1998R0577 — ET — 18.06.2014 — 006.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 577/98,

9. märts 1998,

tööjõu valikvaatluse korraldamise kohta ühenduses







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 213, võttes arvesse komisjoni esitatud määruse eelnõu ning arvestades, et: ning arvestades, et: komisjon vajab talle määratud ülesannete täitmiseks võrreldavat statistilist teavet liikmesriikide tööhõive ja tööpuuduse taseme, vormide ja suundumuste kohta; parim viis selle teabe saamiseks ühenduse tasandil on korraldada ühtlustatud tööjõuvaatlusi; nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määruses (EMÜ) nr 3711/91, mis käsitleb tööjõu iga-aastase valikvaatluse korraldamist ühenduses, ( 1 ) on sätestanud, et alates 1992. aastast tuleb vaatlus korraldada iga aasta kevadel; kuigi andmete kättesaadavuse ja ühtlustamise tagamiseks ja töö mahu mõõtmiseks on pidevuuring igakevadisest vaatlusest parem, on liikmesriikides samadel kuupäevadel raske vaatlusi korraldada; olemasolevate haldusallikate kasutamist tuleks soodustada, sest need pakuvad kasulikku lisa küsitluste kaudu saadud teabele, samuti saab neid valimi koostamisel aluseks võtta; käesoleva määrusega kinnitatud vaatlusandmeid võib täiendada muutujatega, mis moodustavad osa mitmeaastasest lisaküsimustike programmist ja mis koostatakse asjakohase menetluse kohaselt rakenduskorra osana; käesoleva määruse suhtes kohaldatakse ka olulisuse ja tasuvuse põhimõtteid, nii nagu need on määratletud nõukogu 17. veebruari 1997. aasta määruses (EÜ) nr 322/97 ühenduse statistika kohta, ( 2 ) mis moodustab ühenduse statistika koostamise õigusraamistiku; statistiliste andmete konfidentsiaalsust reguleerivad eeskirjad, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 322/97 ja nõukogu 11. juuni 1990. aasta määruses (Euratom, EMÜ) nr 1588/90 konfidentsiaalsete statistiliste andmete Euroopa Ühenduste Statistikaametile edastamise kohta; ( 3 ) komisjon on konsulteerinud otsuse 89/382/EMÜ, Euratom ( 4 ) alusel loodud statistikaprogrammi komiteega vastavalt eespoolnimetatud otsuse artiklile 3, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Vaatluste sagedus

Tööjõu valikvaatluse, edaspidi „vaatlus”, korraldavad liikmesriigid igal aastal.

▼M1

See uuring on pidevuuring, mille kaudu saadakse kvartali- ja aastatulemusi; üleminekuperioodil, mis ei kesta 2002. aastast kauem, teevad liikmesriigid, kes ei saa rakendada pidevuuringut, selle asemel iga-aastase uuringu, mis toimub kevadel.

Erandina pikendatakse üleminekuperioodi

a) Itaalias aastani 2003,

b) Saksamaal aastani 2004 tingimusel, et Saksamaa esitab selle asemel igas kvartalis hinnangud peamise tööjõu valikvaatluse koondnäitajate kohta, samuti igal aastal keskmised hinnangud mõnede konkreetsete tööjõu valikvaatluse koondnäitajate kohta.

▼B

Vaatluse käigus kogutud teave käsitleb üldist olukorda nädalal (esmaspäevast pühapäevani), mis eelneb küsitlusele ja mida nimetatakse vaatlusnädalaks.

Pidevuuringu puhul:

— jaotatakse vaatlusnädalad ühtlaselt kogu aasta peale,

— küsitlus toimub tavaliselt vaatlusnädalale vahetult järgneval nädalal. Vaatlusnädala ja küsitluse kuupäeva vahe ei tohi olla üle viie nädala, välja arvatud kolmandas kvartalis,

— vaatluskvartalid ja -aastad on vastavalt 13 ja 52 järjestikusest nädalast koosnevad perioodid. Teatava kvartali või aasta moodustavate nädalate loend koostatakse ►M5 artikli 8 lõikes 2 ◄ sätestatud korras.

Artikkel 2

Vaatlusala ja vaatluse ulatus, vaatlusviisid

1. Vaatlus tehakse liikmesriigis leibkondade või isikute valimi hulgas, kes vaatluse toimumise ajal elavad selle liikmesriigi majandusterritooriumil.

