2004R1973 — ET — 01.01.2009 — 012.002

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1973/2004,

29. oktoober 2004,

millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV ja IVa jaotises sätestatud toetuskavade rakendamiseks ja tootmisest kõrvaldatud maa kasutamine tooraine tootmiseks

SISUKORD 1. Peatükk Reguleerimisala ja üldsätted 2. Peatükk Kõva nisu spetsiaalne kvaliteedilisatasu 3. Peatükk Valgurikaste taimede toetus 4. Peatükk Põllukultuurist sõltuv riisitoetus 5. Peatükk Pähklite pindalatoetus 6. Peatükk Tärklisekartuli toetus 7. Peatükk Piimakarjatoetus ja lisatoetus 8. Peatükk Energiakultuuride toetus 1. Jagu Mõisted 2. Jagu Tooraine kasutamine 3. Jagu Lepingu muudatused ja lõpetamine 4. Jagu Tüüpilised saagised ja tarnitud kogused 5. Jagu Toetuse maksmise tingimused 6. Jagu Taotlejate, kokkuostjate ja esmatöötlejate kohustused 7. Jagu Tooraine põllumajandusettevõtetes kasutamise erieeskirjad 8. Jagu Vabatahtlik heakskiitmissüsteem 9. Jagu Kontroll 9. Peatükk Piirkondlik põllukultuuride eritoetus 10. Peatükk Seemnetoetus 11. Peatükk Põllukultuuride pindalatoetus 1. Jagu Põllukultuuride pindalatoetuse saamise üldsätted 2. Jagu Teatavate põllukultuuride erisätted 3. Jagu Baaskülvipinnad, võrdlussaagised ja ülemmäärad 4. Jagu Maa tootmisest kõrvaldamine 5. Jagu Teatamine 12. Peatükk Lamba- ja kitsekasvatuse lisatasud 1. Jagu Otsetoetused 2. Jagu Piirangud, varud ja loovutamised 3. Jagu Lisatoetused 4. Jagu Üldsätted 13. Peatükk Veise- ja vasikaliha toetused 1. Jagu Erilisatasu (määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 123) 2. Jagu Aastaaegade mõju hüvitav lisatasu (määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 124) 3. Jagu Ammlehmade lisatasu (määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklid 125—129) 4. Jagu Ühissätted erilisatasude ja ammlehmade lisatasude kohta 5. Jagu Tapalisatasu (määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 130) 6. Jagu Lisatoetused (määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklid 133—136) 7. Jagu Üldsätted 8. Jagu Ülemineku- ja lõppsätted 14. Peatükk Ühtne pindalatoetuse kava 15. Peatükk Riiklikud täiendavad otsetoetused 15a. Peatükk Suhkru eritoetus 16. Peatükk Tootmisest kõrvaldatud maa kasutamine tooraine tootmiseks 1. Jagu Eesmärk ja määratlused 2. Jagu Leping 3. Jagu Lepingu muudatused ja lõpetamine 4. Jagu Tüüpilised saagised ja tarnitud kogused 5. Jagu Toetuse maksmise tingimused 6. Jagu Kokkuostja ja esmatöötleja kohustused 7. Jagu Tagatised 8. Jagu Dokumendid, mis hõlmavad müüki, üleandmist või tarnimist teise liikmesriiki või eksporti 9. Jagu Kontroll 10. Jagu Toetuskavast väljaarvamine ja hindamine 17. Peatükk Toetus humala all oleva maa eest 17a. Peatükk Puuvilla sordipõhine toetus 17b. Peatükk Oliivisalutoetus 17c. Peatükk Podpora na tabák 17d. Peatükk Puu- ja köögivilja üleminekutoetused ning üleminekuperioodil kohaldatav marjasektori toetus 18. Peatükk Lõppsätted







1. PEATÜKK

REGULEERIMISALA JA ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

1. Käesolevas määruses sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV ja IVa jaotises ettenähtud järgmiste toetuskavade rakendamiseks:

(a) kõva nisu spetsiaalne kvaliteedilisatasu, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 1. peatükis;

(b) valgurikaste taimede toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 2. peatükis;

(c) põllukultuurist sõltuv riisitoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 3. peatükis;

(d) pähklite pindalatoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 4. peatükis;

(e) energeetiliste põllukultuuride toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 5. peatükis;

(f) tärklisekartuli toetus nimetatud määruse IV jaotise 6. peatükis;

(g) piimakarjatoetused ja lisatoetused, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 7. peatükis;

▼M16 —————

▼B

(i) seemnetoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 9. peatükis;

(j) põllukultuuride pindalatoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10. peatükis;

(k) lamba- ja kitsekasvatuse lisatasud, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 11. peatükis;

(l) veise- ja vasikaliha toetused, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 12. peatükis;

(m) kaunviljade toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 13. peatükis;

(n) ühtne pindalatoetuse kava, sätestatud nimetatud määruse artiklis 143b;

(o) riiklikud täiendavad otsetoetused, sätestatud nimetatud määruse artiklis 143c;

(p) humala all olev maa toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10d peatükis;

▼M4

(q) puuvilla eritoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10a peatükis;

(r) oliivisalutoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10b peatükis;

(s) tubakatoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10c peatükis;

▼M13

(t) kõnealuse määruse IV jaotise 10g. ja 10h. peatükkidega ettenähtud puu- ja köögivilja üleminekutoetused ning üleminekuperioodil kohaldatav marjasektori toetus.

▼B

2. Käesolevas määruses sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad tootmisest kõrvaldatud maa kasutamisel tooraine tootmiseks määruse (EÜ) nr 1782/2003 III jaotises sätestatud ühtse toetuskava raames ja selle määruse IV jaotise 10. peatükis sätestatud põllukultuuride pindalatoetuse raames.

Artikkel 2

Toetuse maksmise tingimused

▼M13

1. Artikli 1 punktides a, b, c, e, ►M16 ————— ◄ i, j, m, p ja t osutatud otsetoetused eraldatakse iga põllukultuuri osas ainult põllumaadele, mille kohta on esitatud taotlus vähemalt 0,3 hektarile, kui iga haritav maatükk ületab liikmesriigi poolt kindlaks määratud miinimumsuuruse määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 14 lõikes 4 sätestatud ulatuses.

Malta puhul eraldatakse punktides a, b, c, e, ►M16 ————— ◄ i, j, m, p ja t osutatud otsetoetused iga põllukultuuri osas ainult põllumaadele, mille kohta on esitatud taotlus vähemalt 0,1 hektarile, kui iga haritav maatükk ületab liikmesriigi poolt kindlaks määratud miinimumsuuruse määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 14 lõikes 4 sätestatud ulatuses.

Kreeka puhul eraldatakse artikli 1 punktis t osutatud puu- ja köögivilja üleminekutoetused iga põllukultuuri osas ainult põllumaadele, mille kohta on esitatud taotlus vähemalt 0,1 hektarile, kui iga haritav maatükk ületab liikmesriigi poolt kindlaks määratud miinimumsuuruse määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 14 lõikes 4 sätestatud ulatuses.

Bulgaaria, Läti, Ungari ja Poola puhul eraldatakse artikli 1 punktis t osutatud üleminekuperioodil kohaldatav marjasektori toetus iga põllukultuuri osas ainult põllumaadele, mille kohta on esitatud taotlus vähemalt 0,1 hektarile, kui iga haritav maatükk ületab liikmesriigi poolt kindlaks määratud miinimumsuuruse määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 14 lõikes 4 sätestatud ulatuses.

▼B

2. ►M13 Artikli 1 punktides a, b, c, h, j ja t osutatud otsetoetused eraldatakse ainult põllumaadele, mis on tervenisti külvatud või istutatud ning millel on kasutatud kõiki tavalisi agrotehnilisi võtteid vastavalt kohalikele normidele. ◄

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 1. peatükis sätestatud kõva nisu spetsiaalne kvaliteedilisatasu ja sama määruse IV jaotise 10. peatükis sätestatud põllukultuuride toetuse saamise tingimusele vastavad ka põllukultuurid, mida kasvatatakse tervenisti külvatud ja kohalike normide kohaselt haritud põllumaadel, kuid mis ei jõua erandlike ilmastikuolude tõttu õitsemise faasi ja seda on tunnustanud asjaomased liikmesriigid, tingimusel et kõnealuseid põllumaid ei ole enne kõnealust kasvuetappi kasutatud muudel eesmärkidel.

3. Igal konkreetsel aastal ei tohi ühegi haritava maatüki kohta esitada rohkem kui ühe pindalatoetuse taotluse toetuskava raames, mida finantseeritakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 ( 23 ) artikli 1 lõike 2 punkti b kohaselt.

Siiski võib iga haritav maatükk, mille kohta on samaks aastaks esitatud taotlus:

(a) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 1. peatükis sätestatud kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu või määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 2. peatükis sätestatud valgurikaste taimede lisatasu saamiseks olla aluseks põllukultuuride toetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükis;

(b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 3. peatükis sätestatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse jaoks või määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 2. peatükis sätestatud valgurikaste taimede lisatasu saamiseks olla aluseks seemnetoetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 9. peatükis;

(c) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 5. peatükis sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetuse saamiseks olla aluseks põllukultuuride toetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükis, ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 90 teise lõigu kohaldamist, või määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 3. peatükis sätestatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse taotlemisel;

(d) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükis sätestatud põllukultuuride toetuse saamiseks olla aluseks seemnetoetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 9. peatükis.

4. Maa, mida kasutatakse määruse 1782/2003 artikli 55 punktis b või artikli 107 lõike 3 esimese taandes nimetatud tooraine tootmiseks või tooraine tootmiseks kasutatav maa, mida haritakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 5. peatükis sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetuse raames, ei vasta ühenduse toetuse saamise tingimustele, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1257/1999 ( 24 ) II jaotise VIII peatükis, välja arvatud toetus, mida antakse kiirekasvuliste liikide istutamiskulude katteks, nagu on sätestatud nimetatud määruse artikli 31 lõike 3 teises lõigus

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 55 punktis b ja artikli 107 lõike 3 esimese taandes nimetatud tooraine, mida kasvatatakse tootmisest kõrvaldatud maal ja sellest toorainest toodetud vahe-, lõpp-, kaas- ja kõrvalsaadused ei saa toetust Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastust vastavalt määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõike 2 punktidele a ja b.

5. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 2. peatükis ettenähtud valgurikaste taimede toetuse ja nimetatud määruse IV jaotise 10. peatükis ettenähtud põllukultuuride pindalatoetuse eesmärgil tähendab mõiste “maguslupiinid” neid lupiinisorte, mille seemned ei sisalda üle 5 % mõruseemneid. Mõruseemnesisaldus arvutatakse vastavalt käesoleva määruse I lisas toodud katsele.

▼M8

Artikkel 3

Teabevahetus

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile elektrooniliselt järgmised andmed:

a) hiljemalt asjaomase aasta 1. septembriks: i) kogupindala, mille kohta on toetusetaotlus esitatud, järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 72 sätestatud spetsiaalne kõva nisu kvaliteedilisatasu, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 76 sätestatud valgurikaste taimede toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 79 sätestatud põllukultuurist sõltuv riisitoetus, esitatuna eraldi indica ja japonica sortide kohta, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 83 sätestatud pähklite pindalatoetus, esitatuna pähklipuuliikide kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 100 sätestatud põllukultuuride pindalatoetus, käesoleva määruse IV lisas osutatud baaskülvipindade kaupa ja käesoleva määruse IX lisas kirjeldatud standardvormis, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110a sätestatud puuvilla sordipõhine toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110g sätestatud oliivisalude toetus, kategooriate kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110n sätestatud humala pindalatoetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 143b sätestatud ühtse pindalatoetuse kava; ii) üldkogus, mille kohta on toetusetaotlus esitatud, järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 95 sätestatud piimakarjatoetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 96 sätestatud lisatoetus piimatoodete tootjaile; iii) taotluste koguarv määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 111 sätestatud lamba- ja kitsekasvatuse lisatasude puhul vastavalt käesoleva määruse XI lisas esitatud näidisvormile;

b) hiljemalt asjaomase aasta 15. oktoobriks kindlaksmääratud kogupindala järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 76 sätestatud valgurikaste taimede toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetus;

c) hiljemalt asjaomase aasta 15. novembriks: i) vähendamise koefitsiendi arvutamiseks kasutatav kindlaksmääratud kogupindala järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 72 sätestatud spetsiaalne kõva nisu kvaliteedilisatasu, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 79 sätestatud põllukultuurist sõltuv riisitoetus, esitatuna eraldi indica ja japonica sortide kohta, ning samuti üksikasjalik teave riisisortide kaupa ja baaskülvipindade ning osa-baaskülvipindade kaupa vastavalt käesoleva määruse III lisas esitatud näidisvormile, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 83 sätestatud pähklite pindalatoetus, esitatuna pähklipuuliikide kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 100 sätestatud põllukultuuride pindalatoetus, käesoleva määruse IV lisas osutatud baaskülvipindade kaupa ja käesoleva määruse IX lisas kirjeldatud standardvormis, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110a sätestatud puuvilla sordipõhine toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110g sätestatud oliivisalude toetus, kategooriate kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110n sätestatud humala pindalatoetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 143b sätestatud ühtse pindalatoetuse kava; ii) vähendamise koefitsiendi arvutamiseks kasutatav kindlaksmääratud üldkogus määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 95 sätestatud piimakarjatoetuse puhul; iii) kindlaksmääratud üldkogus järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 96 sätestatud lisatoetus piimatoodete tootjaile, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110j sätestatud tubakatoetus käesoleva määruse XXV lisas loetletud tubakasortide kaupa; iv) igale oliivisalukategooriale antava toetuse summa hektari kohta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110g sätestatud oliivisalude toetuse puhul;

d) hiljemalt järgmise aasta 31. märtsiks toetuse esialgne summa kilogrammi kohta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110j sätestatud tubakatoetuse puhul, käesoleva määruse XXV lisas loetletud tubakasortide kaupa ja, kui see on kohaldatav, kvaliteediklasside kaupa;

e) hiljemalt järgmise aasta 31. juuliks: i) kogupindala, mille osas on toetus tegelikult välja makstud, järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 72 sätestatud spetsiaalne kõva nisu kvaliteedilisatasu, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 76 sätestatud valgurikaste taimede toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 79 sätestatud põllukultuurist sõltuv riisitoetus, esitatuna eraldi indica ja japonica sortide kohta, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 83 sätestatud pähklite pindalatoetus, esitatuna pähklipuuliikide kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 100 sätestatud põllukultuuride pindalatoetus, käesoleva määruse IV lisas osutatud baaskülvipindade kaupa ja käesoleva määruse IX lisas kirjeldatud standardvormis, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110a sätestatud puuvilla sordipõhine toetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110g sätestatud oliivisalude toetus, kategooriate kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110n sätestatud humala pindalatoetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 143b sätestatud ühtse pindalatoetuse kava; ii) üldkogus, mille osas on toetus tegelikult välja makstud, järgmistel juhtudel: — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 93 sätestatud tärklisekartuli toetus (tärklise ekvivalendina), — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 95 sätestatud piimakarjatoetus, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 96 sätestatud lisatoetus piimatoodete tootjaile, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 99 sätestatud seemnetoetus, määruse (EÜ) nr 1782/2003 XI lisas loetletud seemneliikide kaup, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110j sätestatud tubakatoetus, käesoleva määruse XXV lisas loetletud tubakasortide ja kvaliteedi kaupa, — määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110p sätestatud üleminekuperioodi suhkrutoetus; iii) toetuse lõplik summa kilogrammi kohta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 110j sätestatud tubakatoetuse puhul, käesoleva määruse XXV lisas loetletud tubakasortide rühmade kaupa ja, kui see on kohaldatav, kvaliteediklasside kaupa; iv) makstud lamba- ja kitsekasvatuse lisatasude koguarv määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 111 sätestatud lamba- ja kitsekasvatuse lisatasude puhul vastavalt käesoleva määruse XII lisas esitatud näidisvormile; ▼M13 v) väljamakstud toetuse kogusumma määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10g. ja 10h. peatükkidega ettenähtud puu- ja köögivilja üleminekutoetuste ning üleminekuperioodil kohaldatava marjasektori toetuse puhul. ▼M8

2. Lõikes 1 sätestatud teadetes väljendatakse pindalad hektarites kahe kümnendkoha täpsusega, kogused tonnides kolme kümnendkoha täpsusega ja taotluste arv täisarvudes.

3. Kui lõike 1 alusel nõutud teave muutub, eelkõige kontrollimise või eelnevalt esitatud arvude korrigeerimise või parandamise tulemusel, edastatakse ajakohastatud teave komisjonile ühe kuu jooksul alates muudatuse tegemisest.

▼M10

Artikkel 4

Pindala vähendamise koefitsient määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 75, artikli 78 lõikes 2, artiklis 82, artiklis 85, artikli 89 lõikes 2, ►M16 ————— ◄ ja artiklis 143 nimetatud juhtudel või koguste vähendamise koefitsient ja objektiivsed kriteeriumid kõnealuse määruse artikli 95 lõikes 4 nimetatud juhtudel kehtestatakse enne põllumajandustootjatele toetuse maksmist ja hiljemalt järgmise aasta 31. jaanuariks käesoleva määruse ►M12 artikli 3 lõike 1 punktide b ja c kohaselt ◄ edastatud andmete alusel.

▼B







2. PEATÜKK

KÕVA NISU SPETSIAALNE KVALITEEDILISATASU

Artikkel 5

Sortide sõelumine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 74 lõikes 1 loetletud liikmesriigid kehtestavad vastavalt käesoleva artikli lõigetes 2—5 sätestatud sortide sõelumise meetodile nimistu kõva nisu sortidest, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 72 nimetatud spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele.

2. Liikmesriigid määravad vähemalt iga kahe aasta järel kindlaks kaks tüüpilist sorti. Tüüpilised sordid on kõige sertifitseeritumad kõva nisu sordid.

3. Liikmesriigid analüüsivad kõva nisu sorte järgmiste kvaliteedinäitajate alusel ning määravad igale näitajale asjakohase kaalu:

(a) proteiinisisaldus (40 %);

(b) gluteeni kvaliteet (30 %):

(c) kollasuse indeks (20 %);

(d) mahukaal või tuhande seemne kaal (10 %).

Punktides a—d nimetatud kvaliteedinäitajate keskmiste väärtuste summa, korrutatud näidatud väärtusega protsentides, moodustab sordi kvaliteediindeksi.

Iga liikmesriik võrdleb vähemalt iga kahe aasta järel kõva nisu sortide kvaliteediindekseid piirkondlike tüüpiliste sortide vastavate näitajatega. Uuritavad sordid on iga liikmesriigi sordiregistris registreeritud sordid, välja arvatud need sordid, mille kohta puuduvad analüütilised andmed viimase kolme aasta kohta, sest neid sorte enam ei kasutata või ei sertifitseerita.

Võttes aluseks tüüpilistele sortidele omistatud keskmise kvaliteediindeksi 100, arvutab liikmesriik iga punktides a—d nimetatud kvaliteedinäitaja protsendi, mis määratakse teistele kõva nisu sortidele, võrreldes indeksiga 100. Ainult need kõva nisu sordid, mille indeks on 98 või kõrgem, vastavad kõva nisu kvaliteedilisatasu tingimustele.

4. Liikmesriik võib arvata tingimustele vastavate sortide nimekirjast välja need sordid, mille kõva nisu klaasja välimuse kaotamise keskmine määr ületab 27 %.

5. Samuti võib toetusekõlblikkuse seisukohast analüüsida sorte, mis on registreeritud mõne teise liikmesriigi sordiregistris.

Artikkel 6

Analüüsimeetodid

1. Kõva nisu proteiinisisalduse, mahukaalu ja klaasja välimuse kaotamise määra analüüsimeetodid on kehtestatud komisjoni määrusega (EÜ) 824/2000. ( 25 )

2. Kollasuse indeksit mõõdetakse ICC 152 meetodi alusel või samaväärse tunnustatud meetodi alusel.

3. Gluteeni kvaliteeti mõõdetakse ICC 158 või ICC 151 meetodi alusel.

Artikkel 7

Sertifitseeritud seemne kogus

Liikmesriigid kehtestavad enne lisatasu andmisele eelneva aasta 1. oktoobrit nõukogu direktiivi 66/402/EMÜ ( 26 ) kohaselt sertifitseeritud seemne miinimumkoguse, mida kasutatakse kooskõlas kehtivate põllumajandusliku tootmise tavadega kõnealuses tootmispiirkonnas.

Artikkel 8

Trükised ja teabevahetus

1. Liikmesriigid avaldavad nimekirja valitud sortidest, mis vastavad riiklikul või piirkondlikul tasandil kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele, hiljemalt 1. oktoobril talvesortide osas ning hiljemalt 31. detsembril suvesortide osas toetuste eraldamisele eelneval aastal.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt ühe kuu jooksul pärast lõikes 1 sätestatud kuupäevi lõikes 1 nimetatud nimekirja, samuti kasutatava sertifitseeritud seemne miinimumkogused, kui neid on muudetud.

Artikkel 9

Kehtivusaeg

1. Sordid, mis on kantud artikli 8 lõikes 1 nimetatud nimekirja, vastavad kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele viis aastat alates nende sellesse nimekirja esmakordse kandmise kuupäevast.

2. Iga sordi abikõlblikkust võib pikendada viieks aastaks, lähtudes kvalitatiivsete analüüside tulemustest, mis on läbi viidud viieaastase ajavahemiku teisel ja kolmandal aastal.

Artikkel 10

Üleminekumeetmed

1. Liikmesriigid avaldavad nimekirja valitud sortidest, mis vastavad 2005. aastal riiklikul või piirkondlikul tasandil kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele hiljemalt 1. oktoobril 2004 talvesortide osas ning hiljemalt 31. detsembril 2004 suvesortide osas.

2. Lõikes 1 nimetatud nimekirja koostamisel kõrvaldavad liikmesriigid riigi sordiregistris registreeritud sortide nimistust sordid, mis ei ole 2003. ja 2004. aastal sertifitseeritud, ning sordid, mis ei vasta vähemalt kahele järgmistest näitajatest:

(a) minimaalne proteiinisisaldus 11,5 %;

(b) minimaalne mahukaal 78 kg/hl või minimaalne 1 000 seemne kaal 42 g;

(c) kõva nisu klaasja välimuse kaotamise maksimaalne määr 27 %;

(d) minimaalne gluteenisisaldus 10 %.

3. Nimekirjad sortidest, mis vastavad toetusele saamise tingimustele aastatel 2005 ja 2006, võivad sisaldada sorte, mis on mõne teise liikmesriigi valitud sortide nimekirjas selle teise liikmesriigi poolt läbi viidud kvalitatiivsete analüüside tulemuste põhjal.

▼M2

4. Liikmesriigid võivad otsustada kõva nisu kvaliteedierilisatasuks 2006. aastal abikõlblikuks valitud sortide nimekirja koostamise vastavalt lõikes 2 ettenähtud menetlusele talisortide osas hiljemalt 1. oktoobriks 2005 ning suvesortide osas hiljemalt 31. detsembriks 2005.

▼B







3. PEATÜKK

VALGURIKASTE TAIMEDE TOETUS

Artikkel 11

Teravilja ja valgurikaste taimede segu

Piirkondades, kus valgurikkaid taimi külvatakse traditsiooniliselt koos teraviljaga, makstakse valgurikaste taimede lisatasu taotlejale juhul, kui ta suudab asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele tõendada, et valgurikkad taimed on selles segus ülekaalus. Kõnealused põllumaad ei vasta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 98 sätestatud piirkondliku põllukultuuride eritoetuse tingimustele.







4. PEATÜKK

PÕLLUKULTUURIST SÕLTUV RIISITOETUS

▼M16

Artikkel 12

Külvikuupäevad

Põllukultuurist sõltuva riisitoetuse taotlemiseks tuleb deklareeritud maad külvata hiljemalt:

a) 30. juunil enne kõnealust lõikust Hispaanias, Prantsusmaal, Itaalias ja Portugalis;

b) 31. mail teistes määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 80 lõikes 2 nimetatud tootvates liikmesriikides.

▼B

Artikkel 13

Vähendamise koefitsient

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 82 nimetatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse vähendamise koefitsient arvutatakse käesoleva määruse II lisa kohaselt.

Artikkel 14

Teatamine

▼M8

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt 1. septembriks nende sortide nimekirja, mis on registreeritud riiklikus sordiregistris, klassifitseeritud vastavalt määruse (EÜ) nr 1785/2003 ( 27 ) I lisa punktis 2 määratletud kriteeriumidele, juhul kui seda nimekirja on muudetud.

▼M9 —————

▼B

3. Liikmesriigid võivad igal aastal läbi vaadata baaskülvipinna või osa-baaskülvipinna jaotuse ning objektiivsed kriteeriumid, mille alusel need jaotused on tehtud. Nad edastavad vastava informatsiooni komisjonile hiljemalt 15. maiks enne kõnealust saagikoristust.







5. PEATÜKK

PÄHKLITE PINDALATOETUS

▼M6

Artikkel 15

Ühenduse toetuse maksmise tingimused

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 83 ette nähtud pindalatoetuse saamise tingimustele vastavad ainult need põllumajanduslikud maatükid, kuhu on istutatud pähklipuud, mis vastavad käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 osutatud tingimustele määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 11 lõikega 2 sätestatud kuupäeval.

Kui on tegemist maatükiga, kus kasvatatakse eri sorti pähklipuid ning toetus on diferentseeritud sõltuvalt sortidest, on abi saamise tingimuseks käesoleva artikli lõikega 3 kehtestatud puude väikseim arv hektari kohta vähemalt ühe pähklisordi puhul.

2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 83 ettenähtud pindalatoetuse saamise tingimuseks peab maatüki suurus olema vähemalt 0,10 hektarit. Liikmesriigid võivad siiski objektiivsete kriteeriumide alusel kehtestada suurema minimaalse maatüki suuruse, arvestades asjaomaste maatükkide iseärasusi.

3. Pähklipuude arv hektari kohta ei tohi olla väiksem kui:

i) 125 sarapuud;

ii) 50 mandlipuud;

iii) 50 kreeka pähklipuud;

iv) 50 pistaatsia pähkli puud;

v) 30 jaanikauna puud.

Liikmesriigid võivad siiski objektiivsete kriteeriumide alusel kehtestada suurema minimaalse puude tiheduse, arvestades asjaomaste toodete iseärasusi.

4. Lõike 1 teises lõigus osutatud juhtudel vastab antava abi määr abi selle sordi määrale, mis vastab abikõlblikkuse tingimustele ning mille puhul on abi kõige suurem.

▼B

Artikkel 16

Riikliku toetuse saamise tingimused

Artiklit 15 kohaldatakse riikliku toetuse osas, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 87.

Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 87 kohaldamist, võib liikmesriik kehtestada täiendavaid kriteeriume toetuse saamiseks, tingimusel et need kriteeriumid on kooskõlas toetuskava keskkonda ja maa-elu puudutavate ning sotsiaalsete ja majanduslike eesmärkidega ning ei tekita põllumajandustootjate vahel diskrimineerimist. Liikmesriigid määravad kindlaks vajalikud abinõud kontrollimiseks, et põllumajandustootjad neid kriteeriume täidavad.

Artikkel 17

Teabevahetus

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile enne määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 11 nimetatud abitaotluste esitamise lõppkuupäeva ning hiljemalt:

(a) 31. märtsiks: artikli 15 lõikes 4 nimetatud kõrgemad tasemed ja artiklis 16 nimetatud täiendavad kriteeriumid;

(b) 15. maiks: kui liikmesriik diferentseerib toetust vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 83 lõikele 2, pindalatoetuse taseme toote kohta ja/või muudetud siseriikliku tagatud pindala kohta.

2. Muudatused lõikes 1 osutatud komisjonile edastatud teabe osas kehtivad järgmise aasta kohta ning need tuleb asjaomaste liikmesriikide poolt viivitamatult edastada komisjonile koos objektiivsete kriteeriumidega, mis põhjendavad selliseid muudatusi.

Artikkel 18

Üleminekumeetmed

1. Liikmesriigid võivad otsustada, kas ja millistel tingimustel võib lõpetada määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 86 lõikes 2 nimetatud arengukavad enne nende normaalset lõppemisaega ning vastavad põllumaad muutuvad toetusekõlblikeks selle määruse IV jaotise 4. peatükis sätestatud kava raames.

2. Lõikes 1 viidatud tingimuste kehtestamisel tagavad liikmesriigid, et:

(a) arengukava ei lõpetata enne üheaastast täielikku rakendamist;

(b) arengukava esialgsed eesmärgid on liikmesriigi nõuetele vastavalt täidetud.







6. PEATÜKK

TÄRKLISEKARTULI TOETUS

Artikkel 19

Abikõlblikkus

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 93 sätestatud tärklisekartuli toetust makstakse kartuli eest, mille kohta on sõlmitud komisjoni määruse (EÜ) nr 2236/2003 ( 28 ) artiklis 3 sätestatud külvieelne leping kartuli netokaalu netomassi alusel, mis määratakse määruse (EÜ) nr 2235/2003 ( 29 ) I lisas kirjeldatud meetodiga, ning tarnitud kartuli tärklisesisalduse alusel vastavalt selle määruse II lisas toodud määradele.

Tärklisekartuli toetust ei maksta kartuli eest, mille tärklisesisaldus on alla 13 %, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2236/2003 artikli 5 lõike 3 teist lõiku.

Artikkel 20

Miinimumhind

Tärklisekartuli toetuse maksmise aluseks on nõue, et esitatakse tõendus selle kohta, et vabrikusse tarnimise etapis ei ole makstud määruse (EÜ) nr 1868/94 artiklis 4a nimetatud hinnast madalamat hinda vastavalt määruse (EÜ) nr 2235/2003 II lisas kehtestatud tasumääradele.

Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2236/2003 artikli 10 lõiget 2.

Artikkel 21

Toetuse maksmine

▼M4

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 28 kohaldamist, maksab tärklisekartuli toetust liikmesriik, kelle territooriumil asub kartuleid kartulitärklisetööstusele tarniv majand, iga põllumajandustootja kohta siis, kui kõik põllumajandustootja poolt turustusaastal toodetud kogused on tarnitud tärklisetööstusele nelja kuu jooksul alates käesoleva määruse artiklis 20 nimetatud tõendusmaterjali esitamise kuupäevast, ning kui on täidetud käesoleva määruse artiklis 19 nimetatud tingimused.

▼B

2. Alates turustusaasta 1. detsembrist võivad liikmesriigid teha ettemakseid antud turustusaasta jooksul põllumajandustootja poolt tärklisetööstusele tarnitud tärklisekartuli erinevate koguste põhjal. Ettemakseid tehakse tarnitud tärklisekartuli koguse eest, mille kohta on esitatud artiklis 20 osutatud tõendus ja on täidetud artiklis 19 sätestatud tingimused.

▼M3 —————

▼B







7. PEATÜKK

PIIMAKARJATOETUS JA LISATOETUS

Artikkel 22

Tegevusetuse juhtumid

1. Kui individuaalset kvooti omav füüsiline või juriidiline isik ei vasta määruse (EÜ) nr 1788/2003 artikli 5 punktis c sätestatud määratlusele kõnealuse aasta 31. märtsile eelnenud 12 kuu jooksul, ei maksta talle kõnealuse aasta eest piimakarjatoetust ega lisatoetusi, kui ta ei suuda enne taotluse esitamise tähtaja lõppemist pädevatele asutustele tõestada, et tootmist jätkatakse.

2. Lõiget 1 ei kohaldata vääramatu jõu ning nõuetekohaselt põhjendatud ja pädeva asutuse poolt tunnustatud juhtumite korral, mis mõjutavad ajutiselt asjaomaste põllumajandustootjate tootmisvõimsust.







▼M10

8.

PEATÜKK

ENERGIAKULTUURIDE TOETUS







1.

JAGU

Mõisted

Artikkel 23

Mõisted

Käesolevas peatükis tähendab:

a) “taotleja” põllumajandustootjat, kes harib määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 nimetatud maad kõnealuses artiklis sätestatud toetuse saamiseks;

b) “toetus” määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 sätestatud energiakultuuride toetust;

c) “energiatoode” ühte määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 88 teises lõigus nimetatud energiatoodetest;

d) “esmatöötleja” põllumajandusliku tooraine kasutajat (v.a taotlejad, kes kasutavad tooraineid oma põllumajandusettevõttes), kes kohustub seda esmaselt töötlema ühe või mitme määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 88 teises lõigus osutatud toote saamiseks;

e) “kokkuostja” isikut, kes sõlmib taotlejaga lepingu vastavalt artiklile 25 ning ostab oma kulul artikli 24 lõikes 1 nimetatud toorainet määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 88 teises lõigus nimetatud eesmärkidel.







2.

JAGU

Tooraine kasutamine

Artikkel 24

Tooraine kasutamine

1. Toetusega hõlmatud põllumaadel võib kasvatada igasugust põllumajanduslikku toorainet eeldusel, et neid põllumaid kasutatakse peamiselt energiatoodete tootmiseks lõigetes 2–8 sätestatud tingimustel.

2. Suhkrupeeti võib lõikes 1 nimetatud põllumaadel kasvatada tingimusel, et igat vahesaadust kasutatakse energiatoodete tootmiseks ning suhkrut sisaldavat kaas- või kõrvalsaadust kasutatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 318/2006 ( 30 ) kohaselt.

3. Kanepi suhtes kohaldatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 795/2004 ( 31 ) artiklit 29 ja määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklit 33.

4. Liikmesriigid võivad toetuskavast välja arvata mis tahes põllumajandusliku tooraine, kui kõnealune materjal tekitab raskusi kontrollimise, rahvatervise, keskkonna, karistusõiguse või valmis energiatoodete vähendatud määra seisukohast.

5. Liikmesriigid võivad kehtestada igale toorainele minimaalse haritava kasvatusala.

6. Tooraine töötlemisel saadud energiatoodete majanduslik väärtus peab olema kõrgem kui kõigi teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemise käigus saadud toodete väärtus, mis on määratud käesoleva määruse artikli 38 lõikes 6 sätestatud hindamismeetodi alusel.

7. Erandina lõikest 6 võib lõikes 1 nimetatud põllumaadel kasvatada sojaube, tingimusel et energiatoodete tootmiseks kasutatakse mis tahes vahesaadust, välja arvatud sojajahu.

8. Energiatooted valmistab suuremas osas kolmas töötleja.







3.

JAGU

Leping

Artikkel 25

Leping

1. Artiklis 24 nimetatud toorainete tootmine peab olema hõlmatud lepinguga vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 90 ja käesolevas peatükis sätestatud tingimustele.

2. Erandina lõikest 1 võivad taotlejad muude kui üheaastaste kultuuride esimese saagi koristamisele eelnevate aastate puhul võtta kirjaliku deklaratsiooniga kohustuse panna asjaomasel aastal kasvama ja kasutada koristatavat toorainet energiatoodete tootmiseks. Deklaratsioon sisaldab vähemalt järgmist teavet:

a) kõigi asjaomaste toorainete liigid ja iga liigi all olev pindala;

b) esimene prognoositav saagiaasta.

3. Taotlejad esitavad pädevatele asutustele lisaks ühtsele taotlusele määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 11 sätestatud kuupäevaks kokkuostja või esmatöötlejaga sõlmitud lepingu koopia või, vajaduse korral, lõikes 2 osutatud deklaratsiooni.

Liikmesriigid võivad otsustada, et lepingu võivad sõlmida üksnes taotleja ja esmatöötleja.

Liikmesriigid võivad nõuda, et taotlejad sõlmiksid iga tooraine kohta ainult ühe lepingu.

4. Taotlejad tagavad, et leping peab sisaldama vähemalt järgmisi üksikasju:

a) lepingupoolte nimed ja aadressid;

b) lepingu kehtivusaeg;

c) kõigi asjaomaste toorainete liigid ja iga liigi all olev pindala;

d) tingimused, mida rakendatakse prognoositava toorainekoguse tarnimisel;

e) põllumajandustootja kinnitus artikli 27 lõikes 1 sätestatud kohustuse täitmise kohta;

f) esmatöötleja või kokkuostja kinnitus, et ta kasutab toorainet vastavalt käesolevale peatükile.







4.

JAGU

Tüüpilised saagised, tooraine tarnimine ja tarnitavad kogused

Artikkel 26

Tüüpilised saagised

1. Liikmesriigid kehtestavad igal aastal õigel ajal asjakohase menetlusega iga tooraineliigi puhul kohustuslikud tüüpilised saagised ja teatavad neist asjaomastele taotlejatele.

2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid muude kui üheaastaste kultuuride puhul otsustada tüüpilisi saagiseid mitte kehtestada. Juhul kui artikli 27 lõike 1 teises lõigus sätestatud kontroll viitab ohule, et ei täideta kohustust tarnida kogu koristatud tooraine, kehtestavad liikmesriigid asjakohase menetlusega nende kultuuride tüüpilised saagised, mille puhul kõnealune oht on olemas.

Artikkel 27

Tooraine tarnimine ja tarnitavad kogused

1. Taotlejad tarnivad kokkuostjale või esmatöötlejale:

a) tüüpilise saagisega vähemalt võrdsed toorainekogused;

b) kogu tooraine, mis on saadud põllukultuuridest, mille puhul liikmesriigid on otsustanud kasutada artikli 26 lõikega 2 ette nähtud võimalust.

Liikmesriigid kehtestavad asjakohased kontrollimeetmed tagamaks, et peetakse kinni esimese lõigu punktis b sätestatud kohustusest tarnida kogu tooraine.

2. Taotlejad, kokkuostjad või esmatöötlejad esitavad pädevale asutusele tooraine tarnimise kohta kirjaliku deklaratsiooni, millele on alla kirjutanud kokkuostja või esmatöötleja ja taotleja. Deklaratsioon sisaldab vähemalt järgmist teavet:

a) tarnekuupäev;

b) iga liigi puhul tarnitud kogused;

3. Kokkuostjad või esmatöötlejad võtavad vastu lõikes 1 osutatud tooraine ja tagavad, et samaväärne kogus kõnealust toorainet kasutatakse ühenduses ühe või mitme energiatoote tootmiseks.

4. Kokkuostjad tarnivad esmatöötleja(te)le kogu taotlejatelt saadud toorainega samaväärse koguse toorainet.

5. Esmatöötleja võib kasutada samaväärse koguse toorainet, vahe- või kõrvalsaadusi ühe või mitme energiatoote tootmiseks.

Esimeses lõigus kirjeldatud juhul või kui kokkuostja müüb samaväärse koguse koristatud toorainet, teatab esmatöötleja või kokkuostja sellest pädevale asutusele, kellele on esitatud artiklis 31 nimetatud tagatis, või, kui kohaldatakse artiklit 37, siis asjaomase kokkuostja või esmatöötleja heakskiitmise eest vastutavale pädevale asutusele. Kui kõnealust samaväärset kogust kasutatakse muus liikmesriigis peale liikmesriigi, kus tooraine koristatakse, teatavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused üksteisele kõnealuste tehingute üksikasjadest.

6. Lepingulisi suhteid reguleerivate riiklike õigusnormide kohaselt võib esmatöötleja volitada kolmandat isikut vastu võtma toetust taotleva põllumajandustootja tooraine. Esmatöötleja jääb ainuisikuliselt vastutavaks käesolevas peatükis sätestatud kohustuste täitmise eest.

Artikkel 28

Erandlikud asjaolud

Erandlikel asjaoludel või vääramatu jõu korral, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 40 lõikes 4, võib taotleja pädevale asutusele teatada määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 72 kehtestatud korras, et kõnealuste asjaolude tõttu ei suuda ta tarnida kogu artiklis 25 osutatud lepingus täpsustatud toorainekogust või osa sellest. Pädev asutus võib pärast erandlike asjaolude kohta piisavate tõendite saamist lubada kokkuostjal või esmatöötlejal muuta tarnitavaid koguseid.







5.

JAGU

Toetuse maksmise tingimused

Artikkel 29

Toetuse maksmine

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 51 ja käesoleva määruse artiklis 30 sätestatud sanktsioonide rakendamist, makstakse toetust üksnes juhul, kui:

a) pädevale asutusele on artikli 25 kohaselt üle antud lepingu koopia;

b) esitatud on artiklis 31 sätestatud tagatis, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklit 37;

c) pädevale asutusele on esitatud artikli 27 lõikes 2 sätestatud deklaratsioon;

d) pädev asutus on kontrollinud, et artiklites 25 ja 27 sätestatud tingimused on iga taotluse puhul täidetud.

2. Erandina lõikest 1 ja ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 51 sätestatud vähendamiste ja väljaarvamiste ning käesoleva määruse artiklis 30 sätestatud sanktsioonide rakendamist, makstakse muude kui üheaastaste kultuuride esimesele saagile eelnevate aastate eest toetust tingimusel, et pädevale asutusele on esitatud artikli 25 lõikes 2 osutatud deklaratsioon ja et pädev asutus on kontrollinud artikli 25 lõike 2 täitmist.

Artikkel 30

Sanktsioonid tarnedeklaratsioonis valeandmete esitamise eest

Kui kontrollimise käigus selgub, et artikli 27 lõikega 2 ette nähtud tarnedeklaratsioonis on tahtlikult esitatud valeandmeid, jääb taotleja ilma võimalusest saada toetust. Kui toetus on juba välja makstud, tuleb see määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 73 kohaselt tagasi maksta. Muude kui üheaastaste kultuuride puhul tuleb juba välja makstud toetus tagasi maksta viimase toetuskõlbliku väljamakse ulatuses.







6.

JAGU

Kokkuostja ja esmatöötleja kohustused

Artikkel 31

Tagatised

1. Kokkuostjad või esmatöötlejad esitavad oma riigi pädevatele asutustele asjaomases liikmesriigis kõnealusel aastal toetusetaotlustesse muudatuste tegemise lõpptähtpäevaks lõikes 2 sätestatud tagatise, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 15 lõikes 2. Liikmesriigid võivad siiski tagatisenõudest loobuda komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 ( 32 ) artiklis 5 sätestatud tingimustel.

2. Iga tooraine kohta esitatava tagatise suuruse arvutamiseks korrutatakse kõigi asjaomase kokkuostja või esmatöötleja poolt alla kirjutatud lepinguga hõlmatud ja kõnealuse tooraine tootmiseks kasutatavate põllumaade pindala määraga 60 eurot hektari kohta.

3. Muude kui üheaastaste kultuuride tootmise korral esitatakse tagatis siiski üksnes esimese saagiaasta kohta ja see kehtib järgnevatel aastatel kuni lepingu kehtivusaja lõpuni.

4. Kui lepinguid artikli 28 kohaselt muudetakse, korrigeeritakse esitatud tagatisi vastavalt.

5. Ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 2220/85 artiklite 20–24 kohaldamist, vabastatakse kokkuostja esitatud tagatis pärast kõnealuse tooraine tarnimist esmatöötlejale, tingimusel et kokkuostja pädeval asutusel on tõendus selle kohta, et esmatöötleja on oma pädevale asutusele esitanud samaväärse tagatise. Kui esmatöötlus toimub liikmesriigis, kus kohaldatakse artikli 37 sätteid, vabastatakse kokkuostja esitatud tagatis pärast kõnealuse tooraine tarnimist heakskiidetud esmatöötlejale.

Artikkel 32

Esma- ja teisejärgulised ning madalama järgu nõuded kokkuostjatele ja töötlejatele

1. Esmajärgulised nõuded määruse (EMÜ) nr 2220/85 artikli 20 tähenduses on järgmised kohustused:

a) kokkuostjate kohustus tarnida kogu toorainekogus esmatöötlejale, nagu on sätestatud artikli 27 lõikes 4;

b) esmatöötlejate kohustus töödelda lepingus sätestatud lõppsaadusteks vähemalt artikli 27 lõike 1 kohaselt kindlaks määratud toorainekogused;

c) esmatöötlejate kohustus seoses tooraine töötlemisel saadud energiatoodete majandusliku väärtusega, millele on osutatud artikli 24 lõikes 6.

2. Teisejärguline nõue määruse (EMÜ) nr 2220/85 artikli 20 tähenduses on esmatöötlejate kohustus töödelda tooraine saagi koristamisele järgneva teise aasta 31. juuliks.

▼M12

3. Järgmised kohustused on kokkuostjatele ja esmatöötlejatele esitatavad teisesed nõuded määruse (EMÜ) nr 2220/85 artikli 20 tähenduses:

a) kohustus võtta vastu vastavad toorainekogused, mis taotlejad tarnivad vastavalt artikli 27 lõikele 3;

b) kohustus kirjutada alla tarnedeklaratsioonile, millele on osutatud artikli 27 lõikes 2;

c) kohustus esitada vajaduse korral tagatis artikli 31 lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul.

▼M10

4. Erandina määruse (EMÜ) nr 2220/85 artikli 20 lõikest 2 on esmajärguline nõue kokkuostja või esmatöötleja kohustus võimaldada või hõlbustada pädeva asutuse tehtavat kohapealset kontrolli või esitada andmed, millele on osutatud käesoleva määruse artiklis 38.







7.

JAGU

Tooraine põllumajandusettevõtetes kasutamise erieeskirjad

Artikkel 33

Tooraine kasutamine põllumajandusettevõttes

1. Olenemata artikli 25 lõikest 1 võivad liikmesriigid lubada taotlejal:

a) kasutada CN-koodi ex 0602 90 41 alla kuuluvaid lühikese raieringiga metsapuid või CN-koodide 1201 00 90 , 1205 10 90 , 1205 90 00 , 1206 00 91 ja 1206 00 99 alla kuuluvat kogu koristatud teravilja või õliseemneid: i) kütusena oma põllumajandusettevõtte kütmiseks; ii) oma põllumajandusettevõttes elektrienergia või biokütuse tootmiseks;

b) töödelda kogu koristatud tooraine oma põllumajandusettevõttes biogaasiks, mis kuulub CN-koodi 2711 29 00 alla.

▼M12

Liikmesriik võib otsustada lubada taotlejatel kasutada muud kui esimese lõigu punktiga a ette nähtud toorainet, tingimusel et kõik asjakohased kontrollimeetmed on võetud.

▼M10

2. Kui kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 1, siis artiklit 25 ei kohaldata. Taotlejad esitavad pädevatele asutustele määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 11 sätestatud kuupäevaks ja lisaks ühtsele taotlusele kirjaliku deklaratsiooni, mis sisaldab vähemalt järgmist teavet:

a) kõigi asjaomaste toorainete liigid ja iga liigi all olev pindala;

b) võimaluse korral eeldatav esimene saagiaasta;

c) taotleja kinnitus selle kohta, et ta kasutab või töötleb vahetult deklaratsioonis märgitud toorainet vastavalt käesoleva artikli lõikele 1 ja artikli 24 lõikele 1 ning teeb seda liikmesriikide poolt määratud kuupäevaks, kuid mitte hiljem kui saagi koristamisele järgneva teise aasta 31. juulil;

d) tooraine kavandatav lõppkasutus ja kavandatud töötlemisviisi tehniline kirjeldus.

3. Kui käesolevas jaos ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse asjaomaste põllumajandustootjate suhtes käesoleva peatüki sätteid.

Artikkel 34

Põllumajandusettevõttes kasutatava tooraine kogused

1. Taotlejad kasutavad põllumajandusettevõttes ära:

a) toorainekoguse, mis on vähemalt võrdne artiklis 26 osutatud tüüpilise saagisega või

b) tooraine puhul, millele ei ole tüüpilist saagist kehtestatud, kogu koristatud tooraine.

Liikmesriigid võtavad kasutusele piisavad kontrollimeetmed, et tagada esimese lõigu punktis b sätestatud kohustuse täitmine.

2. Taotlejad esitavad pädevatele asutustele liikmesriikide poolt kindlaksmääratavaks kuupäevaks saagideklaratsiooni, mis sisaldab vähemalt järgmist teavet:

a) saagikoristuse kuupäev;

b) koristatud toorainete kogused.

3. Erandlikel asjaoludel või vääramatu jõu korral, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 40 lõikes 4, võib taotleja vastavalt määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 72 teatada pädevale asutusele, et tal ei ole võimalik koristada või kasutada kogu käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud toorainekogust või osa sellest. Pädev asutus võib pärast kõnealuste erandlike asjaolude kohta piisavate tõendite saamist lubada muuta põllumajandusettevõttes kasutatavaid koguseid.

Artikkel 35

Kontrollimine

Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklites 24 ja 26 ning käesoleva määruse artikli 37 lõigetes 4–6 sätestatud kontrolli kohaldamist, võtavad käesoleva määruse artikli 33 lõiget 1 kohaldavad liikmesriigid kasutusele piisavad kontrollimeetmed, et tagada:

a) toorainekoguste koristamine vastavalt artiklile 34. Kõnealused kontrollimeetmed hõlmavad vähemalt järgmist: i) artikli 34 täitmise halduskontroll seoses koristatud kogustega; ii) vähemalt 10 % põllumajandusettevõtete kohapealne kontroll, et kontrollida taotleja poolt artikli 34 lõike 2 kohaselt deklareeritud koristatud kogust.

b) punktis a osutatud tooraine kasutamine vahetult põllumajandusettevõttes või selle töötlemine CN-koodi 2711 29 00 alla kuuluvaks biogaasiks.

Artikkel 36

Toetuse maksmine

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 51 ja käesoleva artikli lõikes 2 kehtestatud vähendamiste ja väljaarvamiste kohaldamist, makstakse taotlejatele toetust tingimusel, et:

a) koristatud on artikliga 34 hõlmatud tooraine nõutud kogused;

b) pädevale asutusele on esitatud artikli 33 lõikes 2 ja artikli 34 lõikes 2 sätestatud deklaratsioonid;

c) pädev asutus on teinud artikli 35 punktis a sätestatud kontrolli.

2. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 40 kohaldamist, ei täida taotleja toetuse saamise tingimusi, kui ilmneb, et ta on teadvalt esitanud käesoleva määruse artikli 34 lõikes 2 nimetatud saagideklaratsioonis valeandmeid. Kui toetus on juba välja makstud, tuleb see vastavalt määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 73 tagasi maksta.

Kui tooraine ei ole töödeldud energiatoodeteks artikli 33 lõike 2 punktis c nimetatud kuupäevaks, tuleb asjaomase saagi eest makstud toetus vastavalt määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 73 tagasi maksta ja põllumajandustootja arvatakse järgmisel aastal energeetiliste põllukultuuride toetuse saajate hulgast välja.

Artikkel 36a

Liikmesriigid võivad otsustada, et käesolevat jagu kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008.







8.

JAGU

Vabatahtlik heakskiitmissüsteem

Artikkel 37

Vabatahtlik heakskiitmissüsteem

1. Erandina artiklist 31 võivad liikmesriigid otsustada kasutusele võtta kokkuostjate ja esmatöötlejate (edaspidi “heakskiidetud ettevõtjad”) heakskiitmissüsteemi.

Liikmesriigid avaldavad esimeses lõigus osutatud otsuse selle kohaldamisele eelneva aasta 1. novembriks. 2007. aasta kohta avaldavad liikmesriigid oma otsuse siiski 1. märtsiks 2007.

Kui käesolevas jaos ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse esimest lõiku kohaldada otsustanud liikmesriikide suhtes käesoleva peatüki sätteid.

2. Kui liikmesriik on otsustanud kohaldada lõiget 1, võtab ta vastu vajalikud sätted ja rakendab vajalikke meetmeid, et tagada käesoleva peatüki sätete täitmine. Liikmesriigid sätestavad eelkõige ettevõtjate heakskiitmise tingimused, tagades vastavuse vähemalt järgmistele kriteeriumidele:

a) kokkuostjate puhul: i) haldussuutlikkus kokkuostjana tegutsemiseks ja artiklis 38 osutatud arvestuse pidamiseks; ii) tooraine tarnimise leping vähemalt ühe töötlejaga või piisavalt suured kaubandusega tegelemise kogemused;

b) esmatöötlejate puhul: i) haldussuutlikkus esmatöötlejana tegutsemiseks ja artiklis 38 osutatud arvestuse pidamiseks; ii) piisav tootmisvõimsus vähemalt ühe artikli 24 lõikes 1 osutatud energiatoote tootmiseks.

▼M12

3. Liikmesriigid kehtestavad heakskiidetud ettevõtjate heakskiitmise kontrolli menetluse enne lõikes 6 osutatud loetelu avaldamist.

▼M10

4. ►M12 Kui leitakse, et heakskiidetud ettevõtja ei täida käesolevas peatükis sätestatud kohustusi või käesoleva peatüki alusel vastu võetud siseriiklikke sätteid, või kui kokkuostja või esmatöötleja ei võimalda või ei hõlbusta pädevate asutuste tehtavaid kohapealseid kontrolle ja/või ei esita artiklis 38 osutatud teavet, määravad liikmesriigid asjakohaste karistuste kohaldamise. ◄ Karistuse määr arvutatakse rikkumise tõsidust silmas pidades ja proportsionaalselt artiklis 32 sätestatud nõuete täitmata jätmise tõttu minetatud tagatistele.

▼M12

5. Kui heakskiidetud ettevõtja ei vasta käesolevas peatükis esitatud nõuetele või siseriiklikele nõuetele raske hooletuse tõttu, võib liikmesriik tühistada oma heakskiidu enda poolt kindlaks määratud ajavahemikuks.

▼M10

6. Liikmesriigid avaldavad heakskiidetud kokkuostjate ja esmatöötlejate loetelu enne selle aasta 15. detsembrit, mis eelneb aastale, mille eest toetust antakse. 2007. aastaks antava toetuse puhul avaldatakse heakskiidetud kokkuostjate ja esmatöötlejate loetelu siiski hiljemalt 15. aprillil 2007.

▼M12

7. Kui liikmesriik otsustab kohaldada lõiget 1, makstakse toetust üksnes taotlejatele, kes on sõlminud lepingud heakskiidetud kokkuostjate või töötlejatega, tingimusel et need on asutatud liikmesriigis, kes on otsustanud kohaldada lõiget 1.

▼M10







9.

JAGU

Kontroll

Artikkel 38

Arvestuse pidamine

1. Liikmesriigi pädev asutus määrab kindlaks kokkuostjate, töötlejate või artikli 33 lõikes 1 osutatud taotlejate poolt peetavad arvestusdokumendid ja kõnealuste dokumentide täitmise sageduse, mis on vähemalt kord kuus.

2. Töötlejate puhul sisaldavad kõnealused arvestusdokumendid vähemalt järgmisi andmeid:

a) töötlemiseks ostetud toorainete kogused;

b) töödeldud tooraine kogused ning sellest saadud lõpp-, kaas- ja kõrvalsaaduste kogused ja liigid;

c) kadu töötlemisel;

d) hävitatud kogused ja hävitamise põhjused;

e) töötleja poolt müüdud või üle antud toodete kogused ja liigid ning saadud hinnad;

f) vajaduse korral edasitöötlejate nimed ja aadressid.

3. Kokkuostjate puhul sisaldavad kõnealused arvestusdokumendid vähemalt järgmisi andmeid:

a) kõigi käesoleva korra raames töötlemiseks ostetud ja müüdud toorainete kogused;

b) esmatöötlejate nimed ja aadressid.

4. Artikli 33 lõikes 1 nimetatud taotlejate puhul sisaldavad arvestusdokumendid vähemalt laoarvestust, mis võimaldab jälgida saake ja põllumajandusettevõttes töödeldavaid koguseid.

5. Kokkuostja või esmatöötleja pädev asutus kontrollib, et esitatud leping vastab artikli 24 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Kui kõnealused tingimused ei ole täidetud, teavitatakse sellest taotleja riigi pädevaid asutusi.

