2007R1234 — ET — 26.01.2013 — 013.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:





Parandatud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1234/2007,

22. oktoober 2007,

millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust ( 1 ) ning arvestades järgmist: (1) Põllumajandustoodete ühisturu toimimise ja arenguga peaks kaasnema ühise põllumajanduspoliitika (edaspidi “ÜPP”) väljatöötamine, et eelkõige kaasata põllumajandustoodete ühine turukorraldus (edaspidi “ÜTK”), mille vorm võib asutamislepingu artikli 34 kohaselt sõltuvalt tootest erineda. (2) Alates ÜPP kasutuselevõtust on nõukogu vastu võtnud 21 ühist turukorraldust iga toote või tooterühma kohta, millest igaühte reguleeritakse nõukogu eraldiseisva alusmäärusega: — nõukogu 27. veebruari 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 234/68 elustaimede ja lillekasvatustoodete turu ühise korralduse kehtestamise kohta ( 2 ); — nõukogu 28. juuni 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 827/68 teatavate asutamislepingu II lisas loetletud toodete turu ühise korralduse kohta ( 3 ); — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2759/75 sealihaturu ühise korralduse kohta ( 4 ); — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta ( 5 ); — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2777/75 kodulinnulihaturu ühise korralduse kohta ( 6 ); — nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2075/92 toortubakaturu ühise korralduse kohta ( 7 ); — nõukogu 13. veebruari 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 404/93 banaanituru ühise korralduse kohta ( 8 ); — nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta ( 9 ); — nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 2201/96 töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste turu ühise korralduse kohta ( 10 ); — nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1254/1999 veiseliha- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta ( 11 ); — nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1255/1999 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta ( 12 ); — nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta ( 13 ); — nõukogu 27. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1673/2000 kiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi turu ühise korralduse kohta ( 14 ); — nõukogu 19. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2529/2001 lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta ( 15 ); — nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1784/2003 teraviljaturu ühise korralduse kohta ( 16 ); — nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1785/2003 riisituru ühise korralduse kohta ( 17 ); — nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1786/2003 kuivsöödaturu ühise korralduse kohta ( 18 ); — nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 865/2004, mis käsitleb oliiviõli- ja lauaoliivide turu ühist korraldust ( 19 ); — nõukogu 23. novembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1947/2005, mis käsitleb seemneturu ühist korraldust ( 20 ); — nõukogu 23. novembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1952/2005, mis käsitleb humalaturu ühist korraldust ( 21 ); — nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 318/2006 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta ( 22 ). (3) Lisaks on nõukogu vastu võtnud kolm määrust, mis sisaldavad teatavaid tooteid käsitlevaid erieeskirju, kuid ei kehtesta nende toodete jaoks ühist turukorraldust: — nõukogu 8. aprilli 2003. aasta määrus (EÜ) nr 670/2003, milles sätestatakse põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turgu käsitlevad erimeetmed ( 23 ); — nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 797/2004 mesindustoodete tootmise ja turustamise üldtingimuste parandamiseks võetavate meetmete kohta ( 24 ); — nõukogu 5. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1544/2006, milles sätestatakse erimeetmed siidiusside kasvatamise edendamiseks ( 25 ). (4) Eespool nimetatud määrustega (edaspidi “alusmäärused”) kaasnevad sageli täiendavad nõukogu määrused. Enamik alusmäärusi on sama struktuuriga ja sisaldab arvukalt ühiseid sätteid. Eriti kehtib see kolmandate riikidega kauplemise eeskirjade ning üldsätete kohta, kuid teataval määral ka siseturuga seotud eeskirjade kohta. Alusmäärused sisaldavad sageli erinevaid lahendusi samadele või sarnastele probleemidele. (5) Ühendus on mõnda aega püüdnud ühise põllumajanduspoliitika reguleerivat keskkonda lihtsustada. Seega kehtestati nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, ( 26 ) kõikide otsetoetuste horisontaalne õigusraamistik, mis koondab rea toetussüsteeme ühtseks pindalatoetuseks. Seda lähenemisviisi tuleks kohaldada ka alusmääruste suhtes. Sellega seoses tuleks alusmäärustes sisalduvad eeskirjad koondada ühtseks õiguslikuks raamistikuks ning sektoriviisiline lähenemine asendada võimaluse korral horisontaalsega. (6) Eespool mainitud kaalutlusi arvesse võttes tuleks algmäärused kehtetuks tunnistada ja asendada ühe määrusega. (7) Lihtsustamine ei tohiks kahtluse alla seada ühises põllumajanduspoliitikas aastate jooksul tehtud poliitilisi otsuseid. Seepärast peaks käesolevas määruses piirduma tehnilise lihtsustamisega. See ei tohiks olemasolevaid õigusakte kehtetuks tunnistada ega muuta, kui need ei ole vananenud, üleliigseks osutunud või ei kuulu oma eripära tõttu nõukogu pädevusse, ega sätestada uusi õigusakte või meetmeid. (8) Sellest tulenevalt ei tohiks käesolev määrus hõlmata ühise turukorralduse neid osi, mille suhtes viiakse läbi poliitilisi reforme. Antud juhul tähendab see enamikku puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja- ning veinisektori osadest. Määrustes (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 1493/1999 sisalduvad sätted tuleks seetõttu inkorporeerida käesolevasse määrusesse üksnes selles ulatuses, milles nad ei ole hõlmatud poliitiliste reformidega. Nende põllumajandusturgude ühise korralduse sisulised sätted tuleks kaasata alles siis, kui on läbi viidud vastavad reformid. (9) Teravilja-, riisi-, suhkru-, kuivsööda-, seemne-, oliiviõli- ja lauaoliivide, lina- ja kanepi-, banaani-, piima- ja piimatoote- ning siidiusside turgude ühises korralduses nähakse ette turustusaastad, mis on peamiselt kohandatud nende toodete vastavatele bioloogilistele tootmistsüklitele. Seetõttu tuleks käesolevasse määrusesse kaasata nendes sektorites kindlaks määratud turustusaastad. (10) Turgude stabiliseerimiseks ja põllumajandusega tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamiseks on eri sektorites paralleelselt otsetoetuskavade kasutuselevõtmisega välja töötatud hinnatoetussüsteemide diferentseeritud süsteem, milles võetakse ühest küljest arvesse iga sektori vajadusi, teisalt aga eri sektorite omavahelist sõltuvust. Neid meetmeid rakendatakse riikliku sekkumise või eraladustamise toetuse maksmise vormis teravilja-, riisi-, suhkru-, oliiviõli ja lauaoliivide, veiseliha- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektori suhtes. Käesoleva määruse eesmärke arvestades on seega vaja säilitada varem väljatöötatud vahenditega ette nähtud hinnatoetusmeetmed, tegemata neisse olulisi muudatusi võrreldes varasema õigusliku olukorraga. (11) Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks neid meetmeid reguleerivad sätted allutada ühisele struktuurile, säilitades samas igas sektoris järgitava poliitika. Selleks on asjakohane eristada võrdlus- ja sekkumishindu. (12) Teravilja-, veise- ja vasikaliha, piima- ja piimatoodete turu ühine korraldus sisaldab sätteid, mille kohaselt nõukogu võib hinnatasemeid muuta, tegutsedes asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korras. Arvestades hinnasüsteemide tundlikkust, tuleks täpsustada, et artikli 37 lõike 2 kohane hinnatasemete muutmise võimalus kehtib kõigi käesoleva määrusega hõlmatud sektorite suhtes. (13) Lisaks sätestatakse suhkru ühise turukorraldusega võimalus vaadata läbi suhkru standardkvaliteete, mis on täiendavalt määratletud määruses (EÜ) nr 318/2006, et võtta eelkõige arvesse kaubandusnõudeid ning tehnilise analüüsi arenguid. Seetõttu sätestati kõnealuse määrusega, et komisjonil on volitus asjakohast lisa muuta. Eelkõige on seda võimalust vaja säilitada selleks, et komisjon saaks vajaduse korral kiiresti meetmeid võtta. (14) Ühenduse turu suhkruhindade kohta usaldusväärse teabe saamise tagamiseks tuleks suhkru ühises turukorralduses sätestatud hinnaaruandluse süsteem kaasata käesolevasse määrusesse lähtuvalt sellest, mille alusel valge suhkru turuhinna tasemed tuleks kindlaks määrata. (15) Et vältida teravilja, riisi, või ja lõssipulbri sekkumissüsteemi muutumist omaette turustusvõimaluseks, tuleks säilitada võimalus näha riikliku sekkumise alustamine ette vaid aasta teatavatel perioodidel. Veise- ja vasikalihatoodete, sealiha ning või puhul peaks riikliku sekkumise alustamine ja lõpetamine sõltuma teatava perioodi turuhinna tasemetest. Maisi-, riisi- ja suhkru osas tuleks säilitada nende koguste piirang, mille ulatuses on kokkuost riikliku sekkumise korras lubatud. Või ja lõssipulbri puhul on vaja säilitada komisjoni õigus peatada tavapärane kokkuost teatava koguse saavutamisel või asendada see pakkumismenetluse alusel toimuva kokkuostuga. (16) Minevikus vähendas teravilja- ja riisi- ning veise- ja vasikalihaturu ühine korraldus riiklikul sekkumisel rakendatavat hinnataset ning määras selle kindlaks otsetoetuskavade kasutuselevõtuga nendes sektorites. Seega on nende toetuskavade raames antav abi ja sekkumishinnad omavahel tihedalt seotud. Piima- ja piimatoodete sektori toodete vastav hinnatase oli kindlaks määratud, et edendada asjakohase sektori toodete tarbimist ja parandada nende konkurentsivõimet. Riisi- ja suhkrusektoris olid hinnad kindlaks määratud, et aidata kaasa turu stabiliseerimisele olukordades, kus turustusaasta turuhind langeb järgmiseks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast madalamale. Need nõukogu poliitilised otsused jäävad endiselt jõusse. (17) Nagu ka varasemates ühistes turukorraldustes, tuleks käesolevas määruses sätestada riikliku sekkumise korras ostetud toodete müümise võimalus. Selliseid meetmeid tuleks võtta viisil, mis väldib turuhäireid ning tagab võrdse juurdepääsu kaupadele ja ostjate võrdse kohtlemise. (18) Mitmete põllumajandustoodete sekkumisvarude tõttu on ühendusel potentsiaalne võimalus oluliselt kaasa aidata oma enim puudust kannatavate kodanike heaolule. Ühenduse huve silmas pidades tuleb seda võimalust asjakohaseid meetmeid rakendades ka edaspidi kasutada, kuni varud on vähenenud normaalkoguseni. Neid kaalutlusi arvesse võttes on toidu jaotamist heategevusorganisatsioonide poolt seni reguleeritud nõukogu 10. detsembri 1987. aasta määrusega (EMÜ) nr 3730/87, millega kehtestatakse sekkumisvarudest pärit ja ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele jaotamiseks mõeldud toiduainete kindlaksmääratud organisatsioonidele tarnimise üldeeskirjad ( 27 ). See oluline sotsiaalne meede, mis võib olla arvestatava väärtusega enim puudust kannatavatele isikutele, tuleks säilitada ja inkorporeerida käesoleva määruse raamistikku. (19) Piimaturu tasakaalustamiseks ning turuhindade stabiliseerimiseks on piima- ja piimatoodete turu ühises korralduses ette nähtud koore, teatavate või- ja juustutoodete eraladustamise toetamine. Lisaks on komisjonile antud õigus otsustada teatavate muude juustutoodete, samuti valge suhkru, teatavate oliiviõliliikide ning teatavate veise- ja vasikalihatoodete, lõssipulbri, sea-, lamba- ja kitseliha eraladustamise toetamise üle. Käesoleva määruse eesmärki arvestades tuleks need meetmed säilitada. (20) Nõukogu 24. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1183/2006 ühenduse täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala kohta, ( 28 ) nõukogu 7. mai 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 1186/90, millega laiendatakse ühenduses kehtiva täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala reguleerimisala, ( 29 ) nõukogu 13. novembri 1984. aasta määrusega (EMÜ) nr 3220/84, millega määratakse kindlaks ühenduse searümpade liigitusskaala, ( 30 ) ja nõukogu 23. juuli 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2137/92, mis käsitleb lambarümpade ühenduse liigitusskaalat ja määratleb ühenduse värskete või külmutatud lambarümpade standardkvaliteedi, ( 31 ) on sätestatud ühenduse rümpade liigitusskaalad veise- ja vasikaliha-, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektoris. Need skeemid on väga olulised nimetatud sektorites hindade registreerimiseks ja sekkumiskorra kohaldamiseks. Lisaks sellele järgivad nad turu läbipaistvuse parandamise eesmärki. Sellised rümpade liigitamise skeemid tuleks säilitada. Seetõttu on asjakohane kaasata nende skeemide peamised elemendid käesolevasse määrusesse, andes komisjonile volituse reguleerida rakenduseeskirjade teatud küsimusi, mis on pigem tehnilise iseloomuga. (21) Loomataudide leviku tõkestamiseks kavandatud meetmete kohaldamisest tulenevad vaba ringluse piirangud võivad ühe või mitme liikmesriigi teatavate toodete turul põhjustada raskusi. Kogemused näitavad, et tõsised turuhäired, näiteks tarbimise või hindade oluline vähenemine, võivad olla seotud inimeste või loomade terviseriskidest tuleneva tarbijate usalduse kaotusega. (22) Seetõttu tuleks veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna- ja linnulihaturu ühises korralduses sätestatud erakorralised turutoetusmeetmed, mille eesmärk on selliseid olukordi heastada, kaasata käesolevasse määrusesse samadel tingimustel, nagu neid on siiani kohaldatud. Neid erakorralisi turutoetusmeetmeid peaks võtma komisjon ja need peaksid olema otseselt seotud haiguste leviku tõkestamiseks vastuvõetud tervishoiu- ja veterinaarmeetmetega või neile järgnema. Neid meetmeid tuleks võtta liikmesriikide palvel, et vältida tõsiseid häireid asjaomastel turgudel. (23) Käesoleva määrusega peaks säilitama komisjonile antud võimaluse võtta vastu teravilja- ja riisituru ühises korralduses sätestatud erisekkumismeetmed, kui see on vajalik tõhusaks ja tulemuslikuks reageerimiseks teraviljasektori turuhäirete ohule ning ulatusliku riikliku sekkumise vältimiseks ühenduse teatavate piirkondade riisisektoris või koorimata riisi puudujääkide kompenseerimiseks pärast loodusõnnetusi. (24) Selleks et tagada ühenduse suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatajatele rahuldav elatustase, tuleks kindlaks määrata kvoodikohase ja standardkvaliteedile vastava suhkrupeedi miinimumhind ning määratleda kõnealune standardkvaliteet. (25) Suhkruettevõtjate ja suhkrupeedikasvatajate õiguste ja kohustuste õiglase tasakaalu tagamiseks on vaja erivahendeid. Seetõttu tuleks säilitada suhkruturu ühises korralduses seni sisaldunud standardsätted, mis reguleerivad mitme kutseala vahelisi kokkuleppeid. (26) Erinevad looduslikud, majanduslikud ja tehnilised tingimused muudavad raskeks suhkrupeedi ostutingimuste ühtlustamise ühenduses. Suhkrupeedikasvatajate ühenduste ja suhkruettevõtjate ühenduste vahel on juba sõlmitud majandusharusisesed kokkulepped. Raamsätetega peaks seepärast määratlema üksnes suhkrupeedikasvatajatelt ja suhkrutootjatelt nõutavad miinimumtagatised, et tagada suhkruturu nõuetekohane toimimine, ja teatud eeskirjadest erandite tegemine peaks olema võimalik majandusharusiseste kokkulepetega. (27) Suhkruturu ühises korralduses sätestatud tootmismaks, millega kaetakse nimetatud ühise turukorraldusega seotud kulusid, tuleks inkorporeerida käesolevasse määrusesse. (28) Et säilitada suhkruturgudel tasakaalu võrdlushinna-lähedasel tasemel, tuleks säilitada komisjonile antud võimalus otsustada suhkur turult kõrvaldada ajavahemikuks, mil tasakaal turul taastub. (29) Elustaimede, veise-, vasika-, sea-, lamba- ja kitseliha-, muna- ja linnulihaturu ühises korralduses sätestatakse teatavate meetmete vastuvõtmise võimalus pakkumise kohandamiseks turu nõuetele. Niisugused meetmed võivad kaasa aidata turgude stabiliseerimisele ja põllumajandusega tegeleva asjaomase rahvastikuosa rahuldava elatustaseme tagamisele. Käesoleva määruse eesmärke arvestades tuleks see võimalus säilitada. Nende sätete kohaselt võib nõukogu asutamislepingu artiklis 37 sätestatud korras vastu võtta selliseid meetmeid käsitlevad üldeeskirjad. Selliste meetmetega taotletavad eesmärgid on selgelt piiritletud ning need piiravad vastuvõetavate meetmete laadi. Seega ei ole nõukogul vaja kõnealustes sektorites täiendavaid üldeeskirju vastu võtta ja neid ei ole vaja sätestada. (30) Suhkru- ning piima- ja piimatoodete sektoris on määruses (EÜ) nr 318/2006 ja nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1788/2003, millega kehtestatakse tasu piima- ja piimatootesektoris, ( 32 ) sätestatud koguseline tootmispiirang olnud mitme aasta vältel oluline turupoliitika vahend. Põhjused, miks ühendus varem mõlemas sektoris tootmiskvootide süsteemi kasutusele võttis, kehtivad endiselt. (31) Kui suhkrukvoodisüsteem on sätestatud suhkruturu ühise korraldusega, siis piimasektori vastavat süsteemi on seni reguleeritud piima ja piimatoodete turu ühisest korraldusest eraldi seisva õigusaktiga, nimelt määrusega (EÜ) nr 1788/2003. Arvestades nende skeemide otsustavat tähtsust ning käesoleva määruse eesmärke, on asjakohane inkorporeerida mõlema sektori asjaomased sätted käesolevasse määrusesse, tegemata skeemidesse ja nende toimimisviisidesse olulisi muudatusi võrreldes varasema õigusliku olukorraga. (32) Käesolevas määruses sätestatav suhkrukvoodisüsteem peaks seega kajastama määruses (EÜ) nr 318/2006 esitatud korda ning eelkõige säilitama kvootide õigusliku seisundi, kuna vastavalt Euroopa Kohtu praktikale on kvoodisüsteem suhkrusektori turu reguleerimise mehhanism, mille eesmärk on tagada üldistes huvides olevate eesmärkide saavutamine. (33) Käesolev määrus peaks seetõttu võimaldama komisjonil kohandada kvoote püsivale tasemele pärast nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 320/2006, millega luuakse ajutine kava suhkrutööstuse ümberkorraldamiseks ühenduses, ( 33 ) kehtestatud ümberkorraldusfondi tegevuse lõppemist aastal 2010. (34) Arvestades vajadust võimaldada teatavat riiklikku paindlikkust töötleva tööstuse ning suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatuse struktuurilise kohanduse tõttu kvootide kohaldamise perioodil, tuleks säilitada liikmesriikidele antud võimalus lubada ettevõtjate kvoote teatavates piirides muuta, piiramata seejuures ümberkorraldusfondi kui vahendi toimimist. (35) Suhkruturu ühise korraldusega sätestatakse, et suhkru ülejääkidest tulenevate suhkruturu moonutuste vältimiseks peaks võimaldama komisjonil teatavatest kriteeriumidest lähtudes ette näha kvoodikohases tootmises töödeldava suhkru, isoglükoosi või inuliinisiirupi ülejääkide ülekandmine järgmisse turustusaastasse. Lisaks sellele, kui kehtivaid tingimusi teatavate koguste osas ei täideta, tuleks ülejäägile samuti tasu kehtestada, et vältida nende turuolukorda ohustavate koguste kuhjumist. Need sätted tuleks säilitada. (36) Endiselt kehtib piima kvoodisüsteemi peamine eesmärk, milleks on vähendada vastaval turul nõudmise ja pakkumise vahelist tasakaalustamatust ning sellest tulenevaid struktuurilisi ülejääke, saavutades seeläbi turu parema tasakaalu. Seetõttu tuleks säilitada tasu kohaldamine üle teatud tagatud alammäära kogutud või otsetarbimiseks müüdud piima kogustele. Käesoleva määruse eesmärgiga kooskõlas on teatud ulatuses vaja eelkõige terminoloogiliselt ühtlustada suhkru- ja piimakvoodi skeemid, säilitades täielikult nende õigusliku status quo. Seetõttu tundub asjakohane ühtlustada piima- ja suhkrusektori mõisted. Seega tuleks teatavates keeleversioonides asendada määruse (EÜ) nr 1788/2003 mõisted “tootmiskvoot” (riiklik referentskogus) ja “individuaalne kvoot” (individuaalne referentskogus) uute terminitega, säilitades seejuures määratletava õigusliku tähenduse. (37) Sisuliselt tuleks käesoleva määruse piimakvoodisüsteem kujundada määruse (EÜ) nr 1788/2003 järgi. Eelkõige tuleks säilitada tarnete ja otseturustamise eristamine ning süsteemi tuleks kohaldada individuaalsete tegelike rasvasisalduste ja piima siseriikliku baasrasvasisalduse alusel. Põllumajandustootjatel peaks teatavatel tingimustel olema lubatud oma individuaalset kvooti ajutiselt üle anda. Lisaks tuleks säilitada põhimõte, mille kohaselt põllumajandusettevõtte müümisel, rentimisel või pärandina üleandmisel läheb vastav kvoot koos asjaomase maaga üle ostjale, rentnikule või pärijale, kusjuures tuleks säilitada erandid kvootide põllumajandusettevõttega sidumise põhimõttele, et jätkata piimatootmise ümberkorraldamist ja parandada keskkonda. Kooskõlas kvootide mitut liiki üleandmiste ja objektiivsete kriteeriumide kasutamisega tuleks samuti säilitada sätted, mille alusel on liikmesriikidel õigus suunata osa üleantavaid kvoote riiklikku reservi. (38) Kvoodiületamise tasu tuleks kehtestada hoiataval tasemel ning liikmesriik peab seda maksma kohe, kui tootmiskvooti on ületatud. Sel juhul peaks liikmesriik maksekohustuse jagama kvoodi ületamise põhjustanud tootjate vahel. Kõnealused tootjad peaksid kohustuma maksma liikmesriigile oma osa tasust üksnes asjaolu tõttu, et nad on ületanud neile eraldatud kvoote. Liikmesriigid peaksid maksma Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) nende tootmiskvooti ületavale osale vastavat tasu, mida vähendatakse 1 % suuruse summa võrra, et võtta arvesse pankrotijuhtumeid või teatavate tootjate lõplikku suutmatust maksta oma osa kõnealusest tasust. (39) Nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruses (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta ( 34 ) liigitatakse piimasektori lisatasu kohaldamisest saadavad summad sihtotstarbelisteks tuludeks, mis tuleb maksta ühenduse eelarvesse ja mida taaskasutamise korral võib kasutada ainult Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) või Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) kulude rahastamiseks. Seetõttu on määruse (EÜ) nr 1788/2003 artikkel 22, mille kohaselt tasu käsitatakse sekkumisena põllumajandusturgude stabiliseerimiseks ja seda tuleb kasutada piimasektori kulude katmiseks, vananenud ning seda ei tohiks inkorporeerida käesolevasse määrusesse. (40) Mitmes ühises turukorralduses on sätestatud erinevad toetuskavad. (41) Kuivsööda- ning lina- ja kanepituru ühises korralduses sätestati nende sektorite siseturu korraldamise vahendina töötlemistoetused. Need sätted tuleks säilitada. (42) Arvestades teravilja- ja kartulitärkliseturu erilist olukorda, sisaldas teraviljaturu ühine korraldus sätteid, mis võimaldasid anda tootmistoetust, kui see osutus vajalikuks. Tootmistoetus peaks oma olemuselt olema selline, et asjaomases tööstuses kasutatavad põhitooted on sellele tööstusele kättesaadavad madalama hinnaga kui ühiste hindade kohaldamisest tulenev hind. Suhkruturu ühises korralduses kehtestati tootmistoetuse andmise võimalus juhtudeks, kui teatavate tööstus-, keemia- või farmaatsiatoodete tootmisel tekib vajadus meetmete järele, mille eesmärk on muuta kättesaadavaks teatavad suhkrutooted. Need sätted tuleks säilitada. (43) Piimaturu tasakaalustamiseks ning piima ja piimatoodete turuhindade stabiliseerimiseks on vaja meetmeid piimatoodete müügivõimaluste suurendamiseks. Piima ja piimatoodete ühises turukorralduses sätestati seetõttu toetus teatavate piimatoodete turustamisele konkreetseteks kasutusotstarveteks ja konkreetsetesse sihtkohtadesse. Lisaks sellele sätestati ühises turukorralduses, et noorte hulgas piima tarbimise ergutamiseks peaks ühendus katma osa kooliõpilaste piimaga varustamise toetuskuludest. Need sätted tuleks säilitada. (44) Selleks et ergutada tunnustatud ettevõtjate organisatsioone koostama töökavasid oliiviõli ja lauaoliivide tootmiskvaliteedi parandamiseks, on vaja ühenduse rahastamist, mis koosneb otsetoetuse sellest osast, mille liikmesriigid võivad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 110i lõike 4 alusel kinni pidada. Sellega seoses sätestati oliiviõli ja lauaoliivide turu ühises korralduses ühenduse toetuse andmine vastavalt kõnealuste töökavade raames võetavatele meetmetele antud prioriteetidele. Need sätted tuleks säilitada. (45) Määruse (EMÜ) nr 2075/92 alusel asutati ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fond, mida rahastatakse selle sektori abikavade teatavatest mahaarvestustest, et viia selles sektoris ellu mitmeid meetmeid. Aasta 2007 on viimane aasta, mil ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondi rahastatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise peatükis 10c sätestatud toetuskavast tehtavatest mahaarvestustest. Ehkki fondi rahastamine lõpeb enne käesoleva määruse jõustumist, tuleks määruse (EMÜ) nr 2075/92 artikkel 13 siiski säilitada ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondist rahastatavate mitmeaastaste programmide õigusliku alusena. (46) Mesinduse kui põllumajandussektori eripäraks on tootmistingimuste ja saagikuse suured erinevused ja ettevõtjate hajutatus ning mitmekesisus nii tootmis- kui ka turustusetapis. Lisaks sellele, arvestades varroatoosi levikut mitmes liikmesriigis viimastel aastatel ja probleeme, mida see haigus mee tootmises tekitab, on ühenduse abinõud jätkuvalt vajalikud, sest varroatoosi ei ole võimalik täielikult kaotada ning seda tuleb ravida selleks kinnitatud toodetega. Neid asjaolusid arvestades ning eesmärgiga parandada mesindustoodete tootmist ja turustamist ühenduses, tuleks iga kolme aasta järel koostada riiklik programm, mis hõlmab tehnilist abi, varroatoositõrjet, mesilaste rändpidamise ratsionaliseerimist, ühenduse mesitarude arvukuse suurendamise juhtimist ning koostööd mesindust ja mesindustooteid käsitlevates uurimisprogrammides, et parandada mesindustoodete üldisi tootmis- ja turustustingimusi. Seda riiklikku programmi peaks osaliselt rahastama ühendus. (47) Määrus (EÜ) nr 1544/2006 asendas kõik riiklikud siidiussitoetused ühenduse siidiusside kasvatamise toetuskavaga, mida antakse kindlaksmääratud summana kasutatud siidiussimunade kasti kohta. (48) Kuna eespool nimetatud mesinduse ja siidusside kasvatamise toetuskavade kehtestamiseni viinud poliitilised kaalutlused on endiselt alles, tuleks kõik need toetuskavad kaasata käesoleva määruse raamistikku. (49) Põllumajandustoodete turustamisstandardite kohaldamine võib kaasa aidata nende toodete majanduslike tootmis- ja turustustingimuste, samuti nende kvaliteedi parandamisele. Seetõttu on niisuguste standardite kohaldamine tootjate, kauplejate ja tarbijate huvides. Seega kehtestati banaani-, oliiviõli ja lauaoliivide, elustaime-, muna- ja linnulihaturu ühises korralduses turustamisstandardid, mis on eelkõige seotud kvaliteedi, sortimise, kaalu, suuruse järgi jaotamise, pakendamise, ümbriste, ladustamise, transpordi, esitluse, päritolu ja tähistamisega. Seepärast on asjakohane see lähenemisviis käesolevas määruses säilitada. (50) Oliiviõli ja lauaoliivide ning banaanide turgude ühise korralduse kohaselt on turustamisstandardite sätete vastuvõtmine seni usaldatud komisjonile. Arvestades nende üksikasjalikku tehnilist iseloomu ning vajadust nende tõhusust pidevalt parandada ja neid arenevatele kaubandustavadele kohandada, on asjakohane laiendada seda lähenemisviisi elustaimesektorile, sätestades kriteeriumid, mida komisjon peab asjaomaste eeskirjade koostamisel arvesse võtma. Lisaks võib osutuda vajalikuks erimeetmete, eelkõige tänapäevaste analüüsimeetodite ja asjaomaste standardite tunnuste kindlaksmääramise muude meetmete vastuvõtmine, et vältida kuritarvitusi tarbijaile esitletud toodete kvaliteedi ja ehtsuse osas ning asjaomaste turgude olulisi häireid, mida sellised kuritarvitused võivad põhjustada. (51) Piima, piimatoodete ja rasvade turustamise ja nimetuste reguleerimiseks on kehtestatud mitmeid õigusakte. Nende eesmärk on ühest küljest parandada piima ja piimatoodete positsiooni turul ning teisest küljest tagada piimast ja muust kui piimast valmistatud võiderasvade vaheline aus konkurents, mis on kasuks nii tootjaile kui ka tarbijaile. Nõukogu 2. juuli 1987. aasta määruses (EMÜ) nr 1898/87 piima ja piimatoodete turustamisel kasutatavate nimetuste kaitse kohta ( 35 ) sisalduvate eeskirjade eesmärk on tarbija kaitsmine ning piimatoodete ja konkureerivate toodete vahel tootenimetuste, märgistamise ja reklaami alal konkurentsitingimuste kehtestamine, et vältida igasuguseid moonutusi. Nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määruses (EÜ) nr 2597/97, millega sätestatakse täiendavad eeskirjad piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta joogipiima osas, ( 36 ) sätestatakse eeskirjad, mille eesmärk on tagada joogipiima kõrge kvaliteet ning tarbijate soovidele ja vajadustele vastavad tooted, stabiliseerides sel moel asjaomast turgu ja tagades tarbijale kvaliteetse joogipiima. Nõukogu 5. detsembri 1994. aasta määruses (EÜ) nr 2991/94, millega kehtestatakse võiderasvade standardid, ( 37 ) kehtestatakse piima ja teiste põllumajandustoodete turustamisstandardid koos selge ja ühemõttelise liigitusega ning eeskirjadega nimetuste kohta. Kooskõlas käesoleva määruse eesmärkidega tuleks need eeskirjad säilitada. (52) Muna- ja linnulihasektori osas on olemas sätted turustamisstandardite ning mõnel juhul ka tootmise kohta. Need sätted sisalduvad nõukogu 19. juuni 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1028/2006 munade turustusnormide kohta, ( 38 ) nõukogu 26. juuni 1990. aasta määruses (EMÜ) nr 1906/90 kodulindude turustusnormide kohta ( 39 ) ja nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määruses nr 2782/75 haudemunade ja kodulindude tibude tootmise ja turustamise kohta ( 40 ). Nimetatud määrustes sisalduvad peamised eeskirjad tuleks kaasata käesolevasse määrusesse. (53) Määrusega (EÜ) nr 1028/2006 sätestatakse, et munade turustusnorme peaks põhimõtteliselt kohaldama ühenduses turustatavate ja üldjuhul ka kolmandatesse riikidesse ekspordiks mõeldud liiki Gallus gallus kuuluvate kanade kõikide munade suhtes. Selles eristatakse ka otseselt inimtoiduks sobivaid ning mittesobivaid mune, luues kaks munade kvaliteediklassi ning nähes ette sätted, millega tagatakse tarbijale asjakohane teave kvaliteedi- ja kaaluklasside ning kasutatud tootmisviisi kohta. Kõnealuse määrusega sätestatakse ka erieeskirjad kolmandatest riikidest imporditud munade suhtes, mille kohaselt teatud kolmandas riigis jõus olevad erisätted võivad ühenduse õigusaktide tagatud samaväärsuse korral õigustada erandeid kõnealustest turustamisstandarditest. (54) Linnulihasektoris sätestatakse määrusega (EMÜ) nr 1906/90, et turustusnorme peaks põhimõtteliselt kohaldama ühenduses turustatava inimtoiduks sobiva teatud kodulinnuliha liikide suhtes ning et kolmandatesse riikidesse ekspordiks mõeldud kodulinnuliha suhtes ei peaks kõnealuseid turustusnorme siiski kohaldama. Kõnealuse määrusega sätestatakse kodulinnuliha liigitamine vastavalt lihakusele ja välimusele kahte kategooriasse ning selle liha müügiks pakkumise tingimused. (55) Vastavalt nimetatud määrustele peaksid liikmesriigid võima teha erandeid kõnealuste turustusnormide kohaldamisest vastavalt munade ja kodulinnuliha suhtes, mida väikestes kogustes müüakse teatud otseturustusviisidel tootjalt lõpptarbijale. (56) Määrusega (EÜ) nr 2782/75 sätestatakse erieeskirjad haudemunade ja kodulindude tibude turustamise ja transpordi, samuti haudemunade inkubatsiooni kohta. Eelkõige sätestatakse kõnealuse määrusega tibude tootmiseks kasutatavate haudemunade eraldi märgistamine, pakendamise viis ja transpordiks kasutatav pakkematerjal. Väikesed aretusfarmid ja muud farmid on kõnealuses määruses sätestatud normide kohaldamise kohustusest siiski vabastatud. (57) Kooskõlas käesoleva määruse eesmärkidega tuleks need eeskirjad ilma sisuliste muudatusteta säilitada. Siiski tuleks kõnealustes määrustes sisalduvaid tehnilise iseloomuga sätteid käsitleda komisjoni poolt vastu võetavates rakenduseeskirjades. (58) Nagu seni on sätestatud humalaturu ühises korralduses, tuleks kogu ühenduses järgida kvaliteedipoliitikat, rakendades sertifitseerimist käsitlevaid sätteid koos eeskirjadega, mis üldjuhul keelavad ilma sertifikaadita toodete või importtoodete korral samaväärsetele kvaliteeditunnustele mittevastavate toodete turustamise. (59) Oliiviõli kirjeldused ja määratlused ning nimed on oluline osa turu korraldusest, sest nendega kehtestatakse kvaliteedistandardid ning antakse tarbijatele toote kohta piisavat teavet ning need tuleks käesolevas määruses säilitada. (60) Üks eespool nimetatud toetuskavasid, mis aitab kaasa piima- ja piimatooteturu tasakaalustamisele ning seega selle sektori turuhindade stabiliseerimisele, seisneb lõssi kaseiiniks ja kaseinaatideks töötlemise toetamises, ning sisaldub määruses (EÜ) nr 1255/1999. Nõukogu 24. juuli 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 2204/90, millega sätestatakse piima- ja piimatooteturu ühise korralduse täiendavad üldised eeskirjad juustu osas, ( 41 ) võeti kasutusele eeskirjad kaseiini ja kaseinaatide kasutamise kohta juustu tootmisel, et heastada selle toetuskava võimalikke ebasoodsaid mõjusid, võttes arvesse ohtu juustule, mis kaasneb kaseiini ja kaseinaatidega asendamisega, ja püüdes sel moel turgu stabiliseerida. Need eeskirjad tuleks inkorporeerida käesolevasse määrusesse. (61) Teatava põllumajandustoorme töötlemine etüülalkoholiks on tihedalt seotud selle toorme majandusliku tähtsusega. See võib märkimisväärselt kaasa aidata kõnealuse toorme väärtuse suurenemisele ning olla olulise majandusliku ja sotsiaalse tähtsusega ühenduse teatavate piirkondade majandusele või oluliseks sissetulekuallikaks asjaomase toorme tootjaile. Samuti võimaldab see kõrvaldada turult ebarahuldava kvaliteediga tooted ja lühiajalised ülejäägid, mis võiksid põhjustada ajutisi probleeme teatavates sektorites. (62) Humala-, oliiviõli ja lauaoliivide, tubaka- ja siidiussisektoris keskenduvad õigusaktid poliitiliste eesmärkide saavutamiseks eri liiki organisatsioonidele, seda eelkõige asjaomaste toodete turgude stabiliseerimiseks ning nende kvaliteedi parandamiseks ja tagamiseks ühismeetmete kaudu. Seda organisatsioonide süsteemi seni reguleerinud sätted põhinevad liikmesriikide tunnustatud organisatsioonidel või teatavatel tingimustel komisjoni tunnustatud organisatsioonidel vastavalt komisjonis vastu võetavatele sätetele. See süsteem tuleks säilitada ning seni kehtinud sätted ühtlustada. (63) Et toetada tootmisharudevaheliste organisatsioonide teatavat tegevust, mis pakub erilist huvi, arvestades tubakaturu ühtse korralduse kehtivaid eeskirju, tuleks ette näha tootmisharudevahelise organisatsiooni poolt tema liikmete jaoks vastuvõetud eeskirjade laiendamine teatavatel tingimustel kõikidele ühe või mitme piirkonna tootjatele ja rühmadele, kes organisatsiooni ei kuulu. Sama tuleks kohaldada ka tootmisharudevaheliste organisatsioonide muu tegevuse suhtes, mis pakuvad tubakasektori seisukohalt üldmajanduslikku või tehnilist huvi ja mis seega tulevad kasuks kõikidele kõnealustes tootmisharudes tegutsevatele isikutele. Liikmesriigid ja komisjon peaksid omavahel tihedat koostööd tegema. Komisjonil peaksid olema püsivad järelevalvevolitused, eriti nende organisatsioonide kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuste tõttu. (64) Teatud sektorites peale nende, mille suhtes on kehtivate eeskirjadega sätestatud tootjaorganisatsioonide või tootmisharudevaheliste organisatsioonide tunnustamine, võivad liikmesriigid soovida selliseid siseriiklikul õigusel põhinevaid organisatsioone tunnustada, kui ühenduse õigus seda võimaldab. Seetõttu tuleks seda võimalust täpsustada. Lisaks tuleks vastu võtta eeskirjad, mille kohaselt jääb pärast käesoleva määruse vastuvõtmist kehtima kehtivatele määrustele vastavate tootjaorganisatsioonide ja tootmisharudevaheliste organisatsioonide tunnustamine. (65) Ühenduse ühtne turg sisaldab kauplemissüsteemi ühenduse välispiiridel. Kauplemissüsteem peaks hõlmama imporditollimakse ja eksporditoetusi ning peaks põhimõtteliselt ühenduse turgu stabiliseerima. Kauplemissüsteem peaks põhinema mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus võetud kohustustel. (66) Kolmandate riikidega toimuva põllumajandustoodetega kauplemise mahu järelevalvet teravilja-, riisi-, suhkru-, seemne-, oliiviõli ja lauaoliivide, lina- ja kanepi-, veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sea-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha-, elustaime- ning põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholituru ühises korralduses on seni nii impordi kui ka ekspordi osas rakendatud kas kohutuslike litsentside süsteemi või süsteeme, milles komisjonil oli õigus kehtestada litsentsinõudeid. (67) Kaubavoogude järelevalve on eelkõige haldusküsimus, mis tuleks lahendada paindlikult. Sellest tulenevalt ning arvestades nendest ühistest turukorraldustest, kus litsentside haldamine on juba komisjoni pädevusse antud, saadud kogemusi, tundub olevat asjakohane laiendada nimetatud lähenemisviisi kõikidele sektoritele, kus kasutatakse impordi- ja ekspordilitsentse. Litsentsinõuete kehtestamise otsuse peaks tegema komisjon, võttes arvesse impordilitsentside vajalikkust asjaomaste turgude korraldamise ning eelkõige kõnealuste toodete impordi järelevalve seisukohalt. (68) Põllumajandustoodetele Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) lepingute kohaselt kehtivad tollimaksud on suures osas sätestatud ühises tollitariifistikus. Osa teravilja- ja riisisektori toodete kohta on aga lisamehhanismide kasutuselevõtu tõttu vaja ette näha erandite tegemise võimalus. (69) Selleks et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid ühenduse turul, mis võivad tuleneda teatavate põllumajandustoodete impordist, tuleks selliste toodete impordi puhul kohaldada täiendavat tollimaksu, juhul kui teatavad tingimused on täidetud. (70) Teatavatel tingimustel on asjakohane volitada komisjoni avama ja haldama impordi tariifikvoote, mis tulenevad kooskõlas asutamislepinguga sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest või muust nõukogu õigusaktist. (71) Nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määruse nr 2729/75 (teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segude impordimaksude kohta) ( 42 ) eesmärk on tagada teravilja, riisi ja purustatud riisi segude importimisel kohaldatava maksusüsteemi nõuetekohane toimimine. Need eeskirjad tuleks kaasata käesolevasse määrusesse. (72) Ühendus on sõlminud mitu turule sooduspääsu käsitlevat kokkulepet kolmandate riikidega ja sellest lähtuvalt on neil riikidel võimalik roosuhkrut ühendusse eksportida soodsatel tingimustel. Suhkruturu ühine korraldus näeb ette rafineerimistehaste suhkruvajaduse hindamise ning teatavatel tingimustel impordilitsentside reserveerimise oluliste imporditud toor-roosuhkru koguste spetsialiseerunud kasutajatele, keda loetakse ühenduses täiskoormusega rafineerimistehasteks. Need sätted tuleks säilitada. (73) Selleks et keelatud kultuurid ei saaks häirida kiu tootmiseks kasvatatava kanepi turu ühist korraldust, sätestab vastav määrus imporditud kanepi ja kanepiseemnete kontrolli, tagamaks et kõnealused saadused pakuksid tetrahüdrokannabinooli sisalduse suhtes teatavaid garantiisid. Lisaks tuleks muul otstarbel kui külvamiseks imporditud kanepiseemnete kohta kehtestada kontrollsüsteem, mis näeb ette asjaomaste importijate heakskiitmise süsteemi. Need sätted tuleks säilitada. (74) Humalasektori toodete puhul järgitakse kogu ühenduses kvaliteedipoliitikat. Importtoodete puhul tuleks sätted, millega tagatakse ainult samaväärsetele kvaliteedi miinimumtunnustele vastavate toodete importimine, käesolevasse määrusesse inkorporeerida. (75) Tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest muudest kaitsemeetmetest ühenduse välispiiril. Erandlikel asjaoludel võib siseturu- ja tollimaksumehhanism osutuda ebapiisavaks. Selleks et mitte jätta ühenduse turgu kaitseta sellest tingitud häirete vastu, peaks ühendus saama võtta viivitamata kõiki vajalikke meetmeid. Kõnealused meetmed peaksid olema kooskõlas ühenduse rahvusvaheliste kohustustega. (76) Ühiste turukorralduste nõuetekohase toimimise tagamiseks ja eelkõige turuhäirete vältimiseks nähakse paljude toodete turgude ühiste korraldustega tavaliselt ette võimalus keelata sees- ja välistöötlemise korra kasutamine. See võimalus tuleks säilitada. Lisaks näitavad kogemused, et kui kõnealune kord häirib või ähvardab häirida turgu, peab meetmeid võtma ilma suurema viivituseta. Seepärast tuleks komisjonile anda vastavad õigused. Seega on asjakohane võimaldada komisjonil sellistes olukordades sees- ja välistöötlemise korra kasutamine peatada. (77) Kolmandatesse riikidesse ekspordil selliste toetuste määramine, mis põhinevad ühenduse ja maailmaturuhinna vahel ning mille puhul piirdutakse ühenduse WTO kohustustega, peaks kaitsma ühenduse osalemist käesoleva määruse reguleerimisalasse jäävate teatavate toodete rahvusvahelises kaubanduses. Subsideeritud ekspordi suhtes tuleks rakendada väärtuselisi ja koguselisi piiranguid. (78) Väärtuspiirangute järgimine tuleks tagada toetuste määramise ajal, kontrollides makseid EAGFi eeskirjade alusel. Järelevalvet võib hõlbustada eksporditoetuste kohustuslik eelkinnitamine, lubades diferentseeritud toetuste puhul võimalust muuta ette nähtud sihtkohta geograafilises piirkonnas, mille suhtes kehtib ühtne eksporditoetuse määr. Sihtkoha muutmise korral tuleks maksta tegeliku sihtkoha suhtes kehtivat toetust, mis ei või olla suurem kui alguses ette nähtud sihtkoha suhtes kohaldatav summa. (79) Kogusepiirangutele vastavuse peaks tagama usaldusväärne ja tõhus järelevalvesüsteem. Selleks tuleks eksporditoetuse andmiseks nõuda ekspordilitsentsi. Eksporditoetust tuleks anda kasutatavate piirnormide ulatuses iga asjaomase toote konkreetse olukorra põhjal. Sellest reeglist võiks erandeid lubada üksnes asutamislepingu I lisas loetlemata töödeldud toodete puhul, mille suhtes kogusepiiranguid ei kohaldata. Tuleks sätestada erandid halduseeskirjadest kõrvalekaldumise puhuks, kui eksporditoetustega kaetud eksport ei ületa tõenäoliselt ette nähtud koguseid. (80) Elusveiste ekspordi korral tuleks eksporditoetuste andmine ja väljamaksmine ette näha üksnes juhul, kui järgitakse loomade heaolu, eelkõige loomade kaitset transportimisel käsitlevate ühenduse õigusaktide sätteid. (81) Kui põllumajandustooted vastavad teatavatele spetsifikatsioonidele ja/või hinnatingimustele, võivad need kolmandates riikides kuuluda impordi erirežiimi alla. Sellise süsteemi nõuetekohase kohaldamise tagamiseks on vajalik halduskoostöö importiva kolmanda riigi ja ühenduse asutuste vahel. Selleks peaks toodetele olema lisatud ühenduses välja antud sertifikaat. (82) Lillesibulate eksport kolmandatesse riikidesse on ühendusele märkimisväärse majandusliku tähtsusega. Sellise ekspordi jätkamist ja arendamist võib tagada hindade stabiliseerimisega kõnealuses kaubanduses. Selleks tuleks kõnealuste toodete jaoks sätestada ekspordi miinimumhinnad. (83) Asutamislepingu artikli 36 kohaselt kohaldatakse asutamislepingu konkurentsieeskirju käsitleva peatüki sätteid põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult ulatuses, mille nõukogu määrab kindlaks asutamislepingu artikli 37 lõigete 2 ja 3 raames ning vastavalt nendes lõigetes ette nähtud menetlusele. Erinevates ühistes turukorraldustes kuulutati riigiabisätted suures osas kohaldatavateks. Eelkõige asutamislepingust tulenevate eeskirjade kohaldamine ettevõtjate suhtes on lisaks määratletud nõukogu 24. juuli 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1184/2006, millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandustoodete ja -saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ( 43 ). Tulenevalt eesmärgist luua üks kõikehõlmav turupoliitika eeskirjade kogumik on asjakohane inkorporeerida kõik asjaomased sätted käesolevasse määrusesse. (84) Asutamislepingu artiklis 81 osutatud kokkuleppeid, otsuseid ja kooskõlastatud tegevust käsitlevaid, samuti turgu valitseva seisundi kuritarvitamisega seotud konkurentsieeskirju tuleks põllumajandustoodete ja -saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes kohaldada sel määral, et nende kohaldamine ei takistaks põllumajandusturgude riigisisese korralduse toimimist ega ohustaks ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamist. (85) Eriline lähenemine tagatakse sellistele põllumajandustootjate ühendustele, kelle esmane eesmärk on põllumajandustoodete ja -saaduste ühistootmine või -turustamine või ühiste seadmete kasutamine, välja arvatud siis, kui selline ühistegevus välistab konkurentsi või ohustab asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamist. (86) Ühise põllumajanduspoliitika arengu ohustamise vältimiseks ning selleks, et tagada kõnealuste ettevõtete mittediskrimineeriv kohtlemine ja õiguskindlus, peaks ainult komisjon, kelle otsuseid on pädev läbi vaatama Euroopa Kohus, olema volitatud otsustama, kas asutamislepingu artiklis 81 osutatud kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud tegevus on ühise põllumajanduspoliitika eesmärkidega kooskõlas. (87) Riikliku abi andmine kahjustaks ühistel hindadel põhineva ühtse turu nõuetekohast toimimist. Seepärast tuleks käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldada asutamislepingu riigiabi käsitlevaid sätteid. Teatavates olukordades tuleks lubada erandeid. Selliste erandite kohaldamiseks peaks aga komisjon koostama olemasolevate, uute või kavandatavate riiklike toetuste nimekirja, andma liikmesriikidele asjakohast nõu ja pakkuma välja neile sobivaid meetmeid. (88) Soome ja Rootsi võivad nende ühinemisest alates põhjapõtrade ja põhjapõdratoodete tootmise ja turustamise erilise majandusliku olukorra tõttu neid tegevusi toetada. Lisaks võib Soome oma eriliste kliimatingimuste tõttu anda komisjoni loal toetust ainult Soomes toodetavate seemnete ja teraviljaseemnete teatavate koguste tootmiseks. Need erandid tuleks säilitada. (89) Liikmesriikides, kus suhkrukvoote on oluliselt vähendatud, esineb suhkrupeedikasvatajatel tõsiseid kohandamisprobleeme. Sellistel juhtudel ei ole määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise peatükis 10f sätestatud suhkrupeedikasvatajatele antav ühenduse üleminekutoetus piisav suhkrupeedikasvatajate raskuste täielikuks lahendamiseks. Seetõttu tuleks liikmesriikidel, kes on määruse (EÜ) nr 318/2006 III lisas 20. veebruaril 2006 kindlaksmääratud suhkrukvoote vähendanud rohkem kui 50 %, lubada anda suhkrupeedikasvatajatele ühenduse üleminekuabi kohaldamise perioodil riigiabi. Tagamaks, et liikmesriigid ei annaks riigiabi oma suhkrupeedikasvatajate vajadusi ületavas ulatuses, peaks asjaomase riigiabi kogusumma kindlaksmääramine jätkuvalt sõltuma komisjoni heakskiidust, välja arvatud Itaalia puhul, kus toetuse maksimumvajadust kõige tootlikuma suhkrupeedikasvataja osas reformijärgsete turutingimustega kohanemiseks on hinnatud 11 eurole ühe tonni toodetud suhkrupeedi kohta. Lisaks tuleks Itaalia eeldatavate eriprobleemide tõttu säilitada kord, mis võimaldab suhkrupeedikasvatajatel saada otsest või kaudset riigiabi. (90) Soomes sõltub suhkrupeedikasvatus erilistest geograafilistest ja kliimatingimustest, mis mõjutavad suhkrupeedikasvatust ebasoodsalt lisaks suhkrureformi üldistele mõjudele. Seetõttu tuleks säilitada suhkruturu ühise korralduse raames võetud sätted, mis lubavad sellel liikmesriigil anda oma suhkrupeedikasvatajatele püsivalt riigiabi piisavas summas. (91) Arvestades Saksamaa eriolukorda, kus praegu antakse riiklikku abi suurele hulgale väiketootjaile, kes toodavad alkoholi Saksamaa alkoholimonopoli eritingimuste alusel, on vaja piiratud ajavahemiku jooksul lubada kõnealuse abi andmist jätkata. Samuti tuleb ette näha aruande esitamine komisjoni poolt selle erisuse toimimise kohta nimetatud perioodi lõpus koos asjakohaste ettepanekutega. (92) Kui liikmesriik soovib oma territooriumil toetada meetmeid piima ja piimatoodete tarbimise edendamiseks ühenduses, tuleks piimatootjatele ette näha selliste meetmete rahastamisvõimalus riigi tasandil kehtiva müügiedendustasu kaudu. (93) Kuivsööda tootmise võimalikku arengut arvesse võttes peaks komisjon enne 30. septembrit 2008 esitama nõukogule seda sektorit käsitleva aruande, mille aluseks on kuivsöödaturu ühise korralduse hindamine. Aruandele tuleks vajaduse korral lisada asjakohased ettepanekud. Lisaks peaks komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule korrapäraselt aru andma mesindussektori suhtes kohaldatava toetuskava kohta. (94) Ühenduse turgude praeguse olukorra ja arenguväljavaadete kohta on vaja piisavalt teavet. Seetõttu tuleks ette näha kõikide ühenduses kasvatatud humala tarnelepingute registreerimine. (95) On asjakohane näha teatavatel tingimustel ja teatavate toodete osas ette meetmed juhtudeks, kus siseturuhindade olulise muutumise või maailmaturu noteeringute või hindade tõttu on tekkinud või võivad tekkida häired. (96) On vaja kasutusele võtta põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi käsitlevate erimeetmete raamistik, mis võimaldaks turujärelevalve eesmärgil koguda majandusandmeid ja analüüsida statistilist teavet. Kuivõrd põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turg on seotud etüülalkoholituruga üldiselt, tuleb kättesaadavaks teha ka muu kui põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turgu käsitlev teave. (97) Käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustuste täitmisest liikmesriikidele tekkinud kulutused peaks rahastama ühendus vastavalt määrusele (EÜ) nr 1290/2005. (98) Komisjonile tuleks anda volitused võtta vajalikud meetmed, et lahendada eriomaseid praktilisi küsimusi eriolukorras. (99) Kuna põllumajandustoodete ühisturud arenevad pidevalt, peaksid liikmesriigid ja komisjon üksteist oluliste arengutega kursis hoidma. (100) Et vältida käesolevas määruses ette nähtud soodustuste kuritarvitamist, ei tohiks neid soodustusi anda või tuleks nende andmine lõpetada, kui leitakse, et mis tahes soodustuste saamise tingimused on loodud kunstlikult vastupidiselt käesoleva määruse eesmärkidele. (101) Käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmise tagamiseks on vaja kohaldada kontrolli ning nende täitmata jätmise korral haldusmeetmeid ja -karistusi. Seetõttu tuleks anda komisjonile volitus võtta vastu vastavad eeskirjad, sealhulgas alusetute maksete tagasinõudmist ning käesoleva määruse kohaldamisest tulenevaid liikmesriikide aruandluskohustusi käsitlevad eeskirjad. (102) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks üldjuhul vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused ( 44 ). Teatavate käesolevast määrusest tulenevate meetmete puhul, mis käsitlevad komisjoni volitusi, nõuavad kiiret tegutsemist või on puhtalt haldusliku iseloomuga, tuleks komisjoni volitada tegutsema omal vastutusel. (103) Värskete puu- ja köögiviljade ning töödeldud puu- ja köögiviljatoodete ning veinituru ühise korralduse teatud aspektide käesolevasse määrusesse kaasamise tõttu tuleks neisse ühistesse turukorraldustesse teha teatavad muudatused. (104) Käesolev määrus inkorporeerib asutamislepingust tulenevate konkurentsieeskirjade kohaldamist käsitlevad sätted. Seni on selliseid sätteid reguleerinud nõukogu määrus (EÜ) nr 1184/2006. Nimetatud määruse reguleerimisala tuleks muuta, nii et selle sätted kehtiksid asutamislepingu I lisas loetletud toodete suhtes, mida käesolev määrus ei hõlma. (105) Käesolev määrus inkorporeerib põhjendustes 2 ja 3 loetletud alusmäärustes sisalduvad sätted, välja arvatud need, mis sisalduvad määrustes (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 1493/1999. Lisaks sellele inkorporeerib käesolev määrus järgmiste määruste sätted: — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2729/75 teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segude impordimaksude kohta; — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2763/75 sealihasektoris eraladustusabi andmise üldeeskirja kohta ( 45 ); — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2782/75 haudemunade ja kodulindude tibude tootmise ja turustamise kohta; — nõukogu 25. märtsi 1976. aasta määrus (EMÜ) nr 707/76 siidiussikasvatajate tootjarühmade tunnustamise kohta ( 46 ); — nõukogu 17. mai 1977. aasta määrus (EMÜ) nr 1055/77 sekkumisametite poolt kokkuostetud toodete ladustamise ja liikumise kohta ( 47 ); — nõukogu 20. detsembri 1979. aasta määrus (EMÜ) nr 2931/79 eksporditoetuse andmise kohta põllumajandustoodetele, mis võivad kolmandas riigis kasutada impordi erirežiimi ( 48 ); — nõukogu 13. novembri 1984. aasta määrus (EMÜ) nr 3220/84, millega määratakse kindlaks ühenduse searümpade liigitusskaala; — nõukogu 2. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 1898/87 piima ja piimatoodete turustamisel kasutatavate nimetuste kaitse kohta; — nõukogu 10. detsembri 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 3730/87, millega kehtestatakse sekkumisvarudest pärit ja ühenduses enim puudustkannatavatele isikutele jaotamiseks mõeldud toiduainete kindlaksmääratud organisatsioonidele tarnimise üldeeskirjad; — nõukogu 12. veebruari 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 386/90 toetust või muid summasid saavate põllumajandustoodete ekspordi ajal teostatava kontrolli kohta ( 49 ); — nõukogu 7. mai 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 1186/90, millega laiendatakse ühenduses kehtiva täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala reguleerimisala; — nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 1906/90 kodulindude turustusnormide kohta; — nõukogu 24. juuli 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 2204/90, millega sätestatakse piima- ja piimatooteturu ühise korralduse täiendavad üldised eeskirjad juustu osas; — nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2077/92, mis käsitleb tubakasektori kutsealadevahelisi organisatsioone ja majandusharusiseseid kokkuleppeid ( 50 ); — nõukogu 23. juuli 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2137/92, mis käsitleb lambarümpade ühenduse liigitusskaalat ja määratleb ühenduse värskete või külmutatud lambarümpade standardkvaliteedi; — nõukogu 5. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 2991/94, millega kehtestatakse võiderasvade standardid; — nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määrus (EÜ) nr 2597/97, millega sätestatakse täiendavad eeskirjad piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta joogipiima osas; — nõukogu 22. oktoobri 1999. aasta määrus (EÜ) nr 2250/1999 Uus-Meremaalt pärit või tariifikvoodi kohta ( 51 ); — nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1788/2003, millega kehtestatakse tasu piima- ja piimatootesektoris; — nõukogu 19. juuni 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1028/2006 munade turustusnormide kohta; — nõukogu 24. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1183/2006 ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala kohta. (106) Seetõttu tuleks need määrused kehtetuks tunnistada. Õiguskindluse huvides ja arvestades käesoleva määrusega kehtetuks tunnistatavate õigusaktide arvu ning kõnealuste õigusaktide kohaselt vastuvõetud või nendega muudetud õigusaktide arvu, on asjakohane selgitada, et kehtetuks tunnistamine ei mõjuta ühegi kehtetuks tunnistatud õigusakti alusel vastuvõetud õigusakti või nendega teistesse õigusaktidesse tehtud muudatuste kehtivust. (107) Käesolevat määrust tuleks üldjuhul kohaldada alates 1. jaanuarist 2008. Tagamaks, et käesoleva määruse uued sätted ei mõjutaks jooksvat turustusaastat 2007/2008, tuleks nende sektorite suhtes, millele on ette nähtud turustusaastad, siiski ette näha hilisem kohaldamiskuupäev. Käesolevat määrust tuleks seetõttu kohaldada asjassepuutuvate sektorite suhtes alates turustusaastast 2008/2009. Selle tulemusel kohalduvad nimetatud sektorite vastavad määrused kuni vastava turustusaasta 2007/2008 lõpuni. (108) Lisaks tuleks teatavate muude sektorite suhtes, millele ei ole turustusaastaid ette nähtud, samuti ette näha hilisem kohaldamiskuupäev, et tagada sujuv üleminek olemasolevatelt ühistelt turukorraldustelt käesolevale määrusele. Eelnevast tulenevalt tuleks olemasolevaid ühiseid turukorraldusi reguleerivate määruste kohaldamist jätkata kuni käesolevas määruses sätestatud hilisema kohaldamiskuupäevani. (109) Määruse (EÜ) nr 386/90 osas antakse selles määruses käsitletud teemade vastuvõtmise pädevus käesoleva määrusega üle komisjonile. Lisaks tunnistatakse käesoleva määrusega kehtetuks määrused (EMÜ) nr 3220/84, (EMÜ) nr 1186/90, (EMÜ) nr 2137/92 ja (EÜ) nr 1183/2006 ning üksnes teatud sätted nimetatud määrustest inkorporeeritakse käesolevasse määrusesse. Nendes määrustes sisalduvaid edasisi üksikasju käsitletakse seega komisjoni vastuvõetavates rakenduseeskirjades. Komisjonile tuleks asjakohaste eeskirjade kehtestamiseks anda lisaaega. Nimetatud määruste kohaldamist tuleks seetõttu jätkata 31. detsembrini 2008. (110) Järgmised nõukogu õigusaktid on muutunud üleliigseks ning need tuleks kehtetuks tunnistada: — nõukogu 12. märtsi 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 315/68, millega määratakse kindlaks lillesibulate, juuremugulate ja varremugulate kvaliteedistandardid ( 52 ); — nõukogu 12. märtsi 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 316/68 värskete lõikelillede ja värske lõikerohelise kvaliteedistandardite kindlaksmääramise kohta ( 53 ); — nõukogu 9. detsembri 1969. aasta määrus (EMÜ) nr 2517/69, millega sätestatakse teatavad meetmed ühenduse puuviljatoomise ümberkorraldamiseks ( 54 ); — nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2728/75 tärklise valmistamiseks ette nähtud kartulite ja kartulitärklise tootmis- ja turustamistoetuste kohta ( 55 ); — nõukogu 5. juuni 1980. aasta määrus (EMÜ) nr 1358/80, millega fikseeritakse täiskasvanud veiste soovitus- ja sekkumishind 1980/81. turustusaastaks ning kehtestatakse ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala ( 56 ); — nõukogu 21. detsembri 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 4088/87, milles määratakse kindlaks teatavate Küproselt, Iisraelist ja Jordaaniast pärit lillede impordi soodustollimaksude kohaldamise tingimused ( 57 ); — nõukogu 20. novembri 1974. aasta otsus 74/583/EMÜ suhkru liikumise järelevalve kohta ( 58 ). (111) Üleminek käesoleva määrusega kehtetuks tunnistatavates sätetes ja määrustes ette nähtud korralt võib põhjustada raskusi, mida käesoleva määruses ei käsitleta. Selliste raskuste käsitlemiseks peaks komisjonil olema võimalik võtta vastu üleminekumeetmeid, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







SISUKORD I OSA SISSEJUHTAVAD SÄTTED II OSA SISETURG I JAOTIS TURUSEKKUMINE I PEATÜKK Riiklik sekkumine ja eraladustamine I jagu Üldsätted II jagu Riiklik sekkumine I alajagu Üldsätted II alajagu Kokkuostu avamine III alajagu Sekkumishind IV alajagu Sekkumisvarude müük III jagu Eraladustamine I alajagu Kohustuslik abi II alajagu Vabatahtlik abi IV jagu Ühissätted II PEATÜKK Sekkumise erimeetmed I jagu Erandlikud turutoetusmeetmed II jagu Teravilja- ja riisisektori meetmed III jagu Suhkrusektori meetmed IV jagu Pakkumise kohandamine III PEATÜKK Tootmise piiramise süsteemid I jagu Üldsätted II jagu Suhkur I alajagu Kvootide määramine ja haldamine II alajagu Kvootide ületamine III jagu Piim I alajagu Üldsätted II alajagu Kvootide määramine ja haldamine III alajagu Kvootide ületamine IIIa jagu Kartulitärklise kvoodid IV jagu Menetluseeskirjad seoses suhkru, piima ja kartulitärklise kvootidega IV a jagu Veinisektori tootmisvõimsus I alajagu Istutusõiguseta rajatud istandused II alajagu Istutusõigus üleminekuajal III alajagu Väljajuurimiskava IV PEATÜKK Toetuskavad I jagu Töötlemistoetus I alajagu Kuivsööt II alajagu Kiu tootmiseks kasvatatav lina ja kanep III alajagu Kartulitärklise kvoodid II jagu Tootmistoetus III jagu Piima- ja piimatootesektori toetused IIIa jagu Humalasektori toetused IV jagu Oliiviõli ja lauaoliivide sektori toetused IVa jagu Puu- ja köögiviljasektori toetused I alajagu Tootjarühmad II alajagu Rakendusfondid ja -kavad IIa alajagu Koolidele puuvilja jagamise kava III alajagu Menetlussätted IVb jagu Veinisektori toetusprogrammid I alajagu Sissejuhatavad sätted II alajagu Toetusprogrammide esitamine ja sisu III alajagu Eritoetusmeetmed IV alajagu Menetlussätted V jagu Ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fond VI jagu Mesindussektori erisätted VII jagu Siidiussisektori toetused II JAOTIS TURUSTAMIST JA TOOTMIST KÄSITLEVAD EESKIRJAD I PEATÜKK Turustamist ja tootmist käsitlevad eeskirjad I jagu Turustuseeskirjad Ia jagu Päritolunimetused, geograafilised tähised ja veinisektori traditsioonilised nimetused I alajagu Päritolunimetused ja geograafilised tähised II alajagu Traditsioonilised nimetused Ib jagu Märgistamine ja esitlemine veinisektoris II jagu Tootmistingimused IIa jagu Veinisektori tootmiseeskirjad I alajagu Veiniviinamarjasordid II alajagu Veinivalmistustavad ja piirangud III jagu Menetluseeskirjad II PEATÜKK Tootjaorganisatsioonid, tootmisharudevahelised organisatsioonid, ettevõtjate organisatsioonid I jagu Üldpõhimõtted Ia jagu Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone, tootmisharudevahelisi organisatsioone ning tootjarühmi käsitlevad eeskirjad I alajagu Tootjaorganisatsioonide põhikiri ja nende tunnustamise eeskirjad II alajagu Tootjaorganisatsioonide liidud ja tootjarühmad III alajagu Eeskirjade laiendamine majanduspiirkonna tootjatele IV alajagu Tootmisharudevahelised organisatsioonid puu- ja köögiviljasektoris Ib jagu Veinisektori tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjad II jagu Tubakasektori tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjad IIa jagu Piima- ja piimatootesektori tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjad III jagu Menetluseeskirjad III OSA KAUBANDUS KOLMANDATE RIIKIDEGA I PEATÜKK Üldsätted II PEATÜKK Import I jagu Impordilitsentsid II jagu Imporditollimaksud III jagu Impordikvootide haldamine IV jagu Teatavaid tooteid käsitlevad erisätted I alajagu Teravilja- ja riisisektori impordi erisätted II alajagu Suhkru impordi sooduskord III alajagu Kanepi impordi erisätted IV alajagu Humala impordi erisätted V alajagu Veini impordi erisätted V jagu Kaitse ja seestöötlemine III PEATÜKK Eksport I jagu Ekspordilitsentsid II jagu Eksporditoetused III jagu Piima- ja piimatootesektori ekspordikvootide haldamine IV jagu Impordi erirežiim kolmandas riigis V jagu Elustaimede erisätted VI jagu Välistöötlemine IV OSA KONKURENTSIEESKIRJAD I PEATÜKK Ettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjad II PEATÜKK Riigiabieeskirjad V OSA SEKTORITE ERISÄTTED VI OSA ÜLDSÄTTED VII OSA RAKENDUS-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED I PEATÜKK Rakendussätted II PEATÜKK Ülemineku- ja lõppsätted I LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 1 OSUTATUD TOODETE LOETELU I osa: Teravili II osa: Riis III osa: Suhkur IV osa: Kuivsööt V osa: Seemned VI osa: Humal VII osa: Oliiviõli ja lauaoliivid VIII osa: Kiu tootmiseks kasvatatav lina ja kanep IX osa: Puu- ja köögiviljad X osa: Töödeldud puu- ja köögiviljasaadused XI osa: Banaanid XII osa: Vein XIII osa: Eluspuud ja muud taimed, taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja dekoratiivne taimmaterjal XIV osa: Toortubakas XV osa: Veise- ja vasikaliha XVI osa: Piim ja piimatooted XVII osa: Sealiha XVIII osa: Lamba- ja kitseliha XIX osa: Munad XX osa: Kodulinnuliha XXI osa: Muud tooted II LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 3 OSUTATUD TOODETE LOEND I osa: Põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol II osa: Mesindustooted III osa: Siidiussid III LISA ARTIKLI 2 LÕIKES 1 OSUTATUD MÕISTED I osa: Teravili II osa: Suhkrusektorit käsitlevad mõisted III osa Humalasektorit käsitlevad mõisted IIIa osa Veinisektorit käsitlevad mõisted IV osa: Veise- ja vasikalihasektorit käsitlevad mõisted V osa: Piima- ja piimatootesektorit käsitlevad mõisted VI osa: Munasektorit käsitlevad mõisted VII osa: Kodulinnusektorit käsitlevad mõisted VIII osa: Mesindussektorit käsitlevad mõisted IV LISA RIISI JA SUHKRU STANDARDKVALITEET A. Koorimata riisi standardkvaliteet B. Suhkru standardkvaliteet: V LISA ARTIKLIS 42 OSUTATUD ÜHENDUSE RÜMPADE KLASSIFITSEERIMISSKAALAD A. Ühenduse täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala B. Ühenduse searümpade klassifitseerimisskaala C. Ühenduse lambarümpade klassifitseerimisskaala VI LISA RIIKLIKUD JA PIIRKONDLIKUD KVOODID alates 2010/2011. turustusaastast VII LISA ARTIKLI 58 LÕIKES 2 OSUTATUD ISOGLÜKOOSI TÄIENDAVAD KVOODID VIIa LISA ARTIKLI 59 LÕIKE 2 TEISE LÕIGU KOHASELT KINDLAKS MÄÄRATAVA PROTSENDIMÄÄRA ARVUTAMINE VIIb LISA ARTIKLI 59 LÕIKE 2 TEISE LÕIGU KOHASELT ETTEVÕTJATE SUHTES KOHALDATAVA PROTSENDIMÄÄRA ARVUTAMINE VIIc LISA ARTIKLI 52A LÕIKE 1 KOHASELT MÄÄRATAVA KOEFITSIENDI ARVUTAMINE VIII LISA SUHKRU- VÕI ISOGLÜKOOSIKVOOTIDE ÜLEKANDMISE ÜKSIKASJALIKUD EESKIRJAD VASTAVALT ARTIKLILE 60 IX LISA ARTIKLIS 66 OSUTATUD TOOTMISKVOODID JA RESTRUKTUREERIMISRESERVI KOGUSED X LISA ARTIKLIS 70 OSUTATUD REFERENTSRASVASISALDUS Xa LISA ARTIKLIS 84a OSUTATUD KARTULITÄRKLISE KVOODID TURUSTUSAASTA KOHTA Xb LISA TOETUSPROGRAMMIDE EELARVE (OSUTATUD ARTIKLI 103N LÕIKES 1) Xc LISA EELARVES MAAELU ARENDAMISEKS ERALDATUD VAHENDID (OSUTATUD ARTIKLI 190A LÕIKES 3) Xd LISA VÄLJAJUURIMISKAVA EELARVE Xe LISA ALAD, MILLE LIIKMESRIIGID VÕIVAD TUNNISTADA VÄLJAJUURIMISKAVA JAOKS ABIKÕLBMATUKS (OSUTATUD ARTIKLI 85U LÕIGETES 1, 2 JA 5) XI LISA A.I. Artikli 94 lõikes 1 osutatud pika linakiu garanteeritud maksimumkoguste jaotumine liikmesriikide vahel A.II. Artikli 94 lõikes 1a osutatud lühikese linakiu ja kanepikiu garanteeritud maksimumkoguste jaotumine liikmesriikide vahel A.III. Artiklis 94a osutatud abikõlblikud tsoonid B. Artiklis 89 osutatud garanteeritud maksimumkoguste jaotumine liikmesriikide vahel XIa LISA KUNI 12 KUU VANUSTE VEISTE LIHA TURUSTAMINE VASTAVALT ARTIKLILE 113b I. Mõiste II. Kuni 12 kuu vanuste veiste kategooriatesse liigitamine tapamajas III. Müüginimetused IV. Kohustuslik teave etiketil V. Vabatahtlik teave etiketil VI. Registreerimine VII. Ametlik kontrollimine VIII. Kolmandatest riikidest imporditud liha IX. Karistused XIb LISA VIINAMARJASAADUSTE KATEGOORIAD 1. Vein 2. Kääriv toorvein 3. Liköörvein 4. Vahuvein 5. Kvaliteetvahuvein 6. Aromaatne kvaliteetvahuvein 7. Gaseeritud vahuvein 8. Poolvahuvein 9. Gaseeritud poolvahuvein 10. Viinamarjavirre 11. Osaliselt kääritatud viinamarjavirre 12. Kuivatatud viinamarjadest saadud osaliselt kääritatud viinamarjavirre 13. Kontsentreeritud viinamarjavirre 14. Puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirre 15. Kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein 16. Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein 17. Veiniäädikas XIb lisa liide Viinamarjakasvatusvööndid XII LISA Artikli 114 lõikes 1 osutatud PIIMA JA PIIMATOODETEGA SEOTUD MÕISTED JA NIMETUSED XIII LISA ARTIKLI 114 LÕIKES 2 OSUTATUD INIMTARBIMISEKS ETTE NÄHTUD PIIMA TURUSTAMINE XIV LISA ARTIKLIS 111A OSUTATUD MUNA- JA LINNULIHASEKTORI TOODETE TURUSTAMISSTANDARDID A. Liiki Gallus gallus kuuluvate kanade munade turustamisstandardid B. Kodulinnuliha turustamisstandardid C. Haudemunade ja kodulindude tibude tootmis- ja turustamisstandardid XV LISA ARTIKLIS 115 OSUTATUD VÕIDERASVADE SUHTES KOHALDATAVAD STANDARDID XV lisa liide XVa LISA RIKASTAMINE, HAPESTAMINE JA HAPETUSTAMINE TEATAVATES VIINAMARJAKASVATUSVÖÖNDITES A. Rikastamise piirmäärad B. Rikastamine C. Hapestamine ja hapetustamine D. Töötlemine XVb LISA PIIRANGUD A. Üldised piirangud B. Värsked viinamarjad, viinamarjavirre ja viinamarjamahl C. Veinide segamine D. Kõrvalsaadused XVI LISA ARTIKLIS 118 OSUTATUD OLIIVIÕLI JA OLIIVIJÄÄKÕLI KIRJELDUSED JA MÄÄRATLUSED XVIa LISA TÄIELIK NIMEKIRI EESKIRJADEST, MIDA VÕIB LAIENDADA MITTELIIKMETEST TOOTJATELE VASTAVALT ARTIKLITELE 125F JA 125L XVII LISA ARTIKLITES 137 JA 139 OSUTATUD RIISI IMPORDITOLLIMAKSUD XVIII LISA ARTIKLIS 138 OSUTATUD BASMATI RIISI SORDID XIX LISA RIIGID, MILLELE ON OSUTATUD ARTIKLI 153 LÕIKES 3 JA ARTIKLI 154 LÕIKE 1 PUNKTIS B NING III LISA II OSA PUNKTIS 12 XX LISA TERAVILJA-, RIISI-, SUHKRU-, PIIMA- JA MUNASEKTORI KAUPADE LOETELU ARTIKLI 26 PUNKTI A ALAPUNKTIS II SÄTESTATUD EESMÄRKIDEL JA III OSA III PEATÜKI II JAOS OSUTATUD EKSPORDITOETUSE TAGAMISEKS I osa: Teravili II osa: Riis III osa: Suhkur IV osa: Piim V osa: Munad XXI LISA SUHKRUT SISALDAVATE KAUPADE LOETELU III OSA III PEATÜKI II JAOS OSUTATUD EKSPORDITOETUSE TAGAMISE EESMÄRGIL XXII LISA ARTIKLIS 202 OSUTATUD VASTAVUSTABELID







I

OSA

SISSEJUHTAVAD SÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse toodete turgude ühine korraldus järgmistes sektorites, nagu on täpsemalt sätestatud I lisas:

a) teravili, I lisa I osa;

b) riis, I lisa II osa;

c) suhkur, I lisa III osa;

d) kuivsööt, I lisa IV osa;

e) seemned, I lisa V osa;

f) humal, I lisa VI osa;

g) oliiviõli ja lauaoliivid, I lisa VII osa;

h) lina ja kanep, I lisa VIII osa;

i) puu- ja köögiviljad, I lisa IX osa;

j) töödeldud puu- ja köögiviljad, I lisa X osa;

k) banaanid, I lisa XI osa;

l) vein, I lisa XII osa;

m) elustaimed ja lillekasvatustooted, I lisa XIII osa (edaspidi “elustaimesektor”);

n) toortubakas, I lisa XIV osa;

o) veise- ja vasikaliha, I lisa XV osa;

p) piim ja piimatooted, I lisa XVI osa;

q) sealiha, I lisa XVII osa;

r) lamba- ja kitseliha, I lisa XVIII osa;

s) munad, I lisa XIX osa;

t) linnuliha, I lisa XX osa;

u) muud tooted, I lisa XXI osa.

▼M10 —————

▼B

3. Käesoleva määrusega kehtestatakse erimeetmed järgmiste sektorite suhtes, mis on loetletud ja mõnel juhul täiendavalt määratletud II lisas:

a) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol, II lisa I osa (edaspidi “põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi sektor”);

b) mesindustooted, II lisa II osa (edaspidi “mesindussektor”);

c) siidiussid, II lisa III osa.

▼M3

4. CN-koodi 0701 alla kuuluva värske või jahutatud kartuli suhtes kohaldatakse IV osa II peatükki.

▼B

Artikkel 2

Mõisted

1. Käesolevas määruses kasutatakse teatavate sektorite puhul III lisas sätestatud mõisteid.

2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) “põllumajandustootja” – põllumajandustootja vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 määratlusele;

b) “makseasutus” – liikmesriigi poolt määruse (EÜ) nr 1290/2005 alusel määratud asutus või asutused;

c) “sekkumishind” – hind, millega tooted ostetakse riikliku sekkumise korras.

Artikkel 3

Turustusaastad

Kehtestatakse järgmised turustusaastad:

a) banaanisektori puhul jooksva aasta 1. jaanuarist 31. detsembrini;

b) 1. aprillist järgmise aasta 31. märtsini järgmiste sektorite puhul: i) kuivsöödasektor; ii) siidiussisektor;

c) 1. juulist järgmise aasta 30. juunini järgmiste sektorite puhul: i) teraviljasektor; ii) seemnesektor; iii) oliiviõli ja lauaoliivide sektor; iv) lina- ja kanepisektor; v) piima- ja piimatoote sektor;

▼M10

ca) veinisektori puhul 1. augustist järgmise aasta 31. juulini;

▼B

d) riisisektori puhul 1. septembrist järgmise aasta 31. augustini;

e) suhkrusektori puhul 1. oktoobrist järgmise aasta 30. septembrini.

▼M3

Puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori puhul kehtestab turustusaastad vajaduse korral komisjon.

▼B

Artikkel 4

Komisjoni volitused

Kui käesoleva määrusega ei ole sätestatud teisiti, tegutseb komisjon talle antud volituste korral artikli 195 lõikes 2 osutatud korras.

Artikkel 5

Rakenduseeskirjad

Komisjon võib artikli 2 kohaldamiseks võtta vastu üksikasjalikud eeskirjad.

Komisjon võib muuta III lisa I osas sätestatud riisiga seotud määratlusi ja selle lisa II osa punktis 12 sätestatud mõiste “AKV/India suhkur” määratlust.

Komisjon võib kindlaks määrata ka töötlemise eri etappidel oleva riisi ümberarvestusmäära, töötluskulud ja kõrvalsaaduste väärtuse.







II

OSA

SISETURG







I

JAOTIS

TURUSEKKUMINE







I

PEATÜKK

Riiklik sekkumine ja eraladustamine







I

jagu

Üldsätted

Artikkel 6

Reguleerimisala

1. Käesolevas peatükis sätestatakse eeskirjad, mis käsitlevad vajaduse korral riikliku sekkumise korras toimuvat kokkuostu ning eraladustamisele antavaid toetusi järgmistes sektorites:

a) teravili;

b) riis;

c) suhkur;

d) oliiviõli ja lauaoliivid;

e) veise- ja vasikaliha;

f) piim ja piimatooted;

g) sealiha;

h) lamba- ja kitseliha.

2. Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) “teravili” – ühenduses koristatud teravili;

b) “piim” – ühenduses toodetud lehmapiim;

▼M3 —————

▼B

d) “koor” – otseselt ja ainult piimast saadud koor.