2. Vaatluse üldine ulatus hõlmab isikuid, kes elavad selle liikmesriigi majandusterritooriumil tavaleibkondades. Kui võimalik, lisatakse põhiosas tavaleibkondadena elavale elanikkonnale isikud, kes elavad institutsioonleibkondades.

Võimaluse korral vaadeldakse institutsioonleibkondi eriliste valimite kaudu, mis võimaldavad andmeid saada otse kõnealustelt isikutelt. Kui see ei ole võimalik, arvatakse institutsioonleibkondadesse kuuluvad isikud, kes on säilitanud sideme tavaleibkonnaga, kõnealusesse tavaleibkonda.

3. Muutujad, mida kasutatakse hõiveseisundi ja vaeghõive määramiseks, peavad tulenema küsitlusest asjaomase isikuga, või kui see pole võimalik, selle leibkonna teise liikmega. Muud teavet võib ammutada teistest allikatest, sealhulgas haldusandmetest, tingimusel et saadud teave on samaväärse kvaliteediga.

4. Olenemata sellest, kas uuritakse tavaleibkonda või institutsioonleibkonda, kogutakse andmeid tavaliselt kõikidelt leibkonda kuuluvatelt isikutelt. Kui uuritakse üksikisikut, siis teave teiste leibkonna liikmete kohta

— ei pea sisaldama artikli 4 lõike 1 punktides g, h, i ja j loetletud andmeid,

— ja seda võib koguda alavalimist, mis on koostatud nii, et: — — vaatlusnädalad jaotatakse ühtlaselt kogu aasta peale, — vaatluste arv (valimisse kuuluvad isikud ja nende leibkonna liikmed) vastab aasta arvestuses artiklis 3 määratud usaldusväärsuse kriteeriumidele.

Artikkel 3

Valimi representatiivsus

1. Töötute rühma puhul, kes esindab 5 % tööealisest elanikkonnast, ei või suhteline standardviga NUTS II tasandil aasta keskmises arvestuses (või kui aastavaatlus toimub kevadel, siis kevade arvestuses) olla üle 8 % asjaomasest elanikkonna alavalimist.

See nõue ei kehti piirkondade kohta, kus on alla 300 000 elaniku.

2. Tööealisest elanikkonnast 5 % esindava alavalimi pidevuuringul ei või kahe järjestikuse kvartali vahelise muutuste arvestuse suhteline standardviga riigi tasandil olla suurem kui 2 % kõnealusest alavalimist.

Miljoni kuni 20 miljoni elanikuga liikmesriigis ei või suhteline standardviga kvartali arvestuses olla suurem kui 3 % kõnealusest alavalimist.

Liikmesriikide kohta, kelle elanikkond on alla ühe miljoni, kõnealused täpsusnõuded ei kehti.

3. Kui vaatlus tehakse ainult kevadel, peab vähemalt veerand vaatlusüksustest pärinema eelmisest vaatlusest ja veerand olema järgmise vaatluse osa.

Need kaks rühma tehakse kindlaks koodide järgi.

4. Kui teatavatele küsimustele vastamata jätmine toob kaasa andmete puudulikkuse, kohaldatakse vajaduse korral statistilise imputeerimise meetodit.

5. Statistilist kaalu arvutades võetakse arvesse eelkõige valiku tõenäosust ja täiendavaid andmeid vaadeldava elanikkonna soolise, vanuselise (viie aasta kaupa eristatud vanuserühmad) ja piirkondliku (NUTS II tasand) jaotuse kohta, kui niisuguseid täiendavaid andmeid loetakse asjaomases liikmesriigis piisavalt usaldusväärseks.

6. Liikmesriigid esitavad komisjonile (EÜSA) kõikvõimaliku nõutud teabe vaatluse korraldamise ja meetodite kohta, osutades eelkõige valimi koostise ja suuruse kohta vastuvõetud kriteeriumidele.

