1976L0621 — ET — 05.06.2003 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU DIREKTIIV, 20. juuli 1976, millega määratakse toiduõlide ja -rasvade ning õli- või rasvalisandiga toiduainete maksimaalne eruukhappesisaldus (76/621/EMÜ) (EÜT L 202, 28.7.1976, p.35)

Muudetud:





Muudetud:

A1 Kreeka ühinemisakt L 291 17 19.11.1979 A2 L 302 23 15.11.1985









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

20. juuli 1976,

millega määratakse toiduõlide ja -rasvade ning õli- või rasvalisandiga toiduainete maksimaalne eruukhappesisaldus

(76/621/EMÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 2 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: on kindlaks tehtud, et katseloomadele söödetavad suured rüpsiõlikogused on avaldanud ebasoovitavat mõju, kuid sellist mõju ei ole inimeste puhul täheldatud; niisugune mõju on tingitud peamiselt selle õli ühest komponendist – eruukhappest; eruukhapet sisaldavad ka teised toiduõlid ja -rasvad; praegu on käimas rapsiõli ning teiste õlide ja rasvade uurimine, kuid kuni tulemuste teatavakssaamiseni tuleks siiski ettevaatusabinõuna piirata eruukhappe toiduks tarbimist; selle eesmärgi saavutamiseks tuleks kehtestada eruukhappe piirnormid õlides ja rasvades ning õli- või rasvalisandiga toiduainetes; käesoleva direktiivi reguleerimisalast on siiski ilma inimeste tervist ohustamata võimalik välja jätta toiduained, mille üldine rasvasisaldus on väike; sel eesmärgil tuleks kehtestada piirnormid, mis jõustuksid hiljemalt 1. juulil 1979 ja tagaksid nimetatud küsimuses täpsete ja lõplike teaduslike andmete puudumisel inimeste tervise kaitse, arvestades seejuures ühenduse rüpsiseemnete tootmise kvalitatiivset arengut; alates 1. juulist 1977 ei tohi eruukhappesisaldus mingil juhul ületada 10 %; mõned liikmesriigid on juba kehtestanud eruukhappesisalduse piirnormid toiduaineteliikide ja toitumismudelite kaupa vastavalt tervisekaitsenõuetele; kõnesolevatest toiduainetest proovivõtmise meetod ja eruukhappe sisalduse määramiseks teostatava analüüsi meetod kujutavad endast tehnilisi rakendusmeetmeid; menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks tuleks nende meetodite vastuvõtmine usaldada komisjonile; kõikidel juhtudel, kui nõukogu annab toiduainetega seotud eeskirjade rakendamise õiguse komisjonile, tuleks sätestada kord liikmesriikide ja komisjoni vahelise tiheda koostöö sisseseadmiseks nõukogu 13. novembri 1969. aasta otsusega ( 3 ) moodustatud alalises toidukomitees, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Käesolevat direktiivi kohaldatakse:

a) inimtoiduks mõeldud õlide, rasvade ja nende segude suhtes,

b) liittoiduainete suhtes, millele on lisatud õlisid ja rasvu või nende segusid ning mille üldine rasvasisaldus ületab 5 %; liikmesriigid võivad siiski kohaldada käesoleva direktiivi sätteid ka toiduainete suhtes, mille rasvasisaldus on 5 % või alla selle.

Artikkel 2

1. Hiljemalt 1. juulist 1979 ei tohi eruukhappesisaldus artiklis 1 osutatud toiduainetes olla suurem kui 5 % rasvhapete kogusisaldusest toiduaine rasvkomponendis.

2. Igal juhul kehtestavad liikmesriigid alates 1. juulist 1977 eruukhappesisalduse lubatud taseme, mis ei ületa 10 %.

Artikkel 3

Proovivõtmise kord ja eruukhappesisalduse määramise analüüsimetoodika artiklis 1 osutatud toodetes määratakse kindlaks artiklis 5 sätestatud korra kohaselt.

Artikkel 4

1. Kui liikmesriigil on pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist saadud uue informatsiooni või olemasoleva informatsiooni ümberhindamise tõttu alust arvata, et artiklis 2 sätestatud eruukhappe piirnormid võivad inimeste tervist ohustada, ehkki need vastavad käesoleva direktiivi sätetele, võib see liikmesriik ajutiselt peatada käesoleva direktiivi sätete kohaldamise oma territooriumil kõnesolevas küsimuses või nende kohaldamist piirata. Liikmesriik teatab sellest viivitamatult teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning põhjendab oma otsust.

2. Komisjon vaatab asjaomase liikmesriigi põhjendused võimalikult kiiresti läbi, konsulteerib liikmesriikidega alalises toidukomitees ning seejärel teatab viivitamatult oma arvamuse ja võtab asjakohased meetmed.

3. Kui komisjon leiab, et esimeses lõigus mainitud probleemide lahendamiseks ja inimeste tervise kaitse tagamiseks on vaja käesolevat direktiivi muuta, algatab ta nende muudatuste vastuvõtmiseks artiklis 5 sätestatud menetluse; kaitsemeetmeid võtnud liikmesriik võib sellisel juhul need meetmed kuni muudatuste jõustumiseni jõusse jätta.

▼M1

Artikkel 5

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 178/2002 ( 4 ) artikli 58 kohaselt moodustatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ ( 5 ) artikleid 5 ja 7.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

▼B

Artikkel 6

Artiklit 5 kohaldatakse 18 kuu jooksul alates kuupäevast, mil küsimus artikli 5 lõike 1 alusel esmakordselt komiteele suunati.

Artikkel 7

1. Liikmesriigid muudavad vajaduse korral enne 1. jaanuari 1977 oma seadusi vastavalt käesoleva direktiivi sätetele ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.

2. Selliselt muudetud seadused jõustuvad toodete suhtes, mis tuuakse esmakordselt turule vastavalt pärast 1. juulit 1977 ja pärast 1. juulit 1979.

Artikkel 8

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.