6. Artikli 24 lõikes 6 nimetatud toodete majandusliku väärtuse arvutamiseks võrdlevad asjaomased pädevad asutused lõikes 2 osutatud teabe põhjal kõigi energiatoodete väärtuste summat kõikide teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemisoperatsiooni käigus saadud toodete väärtuste summaga. Iga väärtus võrdub kõnealuse koguse ja eelmise turustusaasta jooksul registreeritud keskmiste tehasehindade korrutisega. Kui kõnealused hinnad ei ole kättesaadavad, määravad pädevad asutused asjakohased hinnad kindlaks eelkõige artikli 39 lõikes 1 osutatud teabe põhjal.

Artikkel 39

Töötlemise kontroll

1. Esmatöötlejad esitavad oma pädevatele asutustele nõutud teabe kõnealuse töötlemisahela kohta, eelkõige hindade ja toodetavate lõppsaaduste koguste määramiseks kasutatavate tehniliste töötluskoefitsientide kohta.

2. Kokkuostjate asukohaliikmesriikide pädevad asutused kontrollivad vähemalt 25 % nende territooriumil tegutsevatest kokkuostjatest, kes on valitud riskianalüüsi alusel. Kõnealune kontroll hõlmab füüsilist kontrolli ja äridokumentide inspekteerimist eesmärgiga kontrollida, kas tooraine kokkuost ja tarned on omavahel kooskõlas ning artiklis 32 sätestatud esma- ja teisejärguliste ning madalama järgu nõuete täitmist.

3. Töötlemise toimumiskohaks olevate liikmesriikide pädevad asutused kontrollivad artikli 24 lõike 1 ning esma- ja teisejärguliste ning madalama järgu nõuete täitmist vähemalt 25 protsendis nende territooriumil asuvates riskianalüüsi alusel valitud töötlejate ruumides. Kõnealune kontroll hõlmab vähemalt järgmist:

a) kõikide energiatoodete väärtuste summa võrdlus kõikide teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemisoperatsiooni käigus saadud toodete väärtuste summaga;

b) töötleja tootmissüsteemi analüüs, mis sisaldab füüsilist kontrolli ja äridokumentide inspekteerimist eesmärgiga kontrollida, et tooraine lõpp-, kaas- ja kõrvalsaaduste tarned oleksid kooskõlas.

Punktis b nimetatud kontrolli tegemisel lähtuvad pädevad asutused eelkõige kõnealuse tooraine tehnilistest töötluskoefitsientidest. Kui kõnealused koefitsiendid on sätestatud eksporti reguleerivates ühenduse õigusaktides, siis kohaldatakse neid koefitsiente. Kui ühenduse õigusaktides need puuduvad, kuid on sätestatud muud koefitsiendid, siis kohaldatakse muid koefitsiente. Kõigil muudel juhtudel toetutakse kontrollimisel töötleva tööstuse üldtunnustatud koefitsientidele.

4. Artikli 33 lõikes 1 osutatud töötlemisoperatsioonide puhul kontrollitakse 10 % riskianalüüsi alusel valitud taotlejatest, võttes arvesse järgmist:

a) toetuse summat;

b) töötlemiseks deklareeritud saaduste liike, eelkõige neid, mis ei ole üheaastased kultuurid;

c) põllumajanduslike maatükkide arvu;

d) arengut võrreldes eelmise aastaga;

e) eelmistel aastatel tehtud kontrolli tulemusi;

f) muid liikmesriikide määratud näitajaid, lähtudes esitatud deklaratsioonide tüüpilisusest.

5. Lõikes 4 osutatud kontroll sisaldab vähemalt järgmist:

a) kõikide energiatoodete väärtuste summa võrdlus kõikide teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemisoperatsiooni käigus saadud toodete väärtuste summaga;

b) tooraine põllumajandusettevõttes kasutamise või töötlemise võimaluste olemasolu.

6. Kui lõikes 4 nimetatud kontrolli käigus ilmneb eeskirjade eiramisi, teeb pädev asutus vastavalt määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 26 lõikele 3 samal aastal täiendava kontrolli ja sellest tulenevalt suurendab järgmisel aastal kohapeal kontrollitavate taotlejate protsenti.

7. Kui on sätestatud, et teatavaid lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud kontrollitoiminguid võib teha kontrollproovi korras, peab kõnealune proov tagama usaldusväärsuse ja tüüpilise kontrollitaseme.

8. Iga kohapealse kontrolli kohta koostatakse inspektori poolt allkirjastatud kontrollakt, kuhu on märgitud andmed tehtud kontrolli kohta. Eelkõige näidatakse aktis järgmist:

a) kontrolli kuupäev;

b) kohal olnud isikud;

c) kontrollitud ajavahemik;

d) kasutatud kontrollimeetodid, võimaluse korral ka viide valimimeetodile;

e) kontrolli tulemused.

Artikkel 40

Lisameetmed ja vastastikune abi

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva peatüki nõuetekohaseks kohaldamiseks kõik vajalikud täiendavad meetmed ja osutavad vajaduse korral vastastikust abi käesolevas peatükis sätestatud kontrolli tegemiseks. Kui käesolevas peatükis ei sätestata asjakohaseid vähendamisi ja väljaarvamisi, võivad liikmesriigid kohaldada asjakohaseid siseriiklikke karistusi toetuse maksmise menetlusega seotud turuosaliste suhtes.

2. Liikmesriigid osutavad üksteisele vastastikust abi tõhusa kontrolli tagamiseks ning võimaldavad esitatud dokumentide ehtsuse ja vahetatud andmete täpsuse kontrollimist vajalikus või käesoleva peatükiga nõutud ulatuses.

▼M10 —————

▼M16 —————

▼B







10. PEATÜKK

SEEMNETOETUS

Artikkel 46

Sertifitseeritud seeme

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 99 kohaldamisel määratakse toetust vastavalt käesoleva määruse artiklitele 47—50 direktiivides 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ ja 2002/57/EÜ määratletud ja nimetatud direktiivides osutatud nõuetele ja tingimustele vastava eliitseemne ja ametlikult sertifitseeritud seemne tootmise eest.

Artikkel 47

Seemne tootmine

1. Seeme on toodetud:

(a) seemnetootmisettevõtte või sordiaretaja ja seemnekasvataja vahel sõlmitud seemnekasvatust käsitleva lepingu alusel,

(b) otse seemnetootmisettevõtte või sordiaretaja poolt; sellist tootmist tõendatakse seemnekasvatust käsitleva deklaratsiooniga.

2. Lõikes 1 osutatud seemnetootmisettevõtted ja sordiaretajad on liikmesriigi poolt heakskiidetud või registreeritud. Liikmesriigi heakskiit või registreerimine kehtib kogu ühenduses.

3. Seemnetootmisettevõte või sordiaretaja, kes kasvatab seemet või laseb seemet kasvatada teises liikmesriigis kui see, kus ta on heakskiidetud või registreeritud vastavalt lõikele 2, peab nõudmise korral edastama kõnealusele teisele liikmesriigile abi saamise õiguse kontrollimiseks vajaliku teabe.

Artikkel 48

Abikõlblikud territooriumid

Iga liikmesriik annab abi ainult seemne puhul, mis on koristatud tema territooriumil selle kalendriaasta jooksul, millal algab turustusaasta, milleks abi on määratud.

Abi antakse kõikidele seemnekasvatajatele tingimustel, mis tagavad abisaajate võrdse kohtlemise nende asukohast ühenduses sõltumata.

Artikkel 49

Seemne turustamine

Abi antakse ainult juhul, kui abi taotleja on hiljemalt koristusaastale järgneva aasta 15. juuniks seemne külvamiseks turustanud. “Turustatud” tähendab kauba kättesaadavana või laos hoidmist, müügiks väljapanekut või müügiks pakkumist, müüki või tarnimist teisele isikule.

▼M4

Artikkel 49a

Ettemaksed

Liikmesriigid võivad teha ettemakseid seemnekasvatajatele alates turustusaasta 1. detsembrist. Need maksed peavad olema proportsionaalsed juba turustatud külviseemnekogustega artikli 49 tähenduses, tingimusel et kõik 10. peatüki tingimused on täidetud.

▼M15

Artikkel 50

Cannabis sativa L. sordid

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 99 lõike 4 alusel on toetuskõlblikud Cannabis sativa L. sordid, mis, on loetletud ühises põllumajandustaimesortide kataloogis toetuse maksmise aasta 15. märtsil ja avaldatud nõukogu direktiivi 2002/53/EÜ artikli 17 kohaselt, välja arvatud sordid “Finola” ja “Tiborszallasi”.

▼B







11. PEATÜKK

PÕLLUKULTUURIDE PINDALATOETUS







1. JAGU

Põllukultuuride pindalatoetuse saamise üldsätted

Artikkel 51

Abikõlblik maa

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 peatüki 10 kohaldamisel tähendab:

(a) “püsikarjamaa” püsikarjamaad komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 2 punkti 2 tähenduses;

(b) “püsikultuurid” püsikultuure komisjoni määruse (EÜ) nr 795/2004 artikli 2 punkti c tähenduses.

2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 108 esimese lõike kohaldamisel on 2003. aastal püsikarjamaa maa, mida:

(a) põllumajandustootja on oma 2003. aasta abitaotluses püsikarjamaana deklareerinud, ja

(b) põllumajandustootja ei ole oma 2003. aasta abitaotluses deklareerinud, välja arvatud juhul kui saab tõendada, et see maa ei olnud 2003. aastal püsikarjamaa.

3. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 108 teisele lõikele võivad liikmesriigid nimetatud artikli esimesest lõikest teha erandi ainult järgmistel tingimustel:

(a) alade puhul, mis on hõlmatud restruktureerimiskavaga, määratletud kui “ametiasutuste kehtestatud muudatus talumajapidamise struktuuris ja/või maa-alal, mis vastab toetuse saamise tingimustele”, võtavad liikmesriigid meetmeid selleks, et vältida põllukultuuride pindalatoetuse kõlbliku põllumajandusmaa koguala olulist kasvu; need meetmed võivad eelkõige hõlmata tasakaalustava meetmena varem toetuskõlblike alade tunnistamist toetuskõlbmatuks; maa, mida liikmesriigid ümberkorraldamisprogrammi alusel uuena tunnistavad toetusekõlblikuks, ei ole pindalalt üle 5 % suurem sama kava alusel toetusekõlbmatuks tunnistatud maast;

(b) mõne vormi riikliku sekkumise korral, kui sellise sekkumise tulemusel kasvatab talupidaja oma tavapärase põllumajandustegevuse jätkamiseks põllukultuure varem toetuskõlbmatuks tunnistatud maal ja kui kõnealune sekkumine tähendab, et esialgselt toetuskõlblik maa lakkab olemast toetuskõlblik, ei või liikmesriigid ajutiselt ega alaliselt suurendada oma toetuskõlblikku põllumajandusmaad rohkem kui 0,1 % võrra kogu nende baaskülvipinnast;

(c) kui põllumajandustootja esitab asjakohased ja objektiivsed põhjused talumajapidamises toetusekõlbmatu maa vahetamise kohta toetusekõlbliku maa vastu, teeb liikmesriik kindlaks, et sellisest vahetusest keeldumiseks ei ole mõjuvaid põhjuseid eelkõige keskkonnariskide seisukohalt ning tõestab komisjonile esitatavas kavas, et toetuskõlblike alade kogupindala jääb muutumatuks; selle talumajapidamise toetuse saamise tingimustele vastava põllumaa kogupindala ei tohi vahetuse tulemusel mitte mingil juhul suureneda; liikmesriigid kehtestavad sellistest vahetustest etteteatamise ja nende heakskiitmise süsteemi.

Artikkel 52

Maksmise tingimused

Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, põllukultuuride pindalatoetusi makstakse ainult alade suhtes:

(a) mis asuvad piirkondades, mis ilmastikutingimuste ja põllumajandusega tegelemise seisukohalt sobivad põllukultuuride kasvatamiseks; liikmesriigid on pädevad otsustama, et piirkond ei sobi teatavate põllukultuuride tootmiseks;

(b) kus põllukultuuri kasvatatakse normaalsetes kasvutingimustes vähemalt kuni õitsemisperioodi alguseni.

Kõva nisu kasvatatakse vastavalt kohalikele normidele vähemalt kuni 30. juunini toetuse saamise aastal, kui saaki ei koristata täisküpsena enne seda kuupäeva.

Artikkel 53

Summa piirkonna kohta

1. Kui põllumajandustootja pindalatoetuse kõlblikud alad asuvad mitmes tootmispiirkonnas, määratakse makstav summa kindlaks iga taotluses sisalduva ala asukoha põhjal.

2. Liikmesriikidel, kes käsitlevad eraldi maisi piirkondades, kus seda kasvatatakse peamiselt silo tootmiseks, on lubatud kohaldada selle piirkonna söödateravilja saagist kõnealuse piirkonna kõikide maisikasvatusalade suhtes.







2. JAGU

Teatavate põllukultuuride erisätted

Artikkel 54

Silotaimed

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 100 lõike 3 kohaldamisel tähendavad silotaimed peamiselt kõrrelistest heintaimedest koosnevat vähemalt kord aastas haljasmassina koristatud ja suletud keskkonnas anaeroobse käärimise teel säilitamiseks mõeldud kultuuri.

Kõnealuse turustusaasta jooksul direktiivi 66/401/EMÜ kohaselt sertifitseeritud rohuseemne kasvatamiseks registreeritud maatükid ei vasta pindalatoetuse saamise tingimustele.

2. Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse silotaimede suhtes, välja arvatud artikli 52 lõike 1 punkti b õitsemisega seotud tingimus.

3. IV lisa kohaselt silotaimede jaoks konkreetsed piirkonnad sätestanud liikmesriikide põllumajandustootjad vastavad silotaimedega seotud pindalatoetuse andmise tingimustele.

Artikkel 55

Kõva nisu

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 105 sätestatud abitaotlused kõva nisu lisa- ja eritoetuse jaoks kehtivad ainult siis, kui:

(a) sama arvu kõvanisu all olevate hektarite kohta on esitatud ka määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 101 osutatud pindalatoetuse taotlus;

(b) on kasutatud vastavalt nõukogu direktiivile 66/402/EMÜ sertifitseeritud seemne miinimumkogust.

2. Liikmesriigid määravad kindlaks ja teatavad põllumajandustootjatele kasutatava sertifitseeritud seemne miinimumkoguse enne abi määramise aastale eelneva aasta 1. oktoobrit vastavalt asjaomase liikmesriigi põllumajandustavale.

Artikkel 56

Kiu tootmiseks kasvatatav lina ja kanep

1. Kiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi eest pindalatoetuse maksmise eeltingimusteks on:

(a) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 106 lõikes 1 osutatud lepingu või kohustuse koopia esitamine hiljemalt 15. septembriks aastal, mille eest toetus antakse, või liikmesriigi kehtestatud varasemaks kuupäevaks;

▼M15

(b) kiu tootmiseks kasvatatava kanepi puhul selliste sortide seemne kasutamine, mis on loetletud ühises põllumajandustaimesortide kataloogis toetuse andmise aasta 15. märtsil ja avaldatud nõukogu direktiivi 2002/53/EÜ artikli 17 kohaselt, välja arvatud sordid “Finola” and “Tiborszallasi”, ja mille seeme on sertifitseeritud vastavalt nõukogu direktiivile 2002/57/EÜ.

▼B

2. Pindalatoetuse maksmiseks kiu tootmiseks kasvatatava kanepi eest võivad liikmesriigid kindlaks määrata külvi alammäära vastavalt heale kanepikasvatustavale.

Artikkel 57

Külvikuupäev

Erandina määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklist 109 võivad liikmesriigid edasi lükata käesoleva määruse VIII lisas loetletud kultuuride külvi lõppkuupäeva asjaomaste liikmeriikide määratletud ja nimetatud lisas täpsustatud piirkondades asuvates vööndites, ent mitte hilisemaks kui 15. juunini.







3. JAGU

Baaskülvipinnad, võrdlussaagised ja ülemmäärad

Artikkel 58

Niisutatud ja niisutamata maa

1. Kui piirkonnajaotuskavad näevad vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 103 ette erinevad saagised niisutatud ja niisutamata maa puhul, sätestavad liikmesriigid eeskirjad, mille abil määratakse kindlaks, kas alasid turustusaastal jooksul niisutatakse. Eelkõige sätestatakse:

(a) põllukultuuride nimekiri, mille jaoks võib maksta pindalatoetusi niisutatud maadelt saadud saagi puhul ettenähtud määra alusel;

(b) niisutusseadmete kirjeldus, mis peavad põllumajandustootjal olema; seadmed peavad vastama asjaomasele pindalale ja võimaldama piisava veevarustuse taimede normaalseks arenguks kasvuperioodil;

(c) asjakohane niisutusperiood.

2. Lõiget 1 ei kohaldata “regadío” tootmispiirkonnas Hispaanias ja muude alade suhtes, kus maatükkide niisutamine on ajalooline eripära ning võimaldab neid eristada ja loetleda.

Artikkel 59

Baaskülvpindala ületamine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 102 osutatud piirkondliku baaskülvipinna võimaliku ületamise kindlaksmääramiseks võtab asjaomase liikmesriigi pädev asutus arvesse:

(a) käesoleva määruse IV lisas kindlaksmääratud piirkondlikku baaskülvipinda;

(b) nende alade summat, mille kohta iga teravilja osas on kõnealuses piirkonnas esitatud pindalatoetuse taotlused koos vastava kohustusliku tootmisest kõrvalejätmisega määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 71 kohaldamisel.

Vabatahtlikult tootmisest kõrvalejäetud alad kuuluvad alade hulka, mis ei ole niisutatud, või maisi ja/või silotaimede all olevate alade hulka.

2. Nende alade summa, mille kohta on esitatud toetusetaotlused, ei hõlma alasid või alade osi, mille kohta esitatud taotlused on halduskontrolli tulemusena osutunud selgelt õigustamatuks.

Vajaduse korral võetakse arvesse ala, mis on kindlaks määratud vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 1782/2003 artiklile 23 tehtud kohapealse kontrolli käigus.

3. Alad, millele on vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükile külvatud põllukultuure ja mida on kasutatud abitaotluste alusena vastavalt nimetatud määruse IV jaotise 12. peatükile, lisatakse esitatud taotlustega hõlmatud alade hulka pärast kohandamist vastavalt lõikele 2.

4. Pindala ületamine arvutatakse vastavalt VI lisa tabelile.

Artikkel 60

Kõva nisu piiratud pindala ületamine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 105 lõikes 1 osutatud pindalatoetuse lisatoetuse kõlbliku kõva nisu piiratud ala ületamise kindlaksmääramiseks võtavad liikmesriigi pädevad asutused arvesse nende alade summat, mille kohta on esitatud kõva nisu pindalatoetuse lisatoetuse taotlused ja mida on kohaldatud vastavalt käesoleva määruse artikli 59 lõikele 2 ning mida on vajaduse korral vähendatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 105 lõikele 1.

2. Lõiget 1 kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 105 lõikes 3 sätestatud kõva nisu eriabi kõlbliku tagatud maksimumala ületamise kindlaksmääramisel.

Artikkel 61

Pindala ületamise lõplik määr ja vähendamise koefitsient

▼M10

1. Kui leitakse, et artiklites 59 ja 60 osutatud pindalasid on ületatud, määrab asjaomane liikmesriik enne põllumajandustootjatele toetuse maksmist ja hiljemalt järgmise aasta 31. jaanuariks ületamise lõpliku määra sajandikeni ümardatuna.

▼B

2. Sel viisil kindlaksmääratud ületamise lõplikku määra kasutatakse ala proportsionaalseks vähendamiseks:

(a) põllukultuuri pindalatoetuse arvutamisel vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõikele 1;

(b) selle lisatoetuse ja kõva nisu eriabi arvutamisel vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 105 ja pärast selle määruse artikli 102 lõike 1 kohaldamist.

Artikkel 62

Osa-baaskülvipinnad

▼M8

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõike 5 kohaldamisel määravad liikmesriigid hiljemalt selle aasta 1. septembriks, mille jaoks pindalatoetust taotletakse, kindlaks järgmise:

▼B

(a) jaotatava riikliku baaskülvipinna;

(b) kriteeriumid, mille kohaselt liikmesriigid kehtestavad osa-baaskülvipinnad;

(c) osa-baaskülvipinnad (number, nimi ja pindala);

(d) üksikasjalikud eeskirjad ületamise korral kohaldatavate meetmete koondamiseks.

Artikkel 63

Toetussumma ülemmäär

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõikes 2 sätestatud toetuste ülemmäära ületamise ja asjakohase vähenduskoefitsiendi kindlaksmääramisel liikmesriikide pädevad asutused arvesse nimetatud määruse artikli 102 lõikes 1 ja artikli 105 lõikes 2 sätestatud toetuskõlblike alade proportsionaalset vähendamist.







4. JAGU

Maa tootmisest kõrvaldamine

▼M8

Artikkel 64

Määratlus

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 kohaldamisel tähendab “maa tootmisest kõrvaldamine” kõnealuse määruse artikli 108 alusel pindalatoetuse kõlbliku maa-ala söötijätmist.

▼B

Artikkel 65

Tingimused

1. Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 795/2004 artiklit 32.

2. Erandina määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõikest 9 võib Malta aastateks 2005 ja 2006 kehtestada minimaalseks toomisest kõrvaldatud maatükiks alla 0,1 ha ja 10 meetri laiuse maatüki.

Artikkel 66

Piirkonniti rühmitamine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 jaotises II nimetatud abitaotlused rühmitatakse piirkonniti vastavalt nimetatud määruse artiklis 103 osutatud piirkonnajaotuskavala.

2. Igale pindalatoetuse taotlusele peab vähemalt asjaomases tootmispiirkonnas haritavate hektarite arvu poolest vastama samas tootmispiirkonnas maa tootmisest kõrvalejätmise deklaratsioon.

3. Liikmesriik võib sätestada vastavalt kehtestatud objektiivsetele kriteeriumidele erandi lõikest 2.

4. Erandina lõikest 2 võib pindalatoetuse taotlusele vastav kohustuslik maa tootmisest kõrvalejätmine toimuda täielikult või osaliselt:

(a) Hispaanias “secano” piirkonnas “secano” ja “regadío” tootmispiirkondades asuvate põllumajandusettevõtete puhul;

(b) teistes tootmispiirkondades, kui tootmisest kõrvalejäetavad alad asuvad nende tootmispiirkondade naabruses, kus asuvad haritavad alad.

5. Lõigete 3 ja 4 kohaldamisel tuleb tootmisest kõrvalejäetavaid alasid kohandada, et võtta arvesse saagiste erinevusi seoses toetuse arvutamiseks kasutavate tootmisest kõrvalejätmisega asjaomastes piirkondades. Selle lõike kohaldamine ei põhjusta siiski kohustusejärgsest väiksema arvu hektarite tootmisest kõrvalejätmist.

Artikkel 67

Liblikõielised söödakultuurid

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõike 3 teise taande kohaldamisel tähendab “liblikõieline söödakultuur” maatükki, millele on külvatud üks või mitu käesoleva määruse VII lisas loetletud liblikõielistest söödakultuuridest. Teravilja ja/või kõrreliste heintaimede segu külvamine on lubatud tingimusel, et:

(a) maatükile külvatakse peamiselt liblikõielisi söödakultuure;

(b) neid ei ole võimalik eraldi koristada.

Kui mahepõllumajanduslikult toodetud põllukultuuridele liikmesriikide kehtestatud eriliste piirkondlike keskkonnastandarditega sätestatakse liblikõieliste söödakultuuride külvipindade ülemmäär, loetakse punktis a sätestatud tingimus, mis käsitleb maatükke, millele on külvatud peamiselt liblikõielisi söödakultuure, täidetuks, kui liikmesriigi poolt sätestatud ülemmäära järgitakse vähemalt 85 % ulatuses.

2. Maatükid, millele lõike 1 kohaselt külvatud liblikõielised söödakultuurid vastavad 15. jaanuarist kuni 31. augustini nõukogu määrusega (EÜ) nr 1786/2003 ( 33 ) ettenähtud toetuskava tingimustele, ei vasta pindalatoetuse saamise tingimustele.

Artikkel 68

Vabatahtlikult tootmisest kõrvaldatud maa toetused

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõike 6 tähenduses nimetatud määruse artikli 66 kohaldamisel lubavad liikmesriigid põllumajandustootjatel tootmisest kõrvaldada vähemalt 10 % maast, mille eest taotletakse põllukultuuride pindalatoetust ja mida ei kasutata maa tootmisest kõrvaldamise toetusele õiguse andmiseks. Liikmesriik võib määrata suuremad protsendimäärad, võttes arvesse eriolukordi ja tagades põllumaa piisava kasutamise.

Turustusaastast 2005/2006 vabatahtliku maa tootmisest kõrvaldamise baastoetuseks on 63.00 eurot/tonn. Kui niisutatava ja mitteniisutatava maa suhtes on kehtestatud erinev saagikus, kohaldatakse niisutamata maa tootmisest kõrvaldamise toetust.

Liikmesriigid kohaldavad tootmisest kõrvaldatud maa eriolukorrale vastavaid vajalikke meetmeid, et tagada alade hea põllumajandusliku ja keskkonnaalase olukorra säilimine ja keskkonna kaitse.







5. JAGU

Teatamine

▼M10

Artikkel 69

Teatamine

Kui leitakse, et artiklites 59 ja 60 osutatud pindalasid on ületatud, fikseerib asjaomane liikmesriik enne põllumajandustootjatele toetuse maksmist ja hiljemalt järgmise aasta 31. jaanuariks ületamise lõpliku määra ning teatab sellest komisjonile hiljemalt järgmise aasta 31. jaanuariks. Baaskülvipinna ületamise määra arvutamisel kasutatavad andmed edastatakse VI lisas esitatud vormi kasutades.

▼B







12. PEATÜKK

LAMBA- JA KITSEKASVATUSE LISATASUD







1. JAGU

Otsetoetused

Artikkel 70

Taotlused ja ooteaeg

1. Lisaks määruse (EMÜ) nr 1782/2003 II jaotise 4. peatükis sätestatud ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi nõuetele (“ühtne süsteem”) peavad põllumajandustootjad uttede ja kitsede kohta lisatasude saamise taotlustes märkima, kas nad turustavad selle aasta jooksul, mille kohta lisatasu taotletakse, lambapiima või lambapiimatooteid.

2. Ute- ja emaskitsepidajatele makstava lisatasu taotlused esitatakse liikmesriigi määratud asutusele kindlaksmääratud ajavahemikul, mis algab 1. novembril enne selle aasta algust ja lõpeb 30. aprillil pärast selle aasta algust, mille kohta taotlused esitatakse.

Ühendkuningriik võib Põhja-Iirimaal siiski kehtestada Suurbritannia suhtes kehtestatud ajavahemikust erineva ajavahemiku.

3. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 115 lõikes 1 osutatud loomapidamisaeg, mille jooksul põllumajandustootja kohustub oma põllumajandusettevõttes pidama sellist arvu uttesid ja/või emaskitsi (“ooteaeg”), mille suhtes on taotletud lisatasu, on 100 päeva alates lõikes 2 osutatud taotluste esitamise ajavahemiku viimasele päevale järgnevast esimesest päevast.

Artikkel 71

Kitselisatasu saamise tingimustele vastavad piirkonnad

X lisas loetletud piirkonnad vastavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 113 lõikes 2 osutatud kriteeriumidele.

Liikmesriigid kontrollivad siiski korrapäraselt, kas kõik nende territooriumil asuvad ja X lisas loetletud piirkonnad jätkavad nimetatud kriteeriumidele vastamist. Nimetatud kontrollimise tulemuste alusel teatavad liikmesriigid komisjonile X lisasse muudatuste sisseviimise vajadusest enne muudatuste kohaldamise aastale eelneva aasta 31. juulit. Teatises on eelkõige näidatud X lisas loetletud alad või nende osad, mis ei vasta enam määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 113 lõikes 2 osutatud kriteeriumidele, ning nendele kriteeriumidele tegelikult vastavad alad, mis ei ole veel X lisas loetletud. Võimalike uute alade puhul teatab liikmesriik komisjonile nende esitamise üksikasjalikud põhjendused.

