02010X0630(04) — ET — 07.01.2012 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 91 — Mootorsõidukite ja nende haagiste küljeääretulelaternate tüübikinnituste ühtsed sätted

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

Eeskirja algversiooni 11. täiendus – jõustumise kuupäev: 15. oktoober 2008

SISUKORD EESKIRI 1. Reguleerimisala 2. Mõisted 3. Tüübikinnituse taotlemine 4. Märgistus 5. Tüübikinnitus 6. Üldnõuded 7. Kiiratava valguse tugevus 8. Valguse värvus 9. Katsemenetlus 10. Küljeääretulelaterna tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine 11. Toodangu vastavus nõuetele 12. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral 13. Tootmise lõplik peatamine 14. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid 15. Üleminekusätted ▼M1 LISAD 1. lisa – Nõutavad valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad 2. lisa – Teatis SM1/SM2 märgisega küljeääretulelaterna tüübile tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta 3. lisa – Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited 4. lisa – Fotomeetrilised mõõtmised 5. lisa – Toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise menetluse miinimumnõuded 6. lisa – Näidiste võtmise miinimumnõuded ▼B

1. REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M-, N-, O- ja T-kategooria ( 1 ) sõidukite küljeääretulelaternate suhtes.

2. MÕISTED

2.1. Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatuste seerias sätestatud mõisteid.

2.2. „küljeääretulelatern” – latern, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks küljelt vaadatuna;

2.3. „eri tüüpi küljeääretulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

a) kaubanimi või kaubamärk;

b) optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valgusjaotuse nurgad, hõõglampide kategooria, valgusallika moodul jne).

Laternat ei loeta teise tüüpi kuuluvaks, kui tal on teist värvi hõõglamp või filter.

2.4. Käesolevas eeskirjas sisalduvaid viiteid standardhõõglambile (standardhõõglampidele) ja eeskirjale nr 37 käsitatakse viidetena tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või -märgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadet võib sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite ja maapinna suhtes või kas see pöörleb ümber oma nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud tuleb teatises ära märkida. Taotluses tuleb täpsustada:

3.1.1. kas küljeääretulelatern on ette nähtud kiirgama merevaikkollast või punast valgust.

3.2. Iga küljeääretulelaterna tüübi puhul tuleb taotlusele lisada:

3.2.1. joonised kolmes eksemplaris, mis on laterna tüübi kindlaksmääramiseks piisavalt üksikasjalikud ja millel on geomeetriliselt kujutatud seadme sõidukile paigaldamise asend(id); katsetustel nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°); kõnealustel katsetustel nullkeskmena kasutatav punkt; valgusava vertikaalsed ja horisontaalsed puutepunktid ja nende kaugus laterna nullkeskmest. Joonistel tuleb näidata tüübikinnitusnumbri ja lisasümbolite kavandatav asukoht tüübikinnitusmärgi ringi suhtes;

3.2.2. lühike tehniline kirjeldus, kus on esitatud eelkõige (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul): a) ette nähtud hõõglambi (hõõglampide) kategooria(d), milleks on üks tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest; ja/või b) valgusallika mooduli tunnuskood;

3.2.3. kaks näidist; kui tüübikinnitust taotletakse mitteidentsetele, kuid sümmeetrilistele küljeääretulelaternatele, millest ühte saab paigaldada sõiduki vasakule ning teist sõiduki paremale küljele ja/või ühte sõiduki esiosale ja teist sõiduki tagaosale, võivad kaks esitatud näidist olla identsed ning mõeldud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele ja/või ainult sõiduki esiosale või tagaosale.

4. MÄRGISTUS

4.1. Tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternad peavad:

4.2. kandma taotleja kaubanime või -märki; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

4.3. kandma selgesti loetavat ja kustumatut märgistust (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternad), millelt on näha:

a) ette nähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või

b) valgusallika mooduli tunnuskood;

4.4. omama piisava suurusega ala tüübikinnitusmärgi ja allpool punktis 5.4 ette nähtud lisasümbolite jaoks; see ala on näidatud eespool punktis 3.2.1 osutatud joonistel;

4.5. kandma mitteasendatavate valgusallikatega või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul nimipinge või pingevahemiku ja nimivõimsuse märgistust;

4.6. valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul kandma valgusallika mooduli(te)l:

4.6.1. taotleja kaubanime või -märki; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

4.6.2. spetsiaalset mooduli tunnuskoodi; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Mooduli tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, millele järgneb allpool punktis 5.4.1.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma seda ümbritseva ringjooneta ja mitme mitteidentse valgusallika mooduli puhul järgnevad nimetatud tähtedele lisasümbolid või -märgid; see tunnuskood peab olema näidatud eespool punktis 3.2.1 osutatud joonistel. Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud.

4.6.3. nimipinge (ja nimivõimsuse) märgistust.

5. TÜÜBIKINNITUS

5.1. Kui kaks punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, antakse sellele tüübile kinnitus.

5.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit näitavad tüübikinnituse andmise ajaks eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale küljeääretulelaterna tüübile, välja arvatud tüübikinnituse laiendamise korral üksnes kiiratava valguse värvuse poolest erinevale küljeääretulelaternale.

5.3. Teade küljeääretulelaterna tüübile tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

5.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tüübile vastavale küljeääretulelaternale tuleb lisaks punktides 4.2 ja 4.3 või punktis 4.4 kirjeldatud märgistusele kanda eespool punktis 4.4 osutatud alale:

5.4.1. rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb: 5.4.1.1. ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber ( 2 ) ja 5.4.1.2. eespool punktis 5.2 kirjeldatud tüübikinnitusnumbrist;

5.4.2. lisasümbol „SM1” või „SM2”.

5.4.3. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit, mis näitavad tüübikinnituse andmise kuupäeval kehtivat muudatuste seeriat, võib märkida eelnimetatud lisasümbolite kõrvale.

5.4.4. Käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.5 kohaselt peab vähendatud valgusjaotusega seadmetele olema kantud horisontaalsegmendist lähtuv vertikaalnool suunaga allapoole.

5.5. Eespool punktides 5.4.1–5.4.3 nimetatud märgistused ja sümbolid peavad olema kustumatud ja selgesti loetavad ka siis, kui seade on paigaldatud sõidukile.

5.6. Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib kasutada ainult ühte rahvusvahelist tüübikinnitusmärki, tingimusel et need laternad ei ole grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna või laternatega, mis ei vasta ühegi nimetatud eeskirja nõuetele.

5.6.1. Tüübikinnitusmärk koosneb ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; tüübikinnitusmärgi võib grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatel paigutada mis tahes kohale, tingimusel et:

5.6.1.1. märk on pärast paigaldamist nähtav;

5.6.1.2. ühtegi valgust edastavate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samal ajal ka tüübikinnitusmärki.

5.7. Iga laterna tunnusmärk, mis vastab igale tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjale, ning tüübikinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeria tuleb märkida:

5.7.1. kas asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või

5.7.2. laternate grupile sellisel viisil, et kõik laternad oleks selgesti tuvastatavad (vt kolme võimalikku mudelit 3. lisa näidises 2).

5.8. Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ette nähtud miinimummõõtmed.

5.9. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Üks ja sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale laternakoostu tüübile.

5.10. Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud üksiklaternate (joonis 1) ja laternakoostude (joonis 2) tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised.

5.11. Laternate suhtes, mis on grupeeritud sellist tüüpi esilaternatega, mille hajutiklaasi kasutatakse ka muud tüüpi esilaternate puhul, kohaldatakse punktide 5.6–5.9 sätteid.

5.11.1. Kui eri tüüpi esilaternatel või esilaternat hõlmavatel laternaüksustel on ühine hajutiklaas, võib see kanda teistsugust tüübikinnitusmärki kui kõnealused esilaterna või laternaüksuste tüübid, tingimusel et esilaterna korpusele on ka juhul, kui seda ei saa hajutiklaasist eraldada, kinnitatud tegelikule talitlusele vastavad tüübikinnitusmärgid. Kui eri tüüpi esilaternatel on ühine korpus, siis võivad korpusel olla erinevad tüübikinnitusmärgid.

5.11.2. Esilaternaga grupeeritud laternate tüübikinnitusmärkide näidised on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisas (näidis 3).

5.12. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Selle võib kinnitada seadme läbipaistvale või läbipaistmatule sise- või välisosale, mida ei saa eraldada seadme valgust kiirgavast läbipaistvast osast. Märgistus peab olema nähtav ka siis, kui seade on paigaldatud sõidukile või kui mõni liikuv osa, näiteks mootorikate või pagasiruumi kaas või sõiduki uks, on avatud.

6. ÜLDNÕUDED

6.1. Kõik tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternad peavad vastama käesoleva eeskirja punktides 7 ja 8 sätestatud nõuetele.

6.2. Küljeääretulelaternad peavad olema konstrueeritud ja valmistatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes oleks vaatamata võimalikule vibratsioonile tagatud nende nõuetekohane töötamine ning käesoleva eeskirjaga ette nähtud omaduste säilimine.

6.3. Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:

6.3.1. valgusallika mooduli(te) ehitus vastab järgmistele tingimustele: a) ühtegi valgusallika moodulit ei saa paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud ja õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil; b) kui seadmes kasutatakse enam kui ühte valgusallikat, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid.

6.3.2. Valgusallika moodulid on avamiskindlad.

▼M1

6.3.3. Valgusallika moodul on projekteeritud nii, et ka tööriistu kasutades ei ole seda võimalik mehaaniliselt vahetada ühegi tüübikinnituse saanud asendatava valgusallikaga.

▼B

6.4. Asendatava(te) hõõglambi (hõõglampide) korral:

6.4.1. võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglambi (hõõglampide) kategooriaid, eeldusel et nende kasutamist ei ole tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtiva eeskirja nr 37 ega selle muudatuste seeriaga piiratud;

6.4.2. peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis;

6.4.3. peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 esitatud omadustele. Sellega seoses kohaldatakse asjaomase kategooria hõõglambi pesa andmelehte.

7. KIIRATAVA VALGUSE TUGEVUS

7.1. Mõlema esitatud näidise poolt kiiratava valguse tugevus peab olema järgmine:







Küljeääretulelaterna kategooria SM1 SM2 7.1.1. Vähim valgustugevus Nullteljel 4,0 cd 0,6 cd Määratud nähtavusväljas, v.a eespool nimetatud alas 0,6 cd 0,6 cd 7.1.2. Suurim valgustugevus Määratud nähtavusväljas (1) 25,0 cd 25,0 cd 7.1.3. Nähtavusväli Horisontaalsuunas ± 45 kraadi ± 30 kraadi Vertikaalsuunas ± 10 kraadi ± 10 kraadi ( 1 ) Lisaks sellele on punase küljeääretulelaterna puhul maksimaalne valgustugevus nähtavusväljas 60°–90° horisontaalsuunas ja ± 20° vertikaalsuunas sõiduki esiosa poole kuni 0,25 cd.

7.1.4. Enam kui ühe valgusallikaga laterna puhul:

ei tohi laterna valgustugevus olla ühe valgusallika rikke korral väiksem ettenähtud minimaalsest valgustugevusest;

ei tohi selle valgustugevus kõigi valgusallikate töötamise korral ületada ettenähtud maksimaalset valgustugevust.

Kõiki jadaühenduses valgusallikaid käsitatakse ühe valgusallikana.

7.2. Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 1. lisa joonistel määratletud nähtavusväljadel peab mõlema esitatud küljeääretulelaterna kiiratava valguse tugevus olema järgmine:

7.2.1. see peab igas käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud valguse jaotumise tabeli punktidele vastavas suunas olema vähemalt võrdne eespool punktis 7.1 sätestatud miinimumväärtuse ja nimetatud tabelis kõnealuse suuna suhtes sätestatud protsentuaalse väärtuse korrutisega;

7.2.2. ei tohi üheski suunas, kus kõnealune küljeääretulelatern on nähtav, ületada eespool punktis 7.1 sätestatud maksimumväärtust;

7.2.3. tuleb järgida käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.2 sätteid valgustugevuse lokaalsete muutuste kohta.

7.3. Üksikasjalik teave kasutatavate mõõtmismeetodite kohta on esitatud 4. lisas, millele on osutatud punktis 7.2.1.

▼M1

8. VALGUSE VÄRVUS

4. lisa punktis 2 kujutatud valgusjaotusala ulatuses kiiratava valguse värvus peab olema merevaigukollane. See võib olla ka punane, kui kõige tagumine küljeääretulelatern on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tagumise ääretulelaternaga, tagumise ülemise ääretulelaternaga, tagumise udutulelaternaga, piduritulelaternaga või kui see on grupeeritud tagumise helkuriga või moodustab koos tagumise helkuriga osa ühisest valgust kiirgavast pinnast. Nende kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kohaldatakse käesoleva eeskirja punktis 9 kirjeldatud katsemenetlust. Sellest alast väljaspool ei tohi värvus järsult muutuda.

Mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul tuleb kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutada lambis paiknevaid valgusallikaid, nagu on ette nähtud käesoleva eeskirja punkti 9.1 vastavas alapunktis.

▼M1 —————

▼M1

9. KATSEMENETLUS

9.1. Kõik fotomeetrilised ja kolorimeetrilised mõõtmised toimuvad järgmiselt.

9.1.1. Kui tegemist on asendatava valgusallikaga laternaga, mis ei ole varustatud valgusallika elektroonilise juhtseadisega, kasutatakse laterna jaoks ettenähtud kategooriasse kuuluvat värvitut või värvilist standardhõõglampi ja rakendatakse pinget, mis tekitab asjaomase kategooria hõõglambi jaoks nõutava etalonvalgusvoo.

9.1.2. Kui tegemist on mitteasendatava valgusallikaga (hõõglambid jm) laternaga, rakendatakse vastavalt pinget kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

9.1.3. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis on osa laternast, ( 3 ) rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget või, kui pinget ei ole märgitud, siis kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

9.1.4. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis ei ole osa laternast, rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget.

9.2. Katselabor palub tootjal edastada talle valgusallika ja rakendatavate funktsioonide käitamiseks vajaliku elektroonilise valgusallika juhtseadise.

9.3. Laternale rakendatav pinge märgitakse käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud vormi kohases teatises.

▼M1

9.4. Kindlaks tuleb määrata valgussignaalseadme nullteljesuunalise nähtava pinna piirid.

▼B

10. KÜLJEÄÄRETULELATERNA TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

10.1. Kõigist küljeääretulelaterna tüübis tehtavatest muudatustest teavitatakse laternale tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas:

10.1.1. võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat negatiivset mõju ja et küljeääretulelatern vastab igal juhul endiselt nõuetele või

10.1.2. nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

10.2. Tüübikinnituse laiendamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele eespool punktis 5.3 sätestatud korras, täpsustades tehtud muudatused.

10.3. Tüübikinnituse laienduse väljastanud pädev asutus annab igale sellise laienduse kohta koostatud teatisele seerianumbri ning teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

Tootmismenetluste nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ja need peavad vastama järgmistele nõuetele.

11.1. Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternad peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites eespool punktides 7 ja 8 sätestatud nõudeid.

▼M1

11.2. Käesoleva eeskirja 5. lisas sätestatud toodangu nõuetele vastavuse kontrolli menetluse miinimumnõuded peavad olema täidetud.

11.3. Käesoleva eeskirja 6. lisas sätestatud kontrollijapoolse näidiste võtmise miinimumnõuded peavad olema täidetud.

▼B

11.4. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. Neid kontrollimisi tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

12. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

12.1. Küljeääretulelaternale antud tüübikinnituse võib eespool nimetatud nõuete täitmata jätmisel tühistada.

12.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teavitab ta sellest kohe teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

13. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternate tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

14. TÜÜBIKINNITUSKATSETE TEGEMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

15. ÜLEMINEKUSÄTTED

15.1. Alates käesoleva eeskirja 3. täienduse ametliku jõustumise kuupäevast ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda ECE tüübikinnituse andmisest käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja alusel.

15.2. 24 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitamiseks esitatud küljeääretulelaterna tüüp vastab käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

15.3. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohastele tüübikinnitustele laienduse andmisest.

15.4. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad tüübikinnituste andmist käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste nõuetele vastavatele küljeääretulelaternate tüüpidele 12 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva.

15.5. Käesoleva eeskirja kohased ECE tüübikinnitused, mis anti 12 kuu jooksul pärast jõustumiskuupäeva, ja kõik tüübikinnituste laiendused, sealhulgas käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohased laiendused, kehtivad tähtajatult. Kui eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel kinnituse saanud küljeääretulelaterna tüüp vastab käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele, peab tüübikinnituse andnud kokkuleppeosaline teavitama sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi.

15.6. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi tagasi lükata küljeääretulelaterna tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja 3. täienduse kohaselt.

15.7. 36 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tagasi lükata küljeääretulelaterna tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel.

15.8. 36 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda sellise küljeääretulelaterna tüübi müügist, mis ei vasta käesoleva eeskirja 3. täienduse nõuetele, välja arvatud juhul, kui küljeääretulelatern on ette nähtud paigaldamiseks kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena.

15.9. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad küljeääretulelaternatele tüübikinnituste andmist eeskirja mis tahes varasemate täienduste alusel, tingimusel et need küljeääretulelaternad on ette nähtud paigaldamiseks kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena.

15.10. Pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse ametliku jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata sõidukile sellise küljeääretulelaterna paigaldamist, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja alusel.

15.11. 48 kuu jooksul pärast 00-seeria muudatuste 3. täienduse jõustumise kuupäeva lubavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkuvalt käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste alusel tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternate paigaldamist sõidukile.

15.12. 48 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata küljeääretulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, millele anti siseriiklik sõiduki tüübikinnitus või üksiksõiduki kinnitus hiljem kui 24 kuud pärast 3. täienduse jõustumise kuupäeva, kui see küljeääretulelatern ei vasta käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

15.13. 60 kuud pärast 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata küljeääretulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, mis registreeriti esimest korda hiljem kui 60 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva, kui see küljeääretulelatern ei vasta käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.









1. LISA

VALGUSE RUUMIS JAOTUMISE MIINIMUMNURGAD

Minimaalsed vertikaalnurgad, SM1 ja SM2:

Horisontaalteljest 10 ° allapoole jäävat nurka võib vähendada 5 °-ni, kui laternate paigaldamise kõrgus on kuni 750 mm maapinnast.

Minimaalsed horisontaalnurgad, SM1:

Minimaalsed horisontaalnurgad, SM2:









2. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

►(1) M1









3. LISA

▼M1

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUSE NÄITED

▼B

Näidis 1(a)

a = min 5 mm.

Ülal kujutatud tüübikinnitusmärgiga seade on küljeääretulelatern, mis on saanud tüübikinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 91 ning kannab tüübikinnitusnumbrit 216. Horisontaalsegmendist lähtuv ning allapoole suunatud vertikaalnool näitab, et kõnealuse seadme lubatud paigalduskõrgus maapinnast on kuni 750 mm.

Märkus: Sümboli „SM1” kõrval asuv number näitab, et tüübikinnitus on antud käesoleva eeskirja algversiooni nõuete kohaselt.

Näidis 1(b)

a = min 5 mm.

Näidis 2

Ühe ja sama üksuse osaks olevast mitmest laternast koostu lihtsustatud märgistus

NÄIDIS A

NÄIDIS B

NÄIDIS C

Märkus: Kolm tüübikinnitusmärgi näidet, näidised A, B ja C, kujutavad sellise valgussignaalseadme kolme võimalikku märgistamisviisi, mille puhul kaks või enam laternat moodustavad osa ühest ja samast grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest koosnevast üksusest.

Tüübikinnitusmärk näitab, et seade on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4), kannab tüübikinnitusnumbrit 3333 ja koosneb järgmistest osadest:

IA klassi tagumine ja külgmine helkur, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 3, mida on muudetud 02-seeria muudatustega;

kategooria 2a tagumine suunatulelatern, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 6, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

tagumine ääretulelatern (R), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 7, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

tagumine udutulelatern (F), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 38, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

tagurdustulelatern (AR), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 23, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

piduritulelatern (S1), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 7, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

küljeääretulelatern (SM1), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt käesoleva eeskirja algversioonile.

Esilaternaga vastastikku ühendatud ja grupeeritud latern

Näidis 3

Ülalesitatud näidis kujutab sellise hajutiklaasi märgistust, mis on mõeldud kasutamiseks eri tüüpi esilaternatel, nimelt:

kas : lähitulelaternal, mis on ette nähtud kasutamiseks nii parempoolses kui ka vasakpoolses liikluses, ja kaugtulelaternal, mille maksimaalne valgustugevus jääb vahemikku 86 250 kuni 101 250 kandelat, ja mis on saanud tüübikinnituse Saksamaal (E1) 02-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 8 nõuete kohaselt ning mis on vastastikku ühendatud eesmise suunatulelaternaga, mis on saanud tüübikinnituse 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 6 kohaselt, ja grupeeritud käesoleva eeskirja algversiooni kohase küljeääretulelaternaga;

või : lähitulelaternal, mis on ette nähtud kasutamiseks nii parempoolses kui ka vasakpoolses liikluses, ja kaugtulelaternal, ja mis on saanud tüübikinnituse Saksamaal (E1) 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 1 nõuete kohaselt ning mis on vastastikku ühendatud eespool osutatud eesmise suunatulelaternaga ja küljeääretulelaternaga;

või ka juhul : kui kumbki eespool nimetatud esilatern on saanud tüübikinnituse üksiklaternana.

Esilaterna korpusel tohib olla ainult üks kehtiv tüübikinnitusnumber, näiteks:

Näidis 4

Valgusallika moodulid

MD E3 17325

Ülal kujutatud tunnuskoodiga valgusallika moodul on koos laternaga saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 17325.









4. LISA

FOTOMEETRILISED MÕÕTMISED

1. Mõõtmismeetodid

1.1. Fotomeetriliste mõõtmiste ajal tuleb sobivate kaitsetega vältida häirivaid peegeldusi.

1.2. Kahtlustäratavate mõõtmistulemuste korral tuleb mõõtmised teha järgmiste nõuete kohaselt: 1.2.1. mõõtmiskaugus peab olema selline, et saaks rakendada ruutjuureseadust; 1.2.2. mõõteseadmed peavad olema sellised, et vastuvõtja nurgaava laterna nullkeskme poolt vaadatuna jääb vahemikku 10’–1°; 1.2.3. teatavale vaatlussuunale ette nähtud valgustugevuse nõue on täidetud, kui see vastab valgustugevusele suunas, mis ei erine vaatlussuunast rohkem kui üks neljandikku kraadi.

1.3. Juhul kui seadet saab paigaldada sõidukile rohkem kui ühes asendis või teatavas asendite vahemikus, tuleb fotomeetrilisi mõõtmisi korrata iga asendi puhul või tootja määratud nulltelje ala piirasendite puhul.

1.4. Suund H = 0° ja V = 0° vastab nullteljele. (Sõidukil on see horisontaalne, risti sõiduki keskpikitasapinnaga ning suunatud nõutavasse nähtavussuunda). See läbib nullkeset.

2. Valguse jaotumise tabelid

2.1. SM1-kategooria küljeääretulelaternad

2.1.1. Miinimumväärtused:

0,6 cd mis tahes punktis, välja arvatud nullteljel, kus väärtus peab olema 4,0 cd.

2.1.2. Maksimumväärtused:

25,0 cd mis tahes punktis

2.2. SM2-kategooria küljeääretulelaternad

2.2.1. Miinimumväärtused:

0,6 cd mis tahes punktis

2.2.2. Maksimumväärtused:

25,0 cd mis tahes punktis

2.3. SM1- ja SM2-kategooria küljeääretulelaternate puhul piisab ainult katseasutuse valitud viie punkti kontrollimisest.

2.4. Valgus peab eespool ruudustikuna kujutatud valguse jaotumise alas jaotuma ühtlaselt, s.t valgustugevus peab ruudustikujoontega piiratud ala osa igas suunas saavutama vähemalt vastavate ruudustikujoonte puhul lubatud minimaalse väärtuse.

2.5. Kui seade on aga mõeldud paigaldamiseks maapinnast kuni 750 mm kõrgusele, kontrollitakse fotomeetrilist valgustugevust ainult 5° nurga ja sellest väiksemate nurkade puhul.

3. Laternate fotomeetriline mõõtmine

Fotomeetrilisi tööparameetreid kontrollitakse:

▼M1

3.1. mitteasendatavate valgusallikate (hõõglambid jms) puhul:

laternas olevate valgusallikatega käesoleva eeskirja punkti 9.1 vastava alapunkti kohaselt;

▼B

3.2. asendatavate valgusallikate puhul:

kui neil on hõõglambid pingega 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, parandatakse valgustugevuse väärtusi. Parandusteguriks on etalonvalgusvoo ja rakendatud pinge (6,75 V, 13,5 V või 28,0 V) juures saadud valgusvoo keskväärtuse suhe. Ühegi kasutatava hõõglambi tegelik valgusvoog ei tohi keskväärtusest erineda rohkem kui ± 5 %. Teise võimalusena võib kõigis asendites kasutada standardhõõglampi, mis töötab konkreetse etalonvalgusvoo juures, kusjuures kõigi asendite üksikute mõõtmiste tulemused liidetakse kokku.

3.3. Iga märgutulelaterna, v.a hõõglambiga (hõõglampidega) märgutulelaterna valgustugevuse väärtused, mida mõõdetakse üks minut ja seejärel 30 minutit pärast seadme käivitamist, peavad vastama miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotust pärast seadme üheminutilist tööd saab arvutada valgustugevuse jaotusest pärast 30minutilist tööd, kasutades selleks igas mõõtepunktis HV juures pärast seadme üheminutilist tööd mõõdetud valgustugevuse ja pärast 30minutilist tööd mõõdetud valgustugevuse jagatist.









▼M1

5. LISA

▼B

TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLIMISE MENETLUSE MIINIMUMNÕUDED

1. ÜLDSÄTTED

1.1. Mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast peetakse vastavusnõudeid käesoleva eeskirja kohaselt täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2. Hulgi toodetud küljeääretulelaternate fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele vastavust ei vaidlustata, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga varustatud küljeääretulelaterna katsetamisel või kui laternatel on mitteasendatavad valgusallikad (hõõglambid vms) ja kui kõik mõõtmised on tehtud pinge juures 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V: 1.2.1. ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. 1.2.2. Kui küljeääretulelaternal on asendatav valgusallikas ja kui eelkirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse küljeääretulelaternatega tehtavaid katseid teist standardhõõglampi kasutades.

1.3. Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui küljeääretulelatern on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud küljeääretulelaternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste omaduste kontrollimiseks kasutatakse küljeääretulelaternas olevaid valgusallikaid.

2. MIINIMUMNÕUDED TOOTJAPOOLSELE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLILE

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel iga küljeääretulelaterna tüübi puhul läbi viima vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teha vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta muud näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toodangu nõuetele vastavuse tagamiseks.

2.1. Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste ja kolorimeetriliste omaduste kontrollimiseks.

2.2. Katsemeetodid

2.2.1. Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite kohaselt.

2.2.2. Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada samaväärseid meetodeid. Tootja on kohustatud tõestama, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega samaväärsed.

2.2.3. Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastavusse viimist pädeva asutuse tehtud mõõtmiste tulemustega.

2.2.4. Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid.

2.3. Näidiste võtmine

Küljeääretulelaternate näidised valitakse ühtliku toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi küljeääretulelaternate rühma.

Tavaliselt hinnatakse üksikute tehaste seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama tüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

2.4. Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised omadused

Näidislaternatel tehakse fotomeetrilised mõõtmised, et määrata kindlaks miinimumväärtused 4. lisas loetletud punktides ning nõutavad kromaatilised koordinaadid.

▼M1

2.5. Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja vastutab katsetulemuste statistilise töötlemise eest ja koos pädeva asutusega oma toodete nõuetele vastavust reguleerivate kriteeriumide määratlemise eest, et oleksid täidetud käesoleva eeskirja punktis 11.1 sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded.

Toodangu nõuetele vastavuse kriteeriumid peavad olema sellised, et 6. lisa kohase pistelise kontrolli (esimese näidiste võtmise) läbimise minimaalne tõenäosus oleks 0,95 (95 % usaldusnivooga).









6. LISA

▼B

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1. ÜLDSÄTTED

1.1. Vastavusnõudeid peetakse käesoleva eeskirja nõuete osas, kui neid on, mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2. Hulgi toodetud küljeääretulelaternate fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele vastavust ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga küljeääretulelaterna fotomeetriliste tööparameetrite katsetamisel või kui küljeääretulelaternatel on mitteasendatavad valgusallikad (hõõglambid vm) ja kui kõik mõõtmised on tehtud pinge juures 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V: 1.2.1. ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. 1.2.2. Kui küljeääretulelaternal on asendatav valgusallikas ja kui eelkirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse küljeääretulelaternatega tehtavaid katseid teist standardhõõglampi kasutades. 1.2.3. Ilmsete defektidega küljeääretulelaternaid ei võeta arvesse.

1.3. Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui küljeääretulelatern on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud küljeääretulelaternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutatakse küljeääretulelaternas olevaid valgusallikaid..

2. ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidiste võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel välja neli küljeääretulelaternat. Esimene kahest laternast koosnev näidis märgistatakse A-tähega, teine B-tähega.

2.1. Nõuetele vastavust ei vaidlustata

2.1.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavust juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:

2.1.1.1. näidis A



A1: ühel küljeääretulelaternal 0 % ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 % A2: mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui 0 % kuid mitte rohkem kui 20 % edasi näidisele B

2.1.1.2. näidis B



B1: mõlemal küljeääretulelaternal 0 %

2.1.2. või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.2. Nõuetele vastavus vaidlustatakse

2.2.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (vastavusse viimist) juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:

2.2.1.1. näidis A



A3: ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 20 % kuid mitte rohkem kui 30 %

2.2.1.2. näidis B



B2: A2 puhul ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 0 % kuid mitte rohkem kui 20 % ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 % B3: A2 puhul ühel küljeääretulelaternal 0 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 20 % kuid mitte rohkem kui 30 %

2.2.2. või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.3. Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 12 kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded järgmised:

2.3.1. näidis A



A4: ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 30 % A5: mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui 20 %

2.3.2. näidis B



B4: A2 puhul ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 0 % kuid mitte rohkem kui 20 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 20 % B5: A2 puhul mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui 20 % B6: A2 puhul ühel küljeääretulelaternal 0 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 30 %

2.3.3. või kui näidise A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3. KORDUV NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb kahe kuu jooksul pärast teatamist võtta uued näidised, võttes kahest küljeääretulelaternast koosneva kolmanda näidise C ja kahest küljeääretulelaternast koosneva neljanda näidise D, mis valitakse pärast toodangu nõuetele vastavusse viimist valmistatud ja laos oleva kauba hulgast.

3.1. Nõuetele vastavust ei vaidlustata

3.1.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavust juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.1.1.1. näidis C



C1: ühel küljeääretulelaternal 0 % ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 % C2: mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui 0 % kuid mitte rohkem kui 20 % edasi näidisele D

3.1.1.2. näidis D



D1: C2 puhul mõlemal küljeääretulelaternal 0 %

3.1.2. või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.2. Nõuetele vastavus vaidlustatakse

3.2.1. Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (vastavusse viimist) juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1. näidis D



D2: C2 puhul ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 0 % kuid mitte rohkem kui 20 % ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 %

3.2.1.2. või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.3. Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 12 kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded järgmised:

3.3.1. näidis C



C3: ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui 20 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 20 % C4: mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui 20 %

3.3.2. näidis D



D3: C2 puhul ühel küljeääretulelaternal 0 või rohkem kui 0 % ühel küljeääretulelaternal rohkem kui 20 %

3.3.3. või kui näidise C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

Joonis 1