Artikkel 7

Ühenduse päritolu

Ilma et see piiraks artikli 6 lõike 2 kohaldamist, ostetakse riikliku sekkumise korras kokku ainult ühenduse päritolu tooteid ning eraladustamise toetust antakse ainult ühenduse päritolu toodetele.

Artikkel 8

Võrdlushinnad

1. Toodetele, mille suhtes kohaldatakse artikli 6 lõikes 1 osutatud sekkumismeetmeid, määratakse kindlaks järgmised võrdlushinnad:

▼M7

a) teraviljasektor: 101,31 eurot tonni kohta;

▼B

b) koorimata riis: 150 eurot tonni kohta standardkvaliteedi korral, nagu on määratletud IV lisa punktis A;

c) suhkur: i) valge suhkur: — 541,5 eurot tonni kohta turustusaastal 2008/2009; — 404,4 eurot tonni kohta turustusaastal 2009/2010; ii) toorsuhkur: — 448,8 eurot tonni kohta turustusaastal 2008/2009; — 335,2 eurot tonni kohta turustusaastal 2009/2010. Punktides i ja ii kehtestatud võrdlushinnad kehtivad tehasest hangitud, pakendamata ja standardkvaliteediga suhkru puhul, nagu on määratletud IV lisa punktis B;

d) veise- ja vasikalihasektor: 2 224 eurot R3-kvaliteediklassi isasveiste rümba tonni kohta, nagu on sätestatud artikli 42 lõike 1 punktis a esitatud ühenduse täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaalas;

e) piima- ja piimatoodete sektor: i) 246,39 eurot 100 kg või kohta, ▼M3 ii) 169,80 eurot 100 kg lõssipulbri kohta; ▼B

f) sealihasektor: 1 509,39 eurot searümba tonni kohta standardkvaliteedi korral, mis on määratletud kaalu ja tailihasisalduse alusel vastavalt artikli 42 lõike 1 punktis b esitatud ühenduse searümpade klassifitseerimisskaalale järgmiselt: i) 60—120 kg kaaluvad rümbad: E-kvaliteediklass, nagu on sätestatud V lisa punktis B.II; ii) 120–180 kg kaaluvad rümbad: R-kvaliteediklass, nagu on sätestatud V lisa punktis B.II.

2. Vastavalt lõike 1 punktides a ja b sätestatud teravilja ja riisi võrdlushinnad seonduvad lattu tarnitud kauba hulgimüügi etapiga enne mahalaadimist. Need võrdlushinnad on kehtivad kõikide ühenduse sekkumiskeskuste jaoks, mis on määratud vastavalt artiklile 41.

3. Nõukogu võib asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korras muuta käesoleva artikli lõikes 1 kindlaksmääratud võrdlushindu, võttes arvesse tootmise ja turgude arengut.

Artikkel 9

Hinnaaruandlus suhkruturul

Komisjon loob suhkruturu hindade kohta teabesüsteemi, mis sisaldab suhkruturu hinnatasemete avaldamise süsteemi.

Süsteem põhineb valget suhkrut tootvate ettevõtjate või teiste suhkrukaubandusega seotud käitlejate esitatud teabel. Seda teavet käsitletakse konfidentsiaalsena.

Komisjon tagab, et avaldatud teave ei võimalda tuvastada üksikute ettevõtjate hindu.







II

jagu

Riiklik sekkumine







I

alajagu

Üldsätted

Artikkel 10

Riikliku sekkumise tingimustele vastavad tooted

1. Lähtudes käesolevas jaos kehtestatud tingimustest ning lisanõuetest ja -tingimustest, mille komisjon määrab kindlaks artikli 43 kohaselt, kohaldatakse riiklikku sekkumist järgmistele toodetele:

a) pehme nisu, kõva nisu, oder, mais ja sorgo;

b) koorimata riis;

c) valge või toorsuhkur tingimusel, et suhkur on toodetud kvoodi piires ja valmistatud ühenduses koristatud peedist või suhkruroost;

d) värske veise- ja vasikalihasektori jahutatud liha, mis kuulub CN-koodide 0201 10 00 ja 0201 20 20 – 0201 20 50 alla;

e) või, mis on valmistatud ühenduse tunnustatud ettevõttes otseselt ja ainult pastöriseeritud koorest ning mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82 % massist ja veesisaldus kõige enam 16 % massist;

▼M3

f) kõrgeima kvaliteediga lõssipulber, mis on valmistatud pihustusmenetlusel ja saadud ühenduses tunnustatud ettevõttes otseselt ja ainult lõssist, mille valgusisaldus on vähemalt 34,0 % rasvata kuivekstrakti massist.







▼M7

II

alajagu

Kokkuostu avamine

Artikkel 11

Riikliku sekkumise ajavahemikud

Riiklik sekkumine toimub:

a) teravilja puhul 1. novembrist 31. maini;

b) koorimata riisi puhul 1. aprillist 31. juulini;

c) suhkru puhul turustusaastatel 2008/2009 ja 2009/2010;

d) veise- ja vasikaliha puhul kogu turustusaasta jooksul;

e) või ja lõssipulbri puhul 1. märtsist 31. augustini.

Artikkel 12

Riikliku sekkumise avamine

1. Artiklis 11 osutatud ajavahemiku jooksul avatakse riiklik sekkumine:

a) pehme nisu puhul;

b) kõva nisu, odra, maisi, terasorgo, koorimata riisi, suhkru, või ja lõssipulbri puhul artikli 13 lõikes 1 osutatud sekkumise ülemmäärade ulatuses;

c) komisjoni poolt ilma artikli 195 lõikes 1 osutatud komitee abita veise- ja vasikaliha puhul, kui liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna veise- ja vasikaliha keskmine turuhind, mis on registreeritud artikli 42 lõikes 1 sätestatud ühenduse rümpade klassifitseerimisskaala alusel, langeb vaatlusperioodil alla 1 560 euro tonni kohta.

2. Lõike 1 punktis c osutatud riikliku sekkumise veise- ja vasikaliha puhul peatab komisjon ilma artikli 195 lõikes 1 osutatud komitee abita, kui kõnealuses punktis osutatud tingimusi enam vaatlusperioodil ei täideta.

Artikkel 13

Sekkumise piirkogused

1. Riikliku sekkumise korras toimub kokkuost järgmises ulatuses:

a) kõva nisu, odra, maisi, terasorgo ja koorimata riisi puhul 0 tonni artikli 11 vastavalt punktis a ja b osutatud ajavahemikul;

b) suhkru puhul 600 000 tonni valget suhkrut iga turustusaasta kohta;

c) või puhul 30 000 tonni igal artikli 11 punktis e osutatud ajavahemikul;

d) lõssipulbri puhul 109 000 tonni igal artikli 11 punktis e osutatud ajavahemikul.

2. Turustusaastal lõike 1 punkti b kohaselt ladustatud suhkru suhtes ei tohi kohaldada muid artiklites 32, 52 ja 63 sätestatud ladustamismeetmeid.

3. Erandina lõikest 1 võib komisjon otsustada jätkata nimetatud lõike punktides a, c ja d osutatud toodete puhul riiklikku sekkumist ulatuses, mis ületab kõnealuses lõikes osutatud koguseid, kui turuolukord ja eelkõige turuhindade areng seda nõuab.







III

alajagu

Sekkumishinnad

Artikkel 18

Sekkumishinnad

1. Sekkumishind

a) pehme nisu puhul on võrdne võrdlushinnaga kuni 3 miljoni tonnini pakutud maksimumkoguse eest sekkumisperioodi kohta nii nagu on määratud artiklis 11a;

b) või puhul 90 % võrdlushinnast artikli 13 lõike 1 punktis c piiritletud koguste eest;

c) lõssipulbri puhul on võrdne võrdlushinnaga artikli 13 lõike 1 punktis d piiritletud koguste eest.

2. Komisjon määrab pakkumismenetluste teel kindlaks järgmiste toodete sekkumishinnad ja kogused:

a) pehme nisu osas pakkumiste puhul, mis ületavad 3 miljoni tonnist maksimumkogust sekkumisperioodi kohta nii nagu on määratud artiklis 11a;

b) kõva nisu, odra, maisi, terasorgo ja koorimata riisi puhul vastavalt artikli 13 lõikele 3;

c) veise- ja vasikaliha;

d) või puhul artikli 13 lõike 1 punktis c nimetatud ülemmäära ületavad kogused vastavalt artikli 13 lõikele 3 ja

e) lõssipulbri puhul artikli 13 lõike 1 punktis d nimetatud ülemmäära ületavad kogused vastavalt artikli 13 lõikele 3.

Eriolukordades võib pakkumismenetlusi piirata liikmesriigiga või liikmesriigi piirkonnaga või määrata sekkumishinnad ja sekkumise kogused kindlaks liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna kohta registreeritud keskmiste turuhindade alusel.

3. Lõike 2 kohaste pakkumismenetluste alusel kindlaks määratud maksimaalne kokkuostuhind ei tohi olla:

a) teravilja ja koorimata riisi puhul kõrgem kui vastav sekkumishind;

b) veise- ja vasikaliha puhul kõrgem kui liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas registreeritud keskmine turuhind, mida on suurendatud summa võrra, mille komisjon määrab kindlaks objektiivsete kriteeriumide alusel;

c) või puhul kõrgem kui 90 % võrdlushinnast;

d) lõssipulbri puhul kõrgem kui võrdlushind.

4. Lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud sekkumishind

a) ei piira teravilja puhul kvaliteedist tulenevat hinna tõstmist või alandamist ning

b) koorimata riisi puhul vastavalt tõstetakse või alandatakse hinda, kui makseasutusele pakutavate toodete kvaliteet erineb IV lisa punktis A määratletud standardkvaliteedist. Lisaks võib komisjon kindlaks määrata sekkumishinna tõstmise ja alandamise, et tagada tootmise suunatus teatavatele sortidele.

5. Suhkru sekkumishind on 80 % pakkumise esitamise turustusaastale järgnevaks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast. Kui aga makseasutusele pakutava suhkru kvaliteet erineb IV lisa punktis B määratletud standardkvaliteedist, tõstetakse või alandatakse sekkumishinda vastavalt.

▼B







IV

alajagu

Sekkumisvarude müük

Artikkel 25

Üldpõhimõtted

Riiklikesse sekkumisladudesse ostetud toodete müük toimub viisil, millega välditakse turuhäireid, tagatakse ostjate võrdne ligipääs kaupadele ja võrdne kohtlemine ning mis vastab asutamislepingu artikli 300 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevatele kohustustele.

Artikkel 26

Suhkru müük

Riikliku sekkumise korras kokkuostetud suhkrut võivad makseasutused müüa ainult hinnaga, mis on kõrgem selleks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast, mil müük toimub.

Komisjon võib siiski otsustada, et makseasutused:

a) võivad müüa suhkrut esimeses lõigus osutatud võrdlushinnaga võrdse või sellest madalama hinnaga, kui suhkrut kasutatakse: i) loomasöödaks või ▼M3 ii) ekspordiks kas lisatöötluseta või asutamislepingu I lisas loetletud toodeteks või käesoleva määruse XX lisa III osas loetletud toodeteks töödelduna või ▼M3 iii) artiklis 62 osutatud tööstuslikuks kasutamiseks; ▼B

b) peavad tegema nende käes hoitava töötlemata suhkru inimtarbimiseks kättesaadavaks ühenduse siseturul või heategevusorganisatsioonide jaoks, keda on tunnustanud asjaomane liikmesriik või komisjon (juhul kui liikmesriik ei ole ühtegi sellist organisatsiooni tunnustanud), kehtivast võrdlushinnast madalama hinnaga või tasuta jagamiseks konkreetsete hädaabioperatsioonide raames.

▼M15

Artikkel 27

Toiduabi jaotamise programm liidus enim puudust kannatavatele isikutele

1. 2012. ja 2013. aastaks kehtestatakse programm, mille kohaselt võib jaotada toiduaineid liidus enim puudust kannatavatele isikutele liikmesriikide määratud organisatsioonide kaudu, kes ei või olla äriühingud. Selle toiduabi jaotamise programmi eesmärgil tehakse kättesaadavaks sekkumisvarudest pärit tooted või, kui toiduabi jaotamise programmi jaoks sobivaid sekkumisvarusid ei ole, ostetakse toiduained turult.

Esimeses lõigus sätestatud toiduabi jaotamise programmis tähendab mõiste „enim puudust kannatavad isikud” füüsilisi isikuid (sealhulgas perekonnad või sellistest isikutest koosnevad rühmad), kelle sõltuv sotsiaalne ja rahaline olukord on riikide pädevate asutuste poolt kehtestatud abikõlblikkuskriteeriumide põhjal kindlaks määratud või tuvastatud või on selle üle otsustatud määratud organisatsioonide kasutatavate kriteeriumide põhjal, mille riikide pädevad asutused on heaks kiitnud.

2. Lõikes 1 sätestatud toiduabi jaotamise programmis osaleda soovivad liikmesriigid esitavad komisjonile toiduabi jaotamise programmid, mis sisaldavad

a) üksikasjalikke andmeid nende programmide põhinäitajate ja -eesmärkide kohta;

b) andmeid määratud organisatsioonide kohta;

c) taotlusi igal aastal jaotatavate toiduainete koguste kohta ning muud asjakohast teavet.

Liikmesriigid valivad toiduained objektiivsete kriteeriumide (sh toiteväärtus ja sobivus jaotamiseks) alusel. Selleks võivad liikmesriigid eelistada liidu päritolu toiduaineid.

3. Komisjon võtab vastu aastased abikavad, tuginedes lõike 2 esimese lõigu punktis c osutatud taotlustele ja muule asjakohasele teabele, mille liikmesriigid on esitanud oma toiduabi jaotamise programmide raames.