Artikkel 72

Täiendava lisatasu taotlus ning kitsede lisatasu taotlus

1. Täiendava lisatasu või kitsede lisatasu saamiseks peab põllumajandustootja, kelle põllumajandusettevõtte põllumajandusmaast asub vähemalt 50 %, kuid alla 100 % määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 osutatud piirkondades või käesoleva määruse X lisas loetletud piirkondades, esitama deklaratsiooni või deklaratsioonid, millele on märgitud põllumajandustootja maade asukoht, vastavalt käesoleva artikli lõiketele 2 ja 3:

2. Põllumajandustootja, kes peab igal aastal esitama deklaratsiooni oma põllumajandusettevõtte põllumajanduslike kõlvikute üldpindala kohta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 22 lõikega 1 ettenähtud pindalatoetuse taotluse vormis, märgib kõnealusesse deklaratsiooni need põllumajanduslikud maatükid, mis asuvad vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 või X lisas loetletud piirkondades;

Põllumajandustootja, kes ei pea esitama esimeses lõikes osutatud deklaratsiooni, esitab igal aastal erideklaratsiooni, kasutades vajaduse korral ühtse süsteemiga ettenähtud põllumajanduslike maatükkide identifitseerimissüsteemi.

Põllumajandustootja märgib kõnealusesse erideklaratsiooni kogu selle maa asukoha ja pindala, mida ta mis tahes korra alusel omab, rendib või kasutab, ning teatab üksikasjad põllumajanduslike maatükkide kohta, mis asuvad kas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 või X lisas loetletud piirkondades. Liikmesriigid võivad ette näha, et uttede ja/või kitsede lisatasu taotlusele tuleb lisada erideklaratsioon. Liikmesriigid võivad ka ette näha, et erideklaratsioon esitatakse ühtse toetuse taotluse vormis.

3. Pädev riigiasutus võib nõuda kinnisasja omandiõigust kinnitavat dokumenti, rendilepingut või põllumajandustootjate kirjalikku kokkulepet ning vajaduse korral tõendit kohalikult või piirkondlikult asutuselt, kes on andnud põllumajandusmaa asjaomase põllumajandustootja kasutusse. Tõendis märgitakse põllumajandustootja kasutusse antud maa pindala ning vastavalt kas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 või X lisas loetletud piirkondades asuvad maatükid.

Artikkel 73

Rändkarjatamisega tegelevad põllumajandustootjad

1. Põllumajandustootjad, kelle põllumajandusettevõtete registreeritud aadressid on ühes määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõike 2 punktis b osutatud geograafilistes piirkondadest ja kes soovivad saada täiendavat lisatasu, peavad lisatasutaotluses märkima:

(a) koha või kohad, kus jooksval aastal toimub rändkarjatamine;

(b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõike 2 punktis a osutatud ja jooksvaks aastaks ettenähtud vähemalt 90päevase ajavahemiku.

2. Lõikes 1 nimetatud põllumajandustootjate lisatasutaotlustega peavad kaasas olema dokumendid, mis tõendavad rändkarjatamise tegelikku toimumist kahe eelnenud aasta jooksul, välja arvatud vääramatu jõu või nõuetekohaselt põhjendatud kariloomadega seotud põllumajandustootjast sõltumatute asjaolude korral, ja eelkõige rändkarjatamise koha kohaliku või piirkondliku ametiasutuse tõend, millega kinnitatakse, et rändkarjatamine on tõesti kestnud vähemalt 90 päeva järjest.

Liikmesriigid tagavad taotluste halduskontrolliga, et lisatasutaotluses märgitud rändkarjatamise koht asub tõepoolest määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 osutatud piirkonnas.

Artikkel 74

Lisatasu saamise tingimustele vastamine

1. Põllumajandustootjatele makstakse lisatasusid tema põllumajandusettevõttes kogu artikli 70 lõikes 3 osutatud loomapidamisaja jooksul peetud uttede ja/või emaskitsede arvu põhjal.

2. Lisatasu saamise tingimustele vastavatena käsitatakse loomi, kes ooteaja viimasel päeval vastavad määruse (EMÜ) nr 1782/2003 artiklis 112 osutatud määratlustega ettenähtud tingimustele.

Artikkel 75

Lambapiima või lambapiimatooteid turustavate tootjate nimekiri

Iga aasta kohta koostavad liikmesriigid hiljemalt ooteaja 30. päeval lambapiima ja lambapiimatooteid turustavate tootjate nimekirja artikli 70 lõikes 1 osutatud põllumajandustootjate deklaratsioonide alusel.

Liikmesriigid võtavad nimekirja koostamisel arvesse kontrollimiste tulemusi ja kõiki muid pädevale asutusele kättesaadavaid teabeallikaid, eelkõige töötlejatelt või turustajatelt saadud teavet põllumajandustootjate poolt turustatava lambapiima või lambapiimatoodete kohta.

▼M8

Artikkel 76

Teavitamine

Liikmesriigid teavitavad komisjoni hiljemalt iga aasta 31. oktoobriks kõikidest muudatustest määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 2 ja käesoleva määruse artiklis 73 osutatud nende geograafiliste piirkondade nimekirjas, kus tegeldakse rändkarjatamisega.

▼B







2. JAGU

Piirangud, varud ja loovutamised

Artikkel 77

Tasuta saadud õigused

Kui põllumajandustootja on omandanud lisatasu saamise õigused riigi varudest tasuta, ei ole tal lubatud oma õigusi kolme järgmise aasta jooksul loovutada või ajutiselt üle anda, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel.

Artikkel 78

Õiguste kasutamine

1. Õigused saanud põllumajandustootja võib õigusi ise kasutada ja/või anda need ajutiselt üle teisele põllumajandustootjale.

2. Kui põllumajandustootja ei ole aasta jooksul kasutanud miinimumprotsenti oma õigustest, mis on kindlaks määratud vastavalt lõikele 4, loovutatakse kasutamata jäänud osa riigi varudesse, välja arvatud järgmistel juhtudel:

(a) kui põllumajandustootjad, kellel on kuni 20 lisatasu saamise õigust, ei ole kahel järjestikusel kalendriaastal kasutanud miinimumprotsenti oma õigustest, loovutatakse viimasel kalendriaastal kasutamata jäänud osa riigi varudesse;

(b) kui põllumajandustootja osaleb komisjoni poolt tunnustatud ekstensiivistamisprogrammis;

(c) kui põllumajandustootja osaleb komisjoni poolt tunnustatud ennetähtaegselt pensionile jäämise kavas, mille puhul õiguste loovutamine ega/või ajutine üleandmine ei ole kohustuslik;

(d) nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel.

3. Õigusi on võimalik ajutiselt üle anda ainult tervete aastate kaupa, kusjuures üleandmine peab hõlmama vähemalt artikli 79 lõikega 1 ettenähtud miinimumarvu loomi. Iga ajutise üleandmise perioodi lõpuks, mis ei tohi ületada kolme järjestikust aastat, saab põllumajandustootja, välja arvatud õiguste loovutamise korral, kõik õigused tagasi vähemalt kaheks järjestikuseks aastaks. Kui põllumajandustootja ei kasuta kummalgi aastal ära vähemalt miinimumprotsenti lõikes 4 sätestatud õigustest, võtab liikmesriik, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel, põllumajandustootja poolt kasutamata jäänud õigused tagasi ja suunab need igal aastal riigi varudesse.

Põllumajandustootjate jaoks, kes osalevad komisjoni poolt tunnustatud ennetähtaegselt pensionile jäämise kavades, võivad liikmesriigid nimetatud kavade alusel toimuvat ajutise üleandmise kogukestust pikendada.

Põllumajandustootjatel, kes on kohustunud osalema ekstensiivistamisprogrammis kooskõlas nõukogu määruse (EMÜ) nr 2078/92 ( 34 ) artikli 2 lõike 1 punktis c nimetatud meetmega või kooskõlas määruse (EÜ) nr 1257/1999 artiklitega 22 ja 23, ei ole lubatud kogu osalemise jooksul oma õigusi ajutiselt üle anda ega/või loovutada. Seda sätet ei kohaldata juhul, kui programm võimaldab õiguste loovutamist ja/või ajutist üleandmist põllumajandustootjatele, kelle osalemine muus programmis kui käesolevas lõigus osutatus eeldab õiguste saamist.

4. Lisatasu saamise õigustest tuleb ära kasutada vähemalt 70 %.

Liikmesriigid võivad seda määra tõsta 100 %-ni. Liikmesriigid teatavad eelnevalt komisjonile protsendimäära, mida nad kavatsevad kohaldada.

Artikkel 79

Õiguste loovutamine ja ajutine üleandmine

1. Liikmesriigid võivad oma tootmisstruktuuri alusel ette näha selliste lisatasu saamise õiguste miinimumarvu, mida võib osaliselt loovutada ilma põllumajandusettevõtte üleandmiseta. See arv ei tohi ületada kümmet lisatasu saamise õigust.

2. Lisatasu saamise õiguste loovutamine ja nende ajutine üleandmine jõustub alles pärast seda, kui õigused loovutav ja/või üleandev põllumajandustootja ning nimetatud õigused saav põllumajandustootja on neist liikmesriigi pädevatele ametiasutustele teatanud.

Selline teatamine toimub liikmesriigi määratud tähtaja jooksul kuni kuupäevani, mil kõnealuses liikmesriigis lõpeb lisatasu taotlusperiood, välja arvatud juhul, kui õiguste loovutamine toimub pärimise kaudu. Sel juhul peab õigused saav põllumajandustootja esitama vajalikud dokumendid selle kohta, et ta on surnud põllumajandustootja õiguste pärija

3. Õiguste loovutamise korral ilma põllumajandusettevõtte üleandmiseta ei tohi hüvituseta riigi varudele loovutavate õiguste arv mingil juhul olla väiksem kui üks.

Artikkel 80

Individuaalülemmäära muutmine

Lisatasu saamise õiguste loovutamiseks või ajutiseks üleandmiseks määravad liikmesriigid uue individuaalülemmäära ja teatavad asjaomastele põllumajandustootjatele hiljemalt 60 päeva jooksul pärast selle tähtaja viimast päeva, mille jooksul põllumajandustootja taotluse esitas, kui palju lisatasu saamise õigusi neile on lubatud.

Esimest lõiget ei kohaldata juhul, kui õiguste loovutamine toimub pärimise kaudu artikli 79 lõikes 2 osutatud tingimustel.

Artikkel 81

Põllumajandustootjad, kes ei ole kasutatava maa omanikud

Ainult riigi või ühisomanduses olevat maad kasutavad põllumajandustootjad, kes otsustavad lõpetada nimetatud maa kasutamise karjatamiseks ja loovutada kõik oma õigused mõnele teisele põllumajandustootjale, võrdsustatakse oma põllumajandusettevõtet müüvate või üleandvate põllumajandustootjatega. Kõigil teistel juhtudel võrdsustatakse sellised põllumajandustootjad ainult lisatasu saamise õigust loovutavate põllumajandustootjatega.

Artikkel 82

Loovutamine riigi varude kaudu

Kui liikmesriigid on ette näinud, et õiguste loovutamine peab toimuma riigi varude kaudu, kohaldavad nad käesoleva peatüki sätetega analoogseid siseriiklikke õigusnorme. Sellistel juhtudel:

(a) võivad liikmesriigid ette näha ajutise üleandmise riigi varude kaudu;

(b) jõustub lisatasu saamise õiguste punkti a alusel loovutamise või ajutise üleandmise korral varudesse loovutamine alles pärast liikmesriigi pädevate asutuste teadet õigusi loovutavale ja/või üleandvale põllumajandustootjale ja üleandmine varudest teisele põllumajandustootjale jõustub alles pärast asutuste teadet sellele põllumajandustootjale.

Lisaks tagatakse esimeses lõikes osutatud siseriiklike õigusnormidega määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 117 lõike 2 teise lõiguga hõlmamata õiguste osa tasakaalustamine liikmesriigi maksega, mis vastab maksele, mis oleks tõenäoliselt tulenenud õiguste otseloovutamisest põllumajandustootjate vahel, võttes eelkõige arvesse tootmissuunda asjaomases liikmesriigis. See makse võrdub maksega, mida nõutakse riigi varudest samaväärseid õigusi saavatelt põllumajandustootjatelt.

Artikkel 83

Individuaalpiirangute arvutamine

Lisatasu saamise õiguste individuaalpiirangute esialgsel arvutamisel ja hilisemate kohanduste korral kasutatakse ainult täisarve.

Kui aritmeetiliste arvutuste lõpptulemus ei ole täisarv, kasutatakse lähimat täisarvu. Kui aga arvutuste tulemus jääb täpselt täisarvude vahele, kasutatakse suuremat täisarvu.

Artikkel 84

Teavitamine

▼M8

1. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igal aastal enne 1. jaanuari kõigist muudatustest määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 117 lõike 2 kohaselt riigi varudesse tagastatava ülekantud lisatoetusõiguste osas ning, kui see on kohaldatav, nimetatud määruse artikli 117 lõike 3 kohaselt võetud meetmetest.

▼B

2. ►M8 Liikmesriigid esitavad komisjonile XIII lisas sätestatud tabeli kujul hiljemalt iga aasta 30. aprilliks: ◄

(a) eelmisel aastal ilma põllumajandusettevõtte üleandmiseta õiguste loovutamisel riigi varudesse hüvitiseta loovutatud lisatasu saamise õiguste arvu;

(b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 118 lõikes 2 osutatud kasutamata lisatasu saamise õiguste arvu, mis on eelmisel aastal loovutatud riigi varudesse;

(c) eelmisel aastal määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 118 lõike 3 alusel määratud lisatasu saamise õiguste arvu;

(d) eelmisel aastal ebasoodsamate piirkondade põllumajandustootjatele riigi varudest antud lisatasu saamise õiguste arvu.