Artikkel 4

Vaadeldavad näitajad

1. Andmetes esitatakse:

a) demograafiline taust: — leibkonna järjekorranumber, — sugu, — sünniaasta, — sünnikuupäev vaatlusperioodi lõpu suhtes, — perekonnaseis, — seos viiteisikuga, — abikaasa järjekorranumber, — isa järjekorranumber, — ema järjekorranumber, — kodakondsus, — selles liikmesriigis elatud aastate arv, — sünniriik (vabatahtlik teave), — vaatluses osalemise laad (otse või leibkonna teise liikme vahendusel);

▼M3

b) hõiveseisund: — hõiveseisund vaatlusnädala jooksul, — palgasaamise jätkumine, — põhjus, miks töökohta omav isik ei töötanud, — töötu isiku puhul töökoha otsimine, — otsitud töökoha liik (füüsilisest isikust ettevõtja või töötaja), — töökoha otsimise viisid, — tööleasumise valmidus;

c) põhitöökoha andmed: — ametikoht, — kohaliku üksuse tegevusala, — amet, — juhtimiskohustused, — kohalikus üksuses töötavate isikute arv, — riik, kus töökoht asub, — piirkond, kus töökoht asub, — aasta ja kuu, mil isik asus tööle praegusele ametikohale, — riigi tööturuasutuse osa praeguse töökoha leidmisel, — töö pidevus (ja põhjused), — ajutise töö või tähtajalise töölepingu kestus, — töö täistööajaga/osalise tööajaga (ja põhjused), — leping ajutist tööd vahendava asutusega, — töötamine kodus;

d) tööaeg tundides: — nädalas tavaliselt töötatud tundide arv, — tegelikult töötatud tundide arv, — ületundide arv vaatlusnädalal, — peamised põhjused, miks tegelikult töötatud tundide arv erines tavaliselt töötatud tundide arvust;

▼B

e) teine töökoht: — rohkem kui ühe töökoha olemasolu, — ametiala, — kohaliku üksuse tegevusala, — tegelikult töötatud tundide arv;

f) ilmne vaeghõive: — soov praegusest rohkem tunde töötada (aastavaatluse puhul vabatahtlik teave), — muu töökoha otsimine ja selle põhjused, — otsitava töökoha liik (töötaja või muu), — teise töökoha otsimise viisid, — põhjused, miks isik ei otsi teist töökohta (aastavaatluse puhul vabatahtlik teave), — tööleasumise valmidus, — soovitud töötundide arv (aastavaatluse puhul vabatahtlik teave);

▼M3

g) töökoha otsimine: — otsitud töökoha liik, — töökoha otsimise kestus, — isiku olukord vahetult enne tööotsimise algust, — kas on registreeritud riiklikus tööhõiveametis ja kas on saanud toetusi, — nende isikute soov töötada, kes tööd ei otsi, — põhjused, miks isik ei ole tööd otsinud, — hooldusteenuste puudumine;

▼M2

h) haridus ja koolitus: osalemine ametliku hariduse omandamises või koolituses viimase nelja nädala jooksul — tase, — valdkond; osalemine kursustel ja muudel koolitustel viimase nelja nädala jooksul — kestus kokku, — viimase kursuse või muu koolituse eesmärk, — viimase koolituse valdkond, — osales viimasel koolitusel tööajast; haridusalane saavutus — kõrgeim omandatud haridus- või koolitusaste, — kõrgeima omandatud haridustaseme valdkond, — kõrgeima taseme omandamisaasta;

▼B

i) mittetöötava isiku eelnev töökogemus: — eelneva töökogemuse olemasolu, — aasta ja kuu, mil isik viimati töötas, — viimasest töökohast lahkumise peapõhjus, — ametikoht viimases töökohas, — kohaliku üksuse tegevusala, kus isik viimati töötas, — amet viimases töökohas;

j) olukord üks aasta enne vaatlust (vabatahtlik 1., 3. ja 4. kvartali osas): — peamine hõiveseisund, — ametikoht, — kohaliku üksuse tegevusala, kus isik töötas, — elukohariik, — elukohapiirkond;

k) peamine hõiveseisund (vabatahtlik teave);

▼M4

l) palk põhitöökohast;

▼B

m) küsitluse tehnilised üksikasjad: — vaatlusaasta, — võrdlusnädal, — küsitlusnädal, — liikmesriik, — piirkond, kus leibkond asub, — linnastumise aste, — leibkonna järjekorranumber, — leibkonna liik, — institutsiooni liik, — statistiline kaal, — alavalimi suhe eelmise vaatlusega (aastavaatlus), — alavalimi suhe järgmise vaatlusega (aastavaatlus), — uuringu etapi järjekorranumber;

▼M3

n) ebatüüpilised tööajad: — vahetustega töö, — õhtune töö, — öötöö, — laupäeval töötamine, — pühapäeval töötamine.

▼M6

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 7c vastu delegeeritud õigusakte seoses tehnika ja käsitusviiside arenguga kaasnevate kohandustega muutujate loendis, mida on täpsustatud 14 vaatlustunnuste rühma loetelu raames, millele on osutatud käesoleva artikli lõikes 1. Käesoleva lõike alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktiga ei muudeta vabatahtlikke muutujaid kohustuslikeks muutujateks. Pidevalt jälgitavad kohustuslikud muutujad on käesoleva artikli lõike 1 punktides a–j ning l, m ja n osutatud vaatlustunnuste hulgas. Nimetatud muutujad on 94 vaatlustunnuse hulgas. Vastav delegeeritud õigusakt võetakse vastu hiljemalt 15 kuud enne kõnealuse vaatluse vaatlusperioodi algust.

Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 7c vastu delegeeritud õigusakte, millega võidakse määrata käesoleva artikli lõikes 1 täpsustatud vaatlustunnuste hulgast kindlaks muutujate (edaspidi „struktuurilised muutujad”) loend, mida tuleb vaadelda üksnes aasta keskmistena 52 nädala kohta, mitte kvartali keskmistena, kasutades sõltumatute vaatluste alavalimit.

2a. Struktuurilised muutujad vastavad tingimusele, et nende puhul suhteline standardviga (arvestamata uuringu mõju) mis tahes iga-aastase hinnangu puhul, mis esindab 1 % või enam tööealisest elanikkonnast, ei ületa:

a) 9 % liikmesriikide puhul, kus elab 1–20 miljonit inimest ja

b) 5 % liikmesriikide puhul, kus elab rohkem kui 20 miljonit inimest.

Vähem kui miljonilise rahvaarvuga liikmesriigid on nendest suhtelise standardveaga seotud nõuetest vabastatud ja muutujate kogumisel tuleb kasutada koguvalimit, välja arvatud juhul, kui see valim vastab punktis a sätestatud kriteeriumitele.

Liikmesriikide puhul, kes kasutavad struktuuriliste muutujate kohta andmete kogumiseks alavalimit – juhul kui kasutatakse rohkem kui üht etappi –, peab kogu kasutatud alavalim koosnema sõltumatutest vaatlustest.

2b. Tööhõive, tööpuuduse ja mitteaktiivse rahvastiku kohta tuleb sugude lõikes ning vanuserühmade 15–24, 25–34, 35–44, 45–54 ja 55+ kaupa tagada aastaste alavalimite koondandmete ja täielike valimite aasta keskmiste vaheline sidusus.

3. Komisjon võtab rakendusaktide abil vastu eeskirjad, mis käsitlevad kasutatavaid kontrollivõtteid, muutujate kodifitseerimist ning tööhõiveseisundit käsitlevate küsimuste sõnastuspõhimõtete loendit. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 8 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

▼M6 —————

▼B

Artikkel 5

Vaatluse tegemine

Liikmesriigid võivad teha vaatluses osalemise kohustuslikuks.

▼M4

Artikkel 6

Tulemuste edastamine

Liikmesriigid edastavad Euroopa Ühenduste Statistikaametile (Eurostat) vaatlustulemused ilma otseste identifitseerimisandmeteta kaheteistkümne nädala jooksul pärast vaatlusperioodi lõppu.

Vaatluskarakteristiku „palk põhitöökohast” alla kuuluvad andmed võib edastada Euroopa Ühenduste Statistikaametile kahekümne ühe kuu jooksul pärast vaatlusperioodi lõppu, kui nende andmete saamiseks kasutatakse haldusandmeid.

▼B

Artikkel 7

Aruandlus

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamise kohta alates aastast 2000 iga kolme aasta järel. Aruandes antakse eelkõige hinnang statistiliste meetodite kvaliteedile, mida liikmesriigid on kavandanud tulemuste parandamiseks või vaatlusprotsessi hõlbustamiseks.

▼M6

Artikkel 7a

Lisaküsimustikud

1. Artikli 4 lõikes 1 kirjeldatud teabele võib lisada täiendavaid tunnuseid (edaspidi „lisaküsimustik”).

2. Valim, mida kasutatakse lisaküsimustikega teabe kogumisel, peab andma teavet ka struktuuriliste muutujate kohta.

3. Valim, mida kasutatakse lisaküsimustikega teabe kogumisel, peab vastama ühele järgmistest tingimustest:

a) lisaküsimustikega teabe kogumine 52 vaatlusnädala jooksul ja selle suhtes kehtivad samad nõuded kui artikli 4 lõikes 3 või

b) lisaküsimustikega teabe kogumine vähemalt veerandis täielikust valimist.