Igas aastases abikavas määratakse kindlaks liidu eraldised iga aasta kohta liikmesriikide lõikes.

Kui aastase abikavaga hõlmatud toiduaineid ei ole selle liikmesriigi sekkumisvarudes, kus neid vajatakse, sätestab komisjon aastases abikavas nende toiduainete ülekandmise sellesse liikmesriiki sellistest liikmesriikidest, kus need tooted on sekkumisvarudes olemas.

Komisjon võib aastase abikava läbi vaadata, kui ilmnevad selle täideviimist mõjutavad arengusuunad.

4. Toiduained antakse määratud organisatsioonidele üle tasuta.

Enim puudust kannatavatele isikutele toiduainete jaotamine toimub

a) tasuta või

b) hinnaga, mis ei ole mingil juhul kõrgem määratud organisatsiooni poolt nende jaotamisel tekkinud kuludest, mis ei ole abikõlblikud kulud lõike 7 teise lõigu punktide a ja b alusel.

5. Lõikes 1 osutatud toiduabi jaotamise programmis osalevad liikmesriigid

a) esitavad komisjonile igal aastal aruande toiduabi jaotamise kava rakendamise kohta;

b) teavitavad komisjoni õigel ajal toiduabi jaotamise kava mõjutavatest arengusuundadest.

6. Liit rahastab abiprogrammi abikõlblikke kulusid. Kõnealune rahastamine ei ületa 500 miljonit eurot eelarveaasta kohta.

7. Abiprogrammi kohaselt on abikõlblikud kulud

a) sekkumisvarudest eraldatud toiduainete kulud;

b) turult ostetud toiduainete kulud ning

c) sekkumisvarudest eraldatud toiduainete liikmesriikide vahel vedamise kulud.

Aastase abikava rakendamiseks igas liikmesriigis kasutada olevate rahaliste vahendite piires võivad riikide pädevad asutused pidada abikõlblikeks järgmisi kulusid:

a) toiduainete määratud organisatsioonide hoidlateni vedamise kulud;

b) järgmised määratud organisatsioonide kulud otseselt aastase abikava rakendamisega seotud ulatuses: i) halduskulud; ii) määratud organisatsioonide hoidlate ja lõppjaotuspunktide vahelise veo kulud ning iii) ladustamiskulud.

8. Liikmesriigid teevad haldus- ja füüsilisi kontrolle, et tagada aastase abikava rakendamine vastavalt kohaldatavatele eeskirjadele, ning kehtestavad karistused rikkumiste korral.

9. Nii aastase abikava kaudu jaotatavate toiduainete pakendil kui ka jaotuspunktides peavad olema selgelt sõnad „Euroopa Liidu abi”, millele on lisatud Euroopa Liidu embleem.

10. Lõikes 1 sätestatud toiduabi jaotamise programm ei piira ühtegi liidu õigust järgivat riiklikku kava, mille kohaselt jaotatakse toiduaineid enim puudust kannatavatele isikutele.

▼B







III

jagu

Eraladustamine







I

alajagu

Kohustuslik abi

Artikkel 28

Abikõlblikud tooted

Kui käesolevas jaos sätestatud tingimustest ning komisjoni poolt vastavalt artiklile 43 vastuvõetud lisanõuetest ja -tingimustest ei tulene teisiti, antakse eraladustamise toetust järgmistele toodetele:

▼M3

a) piimatoodete puhul: i) ühenduse tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud mage või, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82 % massist, rasvata piimakuivaine sisaldus kõige enam 2 % massist ja veesisaldus kõige rohkem 16 % massist; ii) ühenduse tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud soolavõi, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 80 % massist, rasvata piimakuivaine sisaldus kõige rohkem 2 % massist, veesisaldus kõige rohkem 16 % massist ja soolasisaldus kõige rohkem 2 % massist;

▼M7 —————

▼M3

Artikkel 29

Võile kohaldatavad tingimused ja abimäär

Komisjon määrab kindlaks või jaoks antava abi suuruse, pidades silmas ladustamiskulusid ning värske või ja varudest pärineva või eeldatavaid hindu.

Abi võib suurendada, kui laost väljaviimise ajaks on lattu paigutamise ajaga võrreldes turul toimunud etteaimamatu muutus halvenemise suunas.

▼M7 —————

▼B







II

alajagu

Vabatahtlik abi

Artikkel 31

Abikõlblikud tooted

1. Kui käesolevas jaos sätestatud tingimustest ning komisjoni poolt vastavalt artiklile 43 vastuvõetud lisanõuetest ja -tingimustest ei tulene teisiti, antakse eraladustamise abi järgmistele toodetele:

a) valge suhkur;

b) oliiviõli;

c) artikli 42 lõikes 1 sätestatud ühenduse täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala alusel liigitatud täiskasvanud veiste värske või jahutatud liha, mis on esitatud rümpade, poolrümpade, komplekteeruvate ees- ja tagaveerandite, eesveerandite või tagaveerandite kujul;

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

f) sealiha;

g) lamba- ja kitseliha.

Komisjon võib muuta esimese lõigu punktis c sätestatud toodete nimekirja, kui turuolukord seda nõuab.

▼M3

2. Komisjon määrab lõikes 1 sätestatud eraladustusabi kindlaks eelnevalt või pakkumismenetluste teel.

▼M7 —————

▼B

Artikkel 32

Valge suhkru jaoks abi andmise tingimused

1. Kui ühenduse keskmine registreeritud valge suhkru hind on vaatlusperioodil võrdlushinnast madalam ning turuolukorda arvestades on tõenäoline selle samale tasemele jäämine, võib komisjon otsustada anda valge suhkru eraladustamise abi ettevõtjatele, kellele on antud suhkrukvoot.

2. Turustusaastal lõike 1 kohaselt ladustatud suhkru suhtes ei tohi kohaldada muid artiklites 13, 52 või 63 sätestatud ladustamismeetmeid.

Artikkel 33

Oliiviõli jaoks abi andmise tingimused

Komisjon võib otsustada lubada piisavaid tagatisi pakkuvatel ja liikmesriikide heakskiidetud asutustel sõlmida nende poolt turustatava oliiviõli kohta laolepinguid tõsiste turuhäirete korral teatavates ühenduse piirkondades, sealhulgas juhul, kui vaatlusperioodil registreeritud keskmine turuhind on väiksem kui:

a) 1 779 eurot tonni kohta ekstra neitsioliiviõli puhul või

b) 1 710 eurot tonni kohta neitsioliiviõli puhul või

c) 1 524 eurot tonni kohta lambiõli puhul, mille vabade rasvhapete määr on kaks; seda summat vähendatakse 36,70 euro võrra tonnilt iga happesuse lisaühiku kohta.

Artikkel 34

Veise- ja vasikalihasektori toodete jaoks abi andmise tingimused

Komisjon võib otsustada anda eraladustamise abi, kui ühenduse keskmine turuhind, mis on registreeritud artikli 42 lõike 1 kohaselt vastuvõetud ühenduse täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala alusel, on madalam kui 103 % võrdlushinnast ning on tõenäoline selle samal tasemel püsimine.

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

Artikkel 37

Sealiha jaoks abi andmise tingimused

Komisjon võib otsustada anda eraladustamise abi, kui searümpade keskmine turuhind ühenduses, nagu see on kehtestatud igas liikmesriigis ühenduse tüüpilistel turgudel kindlaksmääratud hindu arvestades ja kaalutud koefitsientide abil, mis kajastavad iga liikmesriigi suhtelist sigade arvu, on väiksem ja tõenäoliselt ka jääb väiksemaks kui 103 % võrdlushinnast.

Artikkel 38

Lamba- ja kitseliha jaoks abi andmise tingimused

Komisjon võib otsustada anda eraladustamise abi lamba- ja kitselihaturu eriti raske olukorra puhul ühes või mitmes järgmistest noteeringualadest:

a) Suurbritannia;

b) Põhja-Iirimaa;

c) iga liikmesriik eraldi, välja arvatud Ühendkuningriik.







IV

jagu

Ühissätted

Artikkel 39

Ladustamise eeskirjad

1. Makseasutused ei või ladustada kokkuostetud tooteid väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kelle jurisdiktsiooni alla nad kuuluvad, kui nad ei ole komisjonilt selleks eelnevalt luba saanud.

Käesoleva artikli tähenduses loetakse Belgia ja Luksemburgi territooriume üheks liikmesriigiks.

2. Luba antakse juhul, kui ladustamine on oluline, võttes arvesse järgmisi tegureid:

a) ladustusvõimalused ja -nõuded liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla makseasutus kuulub, ning teistes liikmesriikides;

b) ladustamisest ja transpordist tulenevad täiendavad kulud selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla makseasutus kuulub.

3. Kolmandas riigis ladustamiseks antakse luba üksnes juhul, kui lõikes 2 sätestatud kriteeriumide alusel põhjustaks ladustamine teises liikmesriigis märkimisväärseid raskusi.

4. Lõike 2 punktis a osutatud teave koostatakse pärast kõikide liikmesriikidega konsulteerimist.

5. Tollimakse ja muid ühise põllumajanduspoliitika raames makstavaid või sissenõutavaid summasid ei kohaldata:

a) pärast lõigete 1, 2 ja 3 alusel antud loa andmist transporditavatele toodetele ega

b) ühe makseasutuse poolt teisele üle antavatele toodetele.

6. Vastavalt lõigetele 1, 2 ja 3 tegutsev makseasutus jääb vastutavaks toodete eest, mida ladustatakse väljaspool liikmesriiki, kelle jurisdiktsiooni alla ta kuulub.

7. Kui tooteid, mida makseasutus ladustab väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kelle jurisdiktsiooni alla ta kuulub, ei tooda sellesse liikmesriiki tagasi, müüakse need ladustamiskohas kehtivate või kehtestatavate hindadega ja tingimustel.

Artikkel 40

Pakkumismenetluste eeskirjad

Pakkumismenetlused peavad tagama kõikidele asjaomastele isikutele võrdse juurdepääsu.

Pakkumiste valikul eelistatakse ühendusele kõige soodsamaid pakkumisi. Igal juhul ei pea pakkumismenetlusele tingimata järgnema lepingu sõlmimine.

Artikkel 41

Sekkumiskeskused

1. Komisjon määrab sekkumiskeskused teravilja- ja riisisektoris ning määrab kindlaks nendes ladustamise tingimused.

Teraviljasektori toodete osas võib komisjon määrata iga teravilja jaoks eraldi sekkumiskeskused.

2. Sekkumiskeskuste loetelu koostamisel võtab komisjon eelkõige arvesse järgmisi tegureid:

a) keskuste asukoht asjaomaste toodetega seotud ületootmise aladel;

b) piisavate ruumide ja tehnilise varustuse olemasolu;

c) soodne asukoht transpordi seisukohalt.

Artikkel 42

Rümpade klassifitseerimine

1. Ühenduse rümpade klassifitseerimisskaalasid kohaldatakse vastavalt V lisas sätestatud eeskirjadele järgmistes sektorites:

a) veise- ja vasikalihasektor täiskasvanud veiserümpade osas;

b) sealihasektor muude kui aretuseks kasutatud sigade rümpade osas;

Lamba- ja kitselihasektoris võivad liikmesriigid kohaldada ühenduse lambarümpade klassifitseerimisskaalat vastavalt V lisa C punktis sätestatud eeskirjadele.

2. Kohapealseid kontrollimisi seoses täiskasvanud veiste ja lammaste rümpade klassifitseerimisega viib ühenduse nimel läbi ühenduse inspekteerimiskomitee, kuhu kuuluvad komisjoni eksperdid ja liikmesriikide poolt määratud eksperdid. Komitee annab läbiviidud kontrollimistest aru komisjonile ja liikmesriikidele.

Ühendus kannab läbiviidud kontrollimistest tulenevad kulud.

Artikkel 43

Rakenduseeskirjad

Ilma et see piiraks käeoleva peatüki sätetega komisjonile antud volituste kohaldamist, võtab komisjon vastu selle peatüki rakendamise üksikasjalikud eeskirjad, mis võivad eelkõige seonduda järgmisega:

▼M7

a) nõuded ja tingimused, millele peavad vastama artiklis 10 osutatud riikliku sekkumise korras kokkuostetavad tooted või tooted, mille suhtes antakse artiklites 28 ja 31 osutatud eraladustamise abi, eelkõige seoses kvaliteedi, kvaliteedigruppide, kvaliteediklasside, kategooriate, koguste, pakendi, sealhulgas selle märgistuse, maksimumvanuse, säilitamise, sekkumishinnaga seonduva toodete etapi, ning eraladustamise kestusega;

▼M7

aa) artikli 13 lõikes 1 ja artikli 18 lõike 1 punktis a sätestatud maksimumkogustest ja koguselistest piirangutest kinnipidamine; sellega seoses võib rakenduseeskirjadega anda komisjonile õiguse lõpetada kindlaksmääratud hinnaga kokkuost, võtta kasutusele jaotuskoefitsiendid ning minna üle artikli 18 lõikes 2 osutatud pakkumismenetlusele pehme nisu puhul, kasutamata artikli 195 lõikes 1 nimetatud komitee abi;

▼B

b) IV lisa B osa muudatused;

c) hinna tõstmiste ja alandamiste kohaldatav ulatus, kui see on asjakohane;

d) makseasutuste poolt riikliku sekkumisena ülevõtmise ning eraladustamise abi andmise tingimused ja kord, eelkõige: i) seoses lepingute sõlmimise ja sisuga; ii) eraladustamise perioodi kestus ning lepingus sätestatud ladustamisperioodide lühendamise või pikendamise tingimused; iii) tingimused, mille kohaselt võib otsustada, et eraladustamislepingute alusel ladustatud tooteid võib uuesti turustada