▼M8 —————

▼B







3. JAGU

Lisatoetused

Artikkel 85

Lisatoetused

Nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklit 71 kohaldavad liikmesriigid esitavad komisjonile teabe nimetatud määruse artikli 119 alusel ettenähtud lisatoetuste andmise riikliku korra kohta. See teave sisaldab eelkõige järgmist, kui see on kohaldatav:

(a) loomühikute põhjal makstavate hüvitiste puhul: (i) soovituslikud summad looma kohta ja määramise kord; (ii) esialgne prognoositav kogukulu ja asjaomaste loomade arv; (iii) loomkoormusega seotud erinõuded; (iv) muud andmed rakenduseeskirjade kohta;

(b) pindalatoetuste puhul vajaduse korral: (i) piirkondlike baaskasvupindade arvutamine; (ii) soovituslikud summad hektari kohta; (iii) esialgne prognoositav kogukulu ja vastav hektarite arv; (iv) muud andmed rakenduseeskirjade kohta;

(c) üksikasjad muude kavade kohta, mis on kehtestatud lisatoetuste maksmise eesmärgil.

Liikmesriigid teatavad komisjonile kõikidest selle korra muudatustest ühe kuu jooksul pärast muudatuste tegemist.







4. JAGU

Üldsätted

▼M3 —————

▼B







13. PEATÜKK

VEISE- JA VASIKALIHA TOETUSED







1. JAGU

Erilisatasu

(määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 123)

Artikkel 87

Taotlused

1. Lisaks ühtse süsteemi nõuetele peab iga määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 22 osutatud otsetoetuse taotlus sisaldama järgmist:

(a) loomade arvu vanuseklasside kaupa;

(b) viidet taotlusega hõlmatud loomadega kaasasolevale passile või haldusdokumentidele.

2. Taotlusi võib esitada nende loomade kohta, kelle vanus artiklis 90 osutatud ooteaja alguskuupäeval on järgmine:

(a) pullid—vähemalt seitse kuud;

(b) härjad: (i) esimese vanuseklassi puhul vähemalt seitse, kuid mitte üle 19 kuu; (ii) teise vanuseklassi puhul vähemalt 20 kuud.

Artikkel 88

Lisatasu määramine

Loomade kohta, kes ei ole lisatasu saamiseks kõlblikud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 4 nimetatud proportsionaalse vähendamise või kõnesoleva määruse artiklis 131 osutatud loomkoormuse rakendamise tõttu, ei saa enam samas vanuseklassis taotlust esitada ja lisatasu nende eest loetakse makstuks.

Artikkel 89

Loomapassid ja haldusdokumendid

1. Kui loomapass ei ole määruse (EÜ) nr 1760/2000 artiklis 6 sätestatud tingimustel kasutusel, asendatakse see määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõike 3 punktis b sätestatud siseriikliku haldusdokumendiga.

2. Liikmesriigi pädevad asutused tagavad, et sellise loomapassi või haldusdokumendi alusel saab ühe looma ja vanuseklassi kohta määrata ainult ühe lisatasu. Vajaduse korral abistavad liikmesriigid üksteist selle eesmärgi saavutamisel.

3. Liikmesriigid võivad ette näha, et lõikes 1 osutatud siseriiklik haldusdokument esitatakse järgmises vormis:

(a) iga loomaga kaasasolev dokument;

(b) põllumajandustootja koostatud üldloend, milles on kõik haldusdokumendis nõutavad andmed, tingimusel et asjassepuutuvad loomad jäävad sama põllumajandustootja juurde alates esimese taotluse esitamisest kuni turuleviimiseni tapmise eesmärgil;

(c) keskasutuste koostatud üldloend, milles on kõik haldusdokumendis nõutavad andmed, tingimusel et seda võimalust kasutav liikmesriik või liikmesriigi piirkond kontrollib kohapeal kõiki taotlusega hõlmatud loomi ja nende liikumist ning märgistab iga kontrollitud looma, kusjuures põllumajandustootjad peavad märgistamist võimaldama;

(d) keskasutuse koostatud üldloend, milles on kõik haldusdokumendis nõutavad andmed, tingimusel et liikmesriik võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et lisatasu ei määrata ühe vanuseklassi eest kaks korda, ning annab taotluse korral viivitamata informatsiooni iga looma eest määratud lisatasude kohta.

4. Liikmesriigid, kes otsustavad ühte või mitut lõikes 3 osutatud võimalustest kasutada, teatavad sellest komisjonile õigeaegselt, edastades ka asjakohased rakendussätted.

Punkti c kohaldamisel peetakse liikmesriigi piirkondadeks ainult Suurbritanniat ja Põhja-Iirimaad.

Artikkel 90

Ooteaeg

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõike 3 punktis a osutatud ooteaeg on kaks kuud alates taotluse esitamisele järgnevast päevast.

Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et põllumajandustootja võib määrata ooteaja teistsuguse algusaja, tingimusel et seda ei määrata hilisemaks kui kaks kuud pärast taotluse esitamist.

Artikkel 91

Piirkondlik ülemmäär

1. Kui määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 4 osutatud proportsionaalse vähendamise tulemusel ei saada täisarvu lisatasu saamiseks kõlblikke loomi, määratakse kümnendikkoha eest vastav osa lisatasu ühiksummast. Selleks võetakse arvesse ainult kümnendikkoht.

2. Kui liikmesriigid otsustavad määrata määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 122 punktis a osutatud muid piirkondi või oma territooriumil olevaid piirkondi muuta, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari ning esitavad piirkonna määratluse ja kehtestatava ülemmäära. Kõigist järgmistest muudatustest teatatakse komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari.

Artikkel 92

Loomade arvu piiramine talumajapidamise kohta

1. Kui liikmesriigid otsustavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 1 osutatud talumajapidamise ja vanuseklassi kohta kehtestatud 90 karilooma suurust ülemmäära muuta või sellest erandeid teha, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva kalendriaasta 1. jaanuari.

Kui liikmesriigid määravad talumajapidamise kohta kindlaks loomade miinimumarvu, millest väiksema puhul proportsionaalset vähendamist ei rakendata, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva kalendriaasta 1. jaanuari.

2. Kõigist järgmistest muudatustest lõike 1 kohaldamisel teatatakse komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari.

Artikkel 93

Lisatasu määramine loomade tapmisel

1. Liikmesriigid võivad määrata loomade tapmise eest lisatasu:

(a) pullide puhul esimese vanuseklassi eest;

(b) härgade puhul esimese või teise vanuseklassi eest või kahe vanuseklassi lisatasude ühendamise teel.

2. Liikmesriigid, kes otsustavad anda lõikes 1 esitatud eritasu, sätestavad lisatasu andmise ka juhul, kui lisatasukõlblikud loomad saadetakse teise liikmesriiki või eksporditakse kolmandasse riiki.

3. Kui liikmesriik otsustab anda tapalisatasu vastavalt lõikele 1, kohaldatakse lisatasu andmise suhtes mutatis mutandis käesolevat jagu ning artiklit 120 ja artikli 121 lõikeid 1 ja 2.

4. Abitaotlus sisaldab lisaks artikli 121 lõikes 1 osutatud informatsioonile andmeid selle kohta, kas abi taotletakse pullide või härgade eest, ning sellele lisatakse dokument, mis sisaldab artikli 89 lõike 2 kohaldamiseks vajalikke üksikasju. Selleks dokumendiks on liikmesriigi valikul:

(a) loomapass või selle koopia, kui kasutatav passiliik koosneb mitmest eksemplarist;

(b) loomapassi koopia, kui kasutatav passiliik koosneb ainult ühest eksemplarist, mis tuleb pädevale asutusele tagastada määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 6 kohaldamiseks; sel juhul astub liikmesriik samme tagamaks, et koopias sisalduv informatsioon kattuks originaali andmetega;

(c) siseriiklik haldusdokument, kui loomapass ei ole määruse (EÜ) nr 1760/2000 artiklis 6 sätestatud tingimustel kasutusel.

Liikmesriigid võivad siseriikliku haldusdokumendi kohaldamise ka peatada. Sel juhul võtavad nad asjakohased meetmed, et vältida lisatasu kahekordset määramist samast vanuseklassist loomade eest, kellega kaubeldakse ühenduse piires.

Kui määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis b osutatud elektroonilises andmebaasis on liikmesriiki rahuldavad andmed, mis tagavad, et ühe looma ja vanuseklassi eest määratakse ainult üks lisatasu, ei pea abitaotlusele lisama esimeses lõigus osutatud dokumenti.

Kui liikmesriigid kasutavad artikli 121 lõike 2 esimeses lõigus osutatud võimalust, võtavad nad erandina käesoleva lõike esimesest lõigust ka vajalikud meetmed, et põllumajandustootja saaks kindlaks määrata need loomad, kelle eest ta erilisatasu taotleb.

5. Pullide puhul tuleb tapatõendile märkida rümba kaal.

6. Looma saatmisel teise liikmesriiki tõendab saatja looma saatmist teatisega, milles on näidatud sihtliikmesriik.

Sel juhul sisaldab abitaotlus järgmist:

(a) saatja nimi ja aadress (või vastav kood);

(b) looma identifitseerimisnumber;

(c) kinnitus, et loom on vähemalt üheksakuune.

Abitaotlused esitatakse enne looma ärasaatmist asjaomase liikmesriigi territooriumilt ning saatmistõend esitatakse kolme kuu jooksul pärast looma ärasaatmist asjaomase liikmesriigi territooriumilt.

Artikkel 94

Lisatasude määramise süsteemi üksikasjad

1. Erandina artiklist 90 makstakse lisatasu põllumajandustootjatele, kes on loomi pidanud vähemalt kahekuise ooteaja jooksul, mis lõpeb vähem kui kuu aega enne nende tapmist, saatmist või lõpeb vähem kui kaks kuud enne eksportimist.

Härgade puhul järgitakse lisatasu maksmisel järgmisi eeskirju:

(a) esimese vanuseklassi eest makstakse lisatasu ainult juhul, kui põllumajandustootja on vähemalt seitsme ja kõige rohkem 22 kuu vanust looma pidanud vähemalt kaks kuud;

(b) teise vanuseklassi eest makstakse lisatasu ainult juhul, kui põllumajandustootja on vähemalt 20 kuu vanust looma pidanud vähemalt kaks kuud;

(c) mõlema vanuseklassi eest korraga võib lisatasu maksta ainult juhul, kui põllumajandustootja on looma pidanud vähemalt neli kuud järjest vastavalt punktides a ja b sätestatud vanusepiirangutele;

(d) teise vanuseklassi eest võib lisatasu maksta ainult juhul, kui loom toodi teisest liikmesriigist vähemalt 19 kuu vanuselt.

2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 131 osutatud loomkoormuse arvutamisel arvestatakse loomi, kelle kohta on kaks korda esitatud kombineeritud taotlus kahes vanuseklassis.

3. Rümba kaalu kehtestamisel võetakse aluseks rümp, mis vastab nõukogu määruse (EMÜ) nr 1208/81 ( 35 ) artiklis 2 esitatud nõuetele.

Kui rümba esitusviis ei vasta kõnesolevale määratlusele, kohaldatakse komisjoni määruse (EMÜ) nr 563/82 ( 36 ) lisas esitatud paranduskoefitsiente.

Kui loom tapetakse tapamajas, mille suhtes ei kohaldata ühenduses kehtivat täiskasvanud veiste rümpade liigitamisskaalat, võivad liikmesriigid lubada kaalu määrata tapetava looma eluskaalu alusel. Kui tapetava looma eluskaal on vähemalt 340 kg, loetakse rümba kaaluks vähemalt 185 kg.

Artikkel 95

Teavitamine

Liikmesriigid teatavad enne asjassepuutuva kalendriaasta algust komisjonile oma otsusest või muutustest seoses artikli 93 ja asjakohaste menetluste kohaldamisega.







2. JAGU

Aastaaegade mõju hüvitav lisatasu

(määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 124)

▼M16 —————

▼B







3. JAGU

Ammlehmade lisatasu

(määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklid 125—129)

Artikkel 99

Lihalehmad

Käesoleva määruse XV lisas nimetatud veisetõugude hulka kuuluvaid lehmi ei peeta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 122 punkti d ja artikli 129 lõike 2 tähenduses lihalehmadeks.

Artikkel 100

Maksimaalne individuaalne piimakvoot

1. Kui liikmesriigid otsustavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 2 punktis b osutatud 120 000 kilogrammi suurust maksimaalset individuaalset piimakvooti muuta või sellest erandeid teha, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva kalendriaasta 1. jaanuari.

2. Kõigist järgmistest muudatustest lõike 1 kohaldamisel teatatakse komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari.

Artikkel 101

Ooteaeg

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõikes 2 nimetatud kuuekuuline ooteaeg algab järgmisel päeval pärast taotluse esitamist.

Artikkel 102

Taotlused

1. Ilma et see piiraks ühtse süsteemi nõudeid, kui lisatasutaotlus esitatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 2 punktile b, peab iga määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 22 osutatud otsemakse taotlus sisaldama järgmist:

(a) teatis, milles on näidatud individuaalne piimakvoot, mis kehtestatakse põllumajandustootjale 31. märtsil enne lisamaksukava 12kuulise rakendusaja algust asjassepuutuval kalendriaastal; kui kvoot pole taotluse esitamise päeval teada, tuleb sellest pädevale ametiasutusele esimesel võimalusel teatada;

(b) põllumajandustootjapoolne kohustus mitte suurendada 12 kuu jooksul alates taotluse esitamise päevast oma individuaalkvooti üle määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 2 punktis b ettenähtud ülemmäära.

Punkti b ei kohaldata, kui liikmesriik on ülemmäära tühistanud.

2. Kalendriaasta jooksul võib taotlusi esitada kokku kuuekuulise ajavahemiku jooksul, mille määrab liikmesriik.

Liikmesriigid võivad määrata selles üldises ajavahemikus konkreetsed taotluste esitamise tähtajad.

Art