4. Komisjonil on õigus võtta artikli 7c kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, millega luuakse kolme aastat hõlmav lisaküsimustike programm. Selle programmiga määratletakse iga lisaküsimustiku objekt, loend ja eriteabe valdkonna kirjeldus („edaspidi ala-lisaküsimustikud”), mis moodustab raamistiku, mille raames määratakse kindlaks käesoleva artikli lõikes 5 osutatud lisaküsimustiku tehnilised tunnused, ning määratletakse vaatlusperiood. Programm võetakse vastu hiljemalt 24 kuud enne kõnealuse programmi vaatlusperioodi algust.

5. Selleks et tagada käesoleva artikli lõikes 4 osutatud programmi ühetaoline kohaldamine, täpsustab komisjon rakendusaktidega lisaküsimustiku tehnilisi tunnuseid iga ala-lisaküsimustiku raames kooskõlas kõnealuses lõikes osutatud eriteabe valdkonnaga, samuti andmete edastamiseks kasutatavaid filtreid ja koode ning tulemuste edastamise tähtaega, mis võib erineda artiklis 6 sätestatud tähtajast. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 8 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

6. Üksikasjalik loend lisaküsimustikuga kogutavate andmete kohta koostatakse hiljemalt 12 kuud enne kõnealuse küsimustiku kohase vaatlusperioodi algust. Lisaküsimustiku maht ei või olla suurem kui 11 tehnilist tunnust.

Artikkel 7b

Rahastamist käsitlev säte

Liit annab rahalist toetust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 223/2009 ( 5 ) artiklis 5 lõikes 2 osutatud riiklikele statistikaametitele ja teistele siseriiklikele asutustele käesoleva määruse artiklis 7a osutatud lisaküsimustike rakendamiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1296/2013 ( 6 ) artikli 16 lõike 1 punktile a. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 ( 7 ) artikli 128 lõike 1 teise lõiguga võib liit anda ilma toetustaotluste esitamiseta toetusi kõnealustele riiklikele statistikaametitele ja teistele siseriiklikele asutustele. Toetused võidakse anda ühekordsete maksetena ja neid antakse tingimusel, et liikmesriigid võtavad lisaküsimustike rakendamisest tegelikult osa.

Artikkel 7c

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2. Artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 7a osutatud delegeeritud volituste rakendamisel tagab komisjon, et delegeeritud õigusaktidega ei panda liikmesriikidele ja andmeesitajatele märkimisväärset lisakoormust.

Kõnealused delegeeritud õigusaktid võetakse vastu ainult juhul, kui need on vajalikud, et võtta arvesse sotsiaalset ja majanduslikku arengut. Nimetatud delegeeritud õigusaktidega ei muudeta nõutava teabe esitamise vabatahtlikkust.

Komisjon esitab nõuetekohase põhjenduse nendes delegeeritud õigusaktides sätestatud statistiliste meetmete kohta, kasutades vajaduse korral vastavate ekspertide nõuandeid, mis põhinevad kulutasuvuse analüüsil, sealhulgas hinnangul andmeesitajate koormuse ning statistika koostamise kulude kohta, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 223/2009 artikli 14 lõike 3 punktis c.

3. Artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 7a osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 18. juunist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne kõnealuse viieaastase ajavahemiku möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.

4. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 7a osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

5. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

6. Artikli 4 lõike 2 ja artikli 7a kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud selle suhtes vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast nende teavitamist asjaomasest õigusaktist või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle ajavahemiku möödumist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Kõnealust ajavahemikku pikendatakse Euroopa Parlamendi või nõukogu taotlusel kahe kuu võrra.

▼M6

Artikkel 8

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab Euroopa statistikasüsteemi komitee, mis on asutatud määrusega (EÜ) nr 223/2009. See komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 ( 8 ) tähenduses.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

▼B

Artikkel 9

Kehtetuks tunnistamine

Käesolevaga tunnistatakse määrus (EMÜ) nr 3711/91 kehtetuks.

Artikkel 10

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.