohaldata;

b) kontrollitakse delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 9 kohaselt kanepitaime tetrahüdrokannabinooli sisaldust 30 %-l pindalast või 20 %-l pindalast, juhul kui liikmesriigil on eelneva heakskiitmise süsteem.

3. Pädev asutus võib otsustada kohaldada seire teel tehtavaid kontrolle iga üksiku pindalatoetuse kava või toetusmeetme või tegevuse liigi või kindlaksmääratud toetusesaajate rühmade tasandil, kelle suhtes kohaldatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetust, nagu on osutatud artikli 31 lõike 1 punktides a–h.

Esimese kahe kohaldamisaasta jooksul võib pädev asutus otsustada kohaldada seire teel tehtavaid kontrolle, mis tehakse toetuskava või toetusmeetme saajatele objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel. Sellistel juhtudel peavad alad, kus teisel kohaldamisaastal seire teel tehtavaid kontrolle kasutatakse, olema suuremad kui esimesel kohaldamisaastal.

Kui pädev asutus otsustab teha kontrolle vastavalt esimesele või teisele lõigule, kohaldatakse lõikeid 1 ja 2 ainult nende toetusesaajate suhtes, kelle puhul kohaldatakse seire teel tehtavaid kontrolle.

▼M8

4. Kui lõike 1 punktis a osutatud korra alusel tehtud kontrolli tulemusena ilmnevad leiud, mis on olulised nende otsetoetuskavade, maaelu arengu meetmete ning nõuete ja/või standardite seisukohast, mida seire teel ei kontrollita, võivad pädevad asutused otsustada võtta neid leide arvesse üksnes selliste toetusesaajate puhul, kes kooskõlas artiklitega 30, 31, 32 ja 68 on valitud kohapealsete kontrollide tegemiseks seoses nende otsetoetuskavade, maaelu arengu meetmete ning nõuete ja/või standarditega, mida seire teel ei kontrollita. Kõnealune erand kehtib kolm aastat alates selle kalendriaasta 1. jaanuarist, mil pädev asutus hakkas tegema kontrolle seire teel.

▼M6

Artikkel 40b

Teavitamine

▼M8

Liikmesriigid teavitavad komisjoni selle kalendriaasta 1. detsembriks, mis eelneb kalendriaastale, mil nad hakkavad tegema kontrolle seire teel, oma otsusest valida seire teel tehtavate kontrollide meetod ning märgivad kavad või meetmed või tegevusliigid ja vajaduse korral alad, kus selliste kavade või meetmete seiret tehakse, ning nende valimise kriteeriumid. Komisjon esitab iga kalendriaasta 1. novembriks teate vormi, märkides, millist teavet kõnealune teade peab sisaldama.

▼M8 —————

▼B

Artikkel 41

Kontrolliaruanne

1. Iga käesoleva jao raames toimuva kohapealse kontrolli kohta esitatakse kontrolliaruanne, mille alusel on võimalik toimunud kontrollimise üksikasju üle vaadata ja teha järeldusi rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kohta. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:

a) kontrollitud toetuskavad või -meetmed, toetuse- või maksetaotlused;

b) kohalviibinud isikud;

c) kontrollitud põllud, mõõdetud põllud, sh vajaduse korral mõõdetud põldude mõõtmiste tulemused ja kasutatud mõõtmismeetodid;

d) vajaduse korral selliste mittepõllumajandusmaade mõõtmise tulemus, mille kohta on taotletud toetust maaelu arengu meetmete raames, ning kasutatud mõõtmismeetodid;

e) märkida ära, kas toetusesaajat teavitati kontrollkäigust ette ja kui pikk oli etteteatamisaeg;

f) märked mis tahes erikontrollimeetmete kohta, mida tuleb võtta individuaalsete toetuskavade kontekstis;

g) märked täiendavalt võetud kontrollimeetmete kohta.

h) märge iga avastatud rikkumise kohta, mille kohta tuleks muid toetuskavasid, toetusmeetmeid ja/või nõuetele vastavust silmas pidades teha ristteavitamine;

i) märge iga avastatud rikkumise kohta, mille kohta tuleks järgnevatel aastatel teha järelkontroll.

▼M6

Kui kontroll tehakse seire teel vastavalt artiklile 40a, siis esimese lõigu punkte b–e ei kohaldata. Kontrolliaruandes märgitakse seire teel tehtavate kontrollide tulemused põldude kohta.

▼B

2. Toetusesaajale antakse võimalus aruandele kontrolli käigus alla kirjutada, et tõendada oma kohalolekut kontrollimise ajal ja lisada märkusi. Juhul kui liikmesriik soovib kontrolli käigus elektrooniliste vahenditega koostatud kontrolliaruannet kasutada, annab pädev asutus toetusesaajale elektroonilise allkirjastamise võimaluse või kontrolliaruanne saadetakse viivitamata toetusesaajale, andes talle võimaluse aruandele alla kirjutada ja märkusi lisada. Mis tahes rikkumise tuvastamisel saab toetusesaaja kontrolliaruande koopia.

▼M1

Kui liikmesriik lubab esitada ühistaotluse, võib ta erandina esimesest lõigust otsustada mitte anda toetusesaajate rühmale võimalust kontrolliaruandele alla kirjutada, kui kontrolli käigus ei avastata eeskirjade eiramisi. Kui sellise kontrolli tulemusena avastatakse mis tahes rikkumine, antakse kontrolliaruandele allakirjutamise võimalus enne, kui pädev asutus teeb järeldused seoses rikkumistest tulenevate vähendamiste või väljaarvamistega.

▼M8

Kui kohapealset kontrolli tehakse kaugseire teel kooskõlas artikliga 40 või seire teel tehtava kontrollina kooskõlas artikliga 40a ning kui kaugseire või seire teel tehtava kontrolli käigus ei avastata rikkumisi, võivad liikmesriigid otsustada mitte anda toetusesaajale võimalust kontrolliaruandele alla kirjutada. Kui sellise kontrolli või seire tulemusena avastatakse mis tahes rikkumine, antakse kontrolliaruandele allakirjutamise võimalus enne, kui pädev asutus teeb leidude põhjal järeldused rikkumise tõttu vähendamiste, keeldumiste, tagasivõtmiste või halduskaristuste kohaldamise kohta. Kui kontroll tehakse seire teel, loetakse see kohustus täidetuks, kui toetusesaajaid teavitatakse rikkumisest vahendite abil, mis on loodud toetusesaajatele teabe edastamiseks kooskõlas artikli 40a lõike 1 punktiga d, ja toetusesaajatele antakse rikkumise vaidlustamise võimalus enne, kui pädev asutus teeb leidude põhjal järeldused rikkumise tõttu vähendamiste, keeldumiste, tagasivõtmiste või halduskaristuste kohaldamise kohta.

▼B







3.

jagu

Loomapidamistoetuse taotluste ja loomatoetusmeetmete raames esitatud maksetaotluste kohapealsed kontrollid

Artikkel 42

Kohapealsed kontrollid

1. Kohapealsete kontrollide käigus kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohus