ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1987R2723 — ET — 19.02.2007 — 004.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1988D0566 — ET — 04.02.1998 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI OTSUS,

28. oktoober 1988,

milles loetletakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 1898/87 artikli 3 lõike 1 teises lõigus osutatud tooted

(88/566/EMÜ)

liikmesriigid peavad edastama komisjonile soovitusliku loetelu nendest toodetest, mida nad käsitavad oma territooriumil eespool nimetatud erandi kriteeriumidele vastavana; vastavalt asjaomase määruse artikli 4 lõike 2 punktile b tuleks liikmesriikide edastatud soovituslike loetelude põhjal koostada kõnealuste toodete loetelu; komisjoni loetelu peaks sisaldama vastavate toodete nimesid vastavalt nende tavapärasele kasutusele ühenduse eri keeltes, et kõnealuseid nimesid saaks kasutada kõikides liikmesriikides, juhul kui need vastavad nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivile 79/112/EMÜ lõpptarbijale müümiseks ettenähtud toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaamimist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, ( 3 ) viimati muudetud direktiiviga 86/197/EMÜ; ( 4 )

määrusega (EMÜ) nr 1898/87 kehtestatakse põhimõte, et nimetusi “piim” ja “piimatooted” ei tohi kasutada muude kui kõnealuse määruse artiklis 2 kirjeldatud toodete kohta; kõnealust põhimõtet ei kohaldata erandina nende toodete nimetuste suhtes, mille täpne laad on tavapärase kasutuse tõttu teada ja/või kui nimetusi kasutatakse selgelt tootele iseloomuliku omaduse kirjeldamiseks;

Artikkel 1

Tooted, mis vastavad ühenduse territooriumil määruse (EMÜ) nr 1898/87 artikli 3 lõike 1 teises lõigus osutatud toodetele, on loetletud käesoleva otsuse lisas.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

LISA

Määruse (EMÜ) nr 1898/87 artikli 3 lõike 1 teises lõigus osutatud toodete loetelu

I

II

▼M1

▼B

III

IV

V

VI

Cream or creamed soups (nt cream of tomato soup, cream of celery, cream of chicken jne)
telekommunikatsiooniasutused ja -ettevõtjad on ettevõtjad artikli 90 lõike 1 tähenduses, sest nad tegelevad organiseeritud äritegevusega, mis hõlmab kaupade tootmist ja teenuste pakkumist Nad on kas avalik-õiguslikud ettevõtjad või eraettevõtjad, kellele liikmesriigid on andnud eri- või ainuõigused telekommunikatsiooni lõppseadmete importimiseks, turustamiseks, ühendamiseks ja kasutuselevõtmiseks ja/või selliste seadmete hooldamiseks. Lõppseadmetega seotud eri- ja ainuõiguste andmine ja säilitamine on meetmed kõnealuse artikli tähenduses. Artikli 90 lõikes 2 sätestatud erandi kohaldamise tingimused ei ole veel täidetud. Isegi siis, kui telekommunikatsioonivõrgu pakkumine üldsusele on üldist majanduslikku huvi pakkuv teenus, mille riik on usaldanud telekommunikatsiooniasutustele, ei takista neile lõppseadmete importimiseks ja turustamiseks antud eri- või ainuõiguste kaotamine ei de iure ega de facto kõnealuste teenuste osutamist. See on tõene eriti seetõttu, et liikmesriikidel on õigus kohaldada lõppseadmete suhtes tüübikinnitusmenetlusi, et tagada nende vastavus olulistele nõuetele;
1988R0675 — ET — 30.07.1993 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 675/88,

15. märts 1988,

milles sätestatakse teatavate riisisortide tootmisabi üksikasjalikud eeskirjad

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas teraviljaturu korralduskomitee arvamusega,

et võimaldada talupidajatel abist täiel määral kasu saada, tuleks täpsustada abi maksmise ajavahemik ja omavääringusse konverteerimise kurss;

vastavalt määruse (EMÜ) nr 3878/87 artiklile 3 kehtestavad liikmesriigid haritava maa ning külvatud sortide kontrollsüsteemi ja deklareerimise süsteemi tagamaks, et toode, mille osas abi taotletakse, vastab abi andmise tingimustele; deklaratsioonid, mida käsitatakse abitaotlustena, peavad sisaldama miinimumteavet liikmesriikidepoolse kontrolli jaoks;

tootmispiirkonnad ja sordid, mille suhtes abi antakse, on sätestatud määruses (EMÜ) nr 3878/87;

ning arvestades, et:

Artikkel 1

Määruse (EMÜ) nr 1418/76 artiklis 8a ettenähtud abi antakse määruse (EMÜ) nr 3878/87 B lisas loetletud riisisortide osas, mis on kasvatatud kõnesoleva määruse A lisas loetletud aladel.

Artikkel 2

Abi antakse ainult selliste alade puhul:

a) millele on tegelikult külvatud ja millel on tehtud tavapärased harimistööd ning kus riis on valminud;
01988L0407 — ET — 21.04.2021 — 012.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Kehtetuks tunnistatud:

Euroopa Liidu Teataja nr lehekülg kuupäev Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2016/429, 9. märts 2016, L 84 1 31.3.2016
1988R1677 — ET — 01.07.2009 — 005.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1988D0566 — ET — 21.12.2010 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1989L0396 — ET — 11.03.1992 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

14. juuni 1989,

toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta

(89/396/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 )

koostöös Euroopa Parlamendiga, ( 2 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 )

ning arvestades, et:

on vaja võtta meetmeid siseturu järkjärguliseks rajamiseks ajavahemikus, mis lõpeb 31. detsembril 1992; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;

toiduainetega kauplemine on siseturul väga tähtsal kohal;

toidupartiide tähistamisega täidetakse toodete omaduste kohta parema teabe andmise nõuet; seetõttu on tähis arvestatav teabeallikas, kui toidu suhtes on tekkinud vaidlusi või kui see kujutab ohtu tarbija tervisele;

nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiiv 79/112/EMÜ lõpptarbijale müüdava toidu märgistust, esitlust ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, ( 4 ) viimati muudetud direktiiviga 89/395/EMÜ, ( 5 ) ei sisalda sätteid partii tähistamise kohta; mõned liikmesriigid on vahepeal vastu võtnud siseriiklikud õigusaktid, mis nõuavad niisugust tähistamist;

rahvusvahelisel tasandil on nüüd üldiselt kohustuslik varustada müügipakendis toit valmistamis- või pakkepartii tähisega; ühenduse ülesanne on aidata kaasa rahvusvahelise kaubanduse arengule;

seetõttu on soovitatav ühise tähistussüsteemi loomiseks vastu võtta üldise ja horisontaalse iseloomuga eeskirjad;

kõnealuse süsteemi tõhusus sõltub selle kohaldamisest erinevatel turustusetappidel; siiski on soovitatav, et see süsteem ei laieneks teatavatele toodetele ja toimingutele, eelkõige nendele, mis leiavad aset põllumajandustoodete jaotusvõrgu alguses;

partii all mõistetakse paljusid toidu müügiühikuid, mis on toodetud, valmistatud või pakitud peaaegu üheaegselt ja samal viisil; seetõttu ei saa kõnealust mõistet kohaldada pakkimata kauba või niisuguste toodete suhtes, mida nende eripära või erinevate omaduste tõttu ei saa käsitleda ühtse kogumina;

silmas pidades kasutusel olevate tähistusviiside mitmekesisust, on igal ettevõtjal õigus partii kindlaks määrata ja see vastavalt tähistada või märgistada;

rahuldamaks neid teabe esitamise nõudeid, milleks tähistus mõeldud on, peab see olema selgesti eristatav ja äratuntav;

vastavalt direktiivile 79/112/EMÜ võib partii tähisena kasutada minimaalse säilimise tähtaega või märget “kõlblik kuni”, tingimusel et need märked on täpsed,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
2.

Lisaainete kasutamist võidakse kaaluda ainult siis, kui on ilmne, et tarbija saab sellest tõestatavat tulu; teiste sõnadega, on vaja kindlaks määrata, mida tähendab üldiselt kasutatav mõiste “vajadus”. Lisaaineid tuleks kasutada ühel või mitmel punktides a–d sätestatud eesmärgil ja ainult sel juhul, kui neid eesmärke ei ole võimalik saavutada muul majanduslikult ja tehnoloogiliselt teostataval ning tarbija tervisele ohutul viisil: a) toiduainete toiteväärtuse säilitamine; toiduaine toiteväärtuse tahtlik vähendamine oleks õigustatud ainult siis, kui sel toiduainel ei ole tavalises toiduvalikus suurt tähtsust või kui lisaainet on vaja toiduainete tootmiseks eritoitu vajavatele tarbijarühmadele; b) eritoitu vajavatele tarbijarühmadele toiduainete vajalike koostisainete või koostisosade tootmine; c) toiduaine säilivuse või stabiilsuse, samuti tema organoleptiliste omaduste parandamine, kui see ei muuda toiduaine laadi, olemust või kvaliteeti ega eksita tarbijat; d) toiduainete tootmise, töötlemise, valmistamise, käitlemise, pakendamise, transpordi või ladustamise lihtsustamine tingimusel, et lisaainet ei kasutata selleks, et varjata kasutatud vähese väärtusega toorainete mõju või nimetatud toimingute ajal kasutatavaid ebasoovitavaid (sealhulgas ebahügieenilisi) toiminguid.
1989L0656 — ET — 27.06.2007 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

30. november 1989,

töötajate isikukaitsevahendite kasutamisega seotud tervisekaitse ja ohutuse miinimumnõuete kohta (kolmas üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)

(89/656/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 118a,

võttes arvesse pärast tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega konsulteerimist esitatud komisjoni ettepanekut, ( 1 )

koostöös Euroopa Parlamendiga, ( 2 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 )

ning arvestades, et:

asutamislepingu artiklis 118a on sätestatud, et nõukogu võtab direktiivide abil vastu miinimumnõuded, et eelkõige töökeskkonna parandamisega tagada töötajate tervise ja ohutuse tõhusam kaitse;

kõnealuse artikli alusel hoidutakse neis direktiivides selliste haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest, mis pidurdaksid väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut;

komisjoni teatis tööohutust, -hügieeni ja -tervishoidu käsitleva programmi kohta ( 4 ) näeb ette direktiivi vastuvõtmise isikukaitsevahendite kasutamise kohta tööl;

nõukogu võttis oma 21. detsembri 1987. aasta resolutsioonis tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu kohta ( 5 ) teadmiseks komisjoni kavatsuse esitada nõukogule lähitulevikus töötajate ohutuse ja tervishoiu korraldamise miinimumnõuded;

vastavus miinimumnõuetele, mis on kavandatud isikukaitsevahendite kasutaja tervise ja ohutuse tõhusamaks tagamiseks, on töötajate tervise ja ohutuse tagamisel põhiline;

käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ ( 6 ) artikli 16 lõike 1 tähenduses; seetõttu kohaldatakse nimetatud direktiivi sätteid töötajate isikukaitsevahendite kasutamisel täielikult, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvaid rangemaid ja/või erisätteid;

käesolev direktiiv on konkreetne samm siseturu sotsiaalse ulatuse väljaarendamisel;

ühiskaitsevahendeid eelistatakse isikukaitsevahenditele; tööandja on kohustatud tagama ohutusvahendid ja võtma tarvitusele ohutusabinõud;

käesolevas direktiivis sätestatud nõuded ei või põhjustada selliste isikukaitsevahendite muutmist, mille konstruktsioon ja tootmine vastavad ühenduse töötervishoidu ja -ohutust käsitlevatele direktiividele;

tuleb sätestada kirjeldused, mida liikmesriigid saaksid isikukaitsevahendite kasutamise üldeeskirjade kehtestamisel kasutada;

vastavalt otsusele 74/325/EMÜ, ( 7 ) viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga, konsulteerib komisjon selles valdkonnas ettepanekute koostamisel tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
1989L0654 — ET — 27.06.2007 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

30. november 1989,

töökohale esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (esimene üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses)

(89/654/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 118a,

võttes arvesse pärast tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega konsulteerimist esitatud komisjoni ettepanekut, ( 1 )

koostöös Euroopa Parlamendiga, ( 2 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 )

ning arvestades, et:

asutamislepingu artikkel 118a näeb ette, et nõukogu võtab direktiividega vastu miinimumnõuded, et eelkõige töökeskkonna parandamisega tagada töötajate ohutuse ja tervise parem kaitse;

vastavalt nimetatud artikli tingimustele tuleb nendes direktiivides hoiduda haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete asutamist ja arengut;

komisjoni teatis tööohutust, -hügieeni ja -tervishoidu käsitleva programmi kohta ( 4 ) näeb ette direktiivi vastuvõtmise töötajate tervise ja ohutuse tagamiseks töökohas;

nõukogu võttis oma 21. detsembri 1987. aasta resolutsioonis tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu kohta ( 5 ) teadmiseks komisjoni kavatsuse esitada nõukogule lähitulevikus töökoha töökorraldust käsitlevad miinimumnõuded;

töötervishoiu ja -ohutuse paremaks tagamiseks kavandatud miinimumnõuete täitmine on töötajate tervise ja ohutuse kindlustamisel eriti oluline;

käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ ( 6 ) artikli 16 lõike 1 tähenduses; seetõttu kohaldatakse kõnealuse direktiivi sätteid töökohtade suhtes täielikult, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate ja/või erisätete kohaldamist;

käesolev direktiiv on konkreetne samm siseturu sotsiaalse mõõtme väljaarendamisel;

vastavalt otsusele 74/325/EMÜ, ( 7 ) viimati muudetud 1985. aasta ühinemisaktiga, konsulteerib komisjon selles valdkonnas ettepanekute koostamisel tööohutuse, -tervishoiu ja -hügieeni nõuandekomiteega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
1989R3164 — ET — 01.01.2007 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 3164/89,

23. oktoober 1989,

millega sätestatakse kanepiseemnete suhtes kohaldatavate erimeetmete üksikasjalikud eeskirjad

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 24. novembri 1988. aasta määrust (EMÜ) nr 3698/88, milles sätestatakse kanepiseemnete erimeetmed ( 1 ), eriti selle artikli 2 lõiget 3,

ning arvestades, et:

vastavalt nõukogu 29. mai 1989. aasta määruse (EMÜ) nr 1496/89 (milles sätestatakse kanepiseemnete puhul antava abi üldeeskirjad ( 2 )) artiklile 2, peavad liikmesriigid kehtestama kontrollsüsteemi, mille abil oleks võimalik kontrollida, kas kanepiseemnekasvatusega hõlmatud ala, mille suhtes abitaotlus esitati, vastab külvatud ja koristatud saagile ning kas joovastavate ainete sisalduse suhtes kehtestatud nõuded on täidetud; selleks peavad kõik tootjad esitama abitaotlused, milles on esitatud teatav selliseks kontrolliks vajalik miinimumteave; tuleks sätestada, et selline kontroll viiakse läbi eelkõige kohapealse proovide kontrollimise teel ning selleks vaadatakse läbi piisavalt esinduslik arv taotlusi; samal eesmärgil tuleks täpsustada liikmesriikide poolt komisjonile esitatavad üksikasjad;

tuleks kehtestada erisätted, mida kohaldatakse siis, kui tootjad esitavad ebaõigeid andmeid;

käesoleva kava toimimise lihtsustamiseks tuleks sätestada, et liikmesriigid peavad kohaldama samasugust süsteemi, nagu on kehtestatud komisjoni 28. aprilli 1989. aasta määrusega (EMÜ) nr 1164/89, milles sätestatakse kiulina ja kanepi abi käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad ( 3 );

abi maksmiseks tuleks ette näha ühtsed sätted;

õigus kanepi jaoks abi saamiseks tekib kanepi tootmisel; teatava partii täpset tootmiskuupäeva on siiski väga raske määratleda; kogemused on näidanud, et tootmine lõpetatakse peaaegu täielikult hiljemalt iga aasta augustis; abikava ühtse toimimise tagamiseks peaks abisummade omavääringusse arvutamiseks kasutatav ümberarvestuskurss olema kõnealuse kuu lõpul kohaldatav kurss;

käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas õli- ja rasvaturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1989R1643 — ET — 01.10.2006 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1989R2319 — ET — 08.11.2006 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
(1) ISO meetoditega samaväärsed meetodid võetakse kasutusele niipea, kui need avaldatakse kõigi eespool loetletud omaduste kohta. (2) Esitatud arvud tähistavad aurustumise koguseid (% taastatud + % kadu). (3) Spetsifikatsioonides esitatud väärtused on “tegelikud väärtused”. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ASTM D 3244, Defining a Basis for Petroleum product Quality Disputes sisalduvaid tingimusi ning maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korduvteostatavus). (4) Tsetaani diapasoon ei vasta 4R miinimumdiapasooni nõuetele. Kui siiski peaks tekkima vaidlusi kütuse tarnija ning kütuse kasutaja vahel, siis võib kasutada vaidluste lahendamisel ASTM D 3244 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamisel ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvaid mõõtmisi. (5) See kütus peaks põhinema ainult süsivesinike otsedestillatsiooni ja krakitud destillatsiooni komponentidel; desulfureerimine on lubatud. See ei tohi sisaldada metallilisandeid ega tsetaani parenduslisandeid. (6) Kuigi oksüdatsiooni stabiilsust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. Tuleks tarnijaga ladustamistingimuste ja säilivusaja suhtes nõu pidada. (7) Kui on vaja välja arvutada mootori või sõiduki soojuslik kasutegur, saab kütuse kütteväärtuse järgmisest valemi abil: d = tihedus temperatuuril 15 °C, x = veemassi suhtarv (%/100), y = tuhamassi suhtarv (%/100), s = väävlimassi suhtarv (%/100).”
01989R1584 — ET — 23.12.2009 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 1584/89, 7. juuni 1989, teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris (ELT L 156 8.6.1989, lk 15)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 1584/89,

7. juuni 1989,

teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris







Artikkel 1

Lisatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseeritakse koondnomenklatuuris vastavate nimetatud tabeli 2. veerus näidatud CN-koodide alla.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub 21. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISA







Kauba kirjeldus Klassifikatsioon CN-kood Põhjendus (1) (2) (3) 1. Naiste või tüdrukute rõivaste jaemüügiks pakendatud komplekt, mille moodustavad: — keha peal kantav kerge silmkoerõivas (55 % keemilisi kiude ja 45 % puuvilla), mis katab rinda ja selja ülaosa, ulatumata vöökohani, on varrukateta ning ees sügava kaelaväljalõikega. Rõiva alumises servas on 2,5 cm laiune elastne kant, (Vt liites olev foto 431 A) (*1) Ülaosa: 6114 30 00 Klassifikatsioon määratakse kindlaks kaupade koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirjade 1 ja 6 sätetega ►M1 , XI jaotise märkusega 14, grupi 61 märkuse 3 punktiga b, grupi 61 lisamärkusega 2 ◄ ning CN-koodide 6108 ja 6108 22 00 , 6110 ja 6110 30 99 ning 6114 ja 6114 30 00 sõnastusega Ülaosa ei saa pidada CN-koodi 6212 alla kuuluvaks keha toetavaks rõivaks, sest ta ei ole selleks ette nähtud — ülaosaga samast riidest ning sama värvi ja koostisega aluspüksid. (Vt liites olev foto 431 B) (*1) Aluspüksid: 6108 22 00 2. Naiste või tüdrukute kerge varrukateta keha peal kantav silmkoeline rõivas (100 % puuvilla), mis katab rinda, ulatumata vöökohani, ning on ees ja seljal sügava kaelaväljalõikega. Rõival on ees kaks alumisest servast algavat ligikaudu 5 cm pikkust sisseõmmeldud volti; alumine serv on elastse kandiga (ligikaudu 1,5 cm laiune) ja kergelt kroogitud. (Vt liites olev foto 432) 61142000 Klassifikatsioon määratakse kindlaks kaupade koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirjade 1 ja 6 sätetega ►M1 , grupi 61 lisamärkusega 2 ◄ ning CN-koodide 6110 ja 6110 20 99 ning 6114 ja 6114 20 00 sõnastusega Rõiva omadustest ei piisa selle klassifitseerimiseks CN-koodi 6212 alla, kui see rõivas ei ole keha toetav ( *1 ) Fotod on üksnes illustreerimiseks.









Liide
01989L0556 — ET — 21.04.2021 — 007.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Kehtetuks tunnistatud:

Euroopa Liidu Teataja nr lehekülg kuupäev Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2016/429, 9. märts 2016, L 84 1 31.3.2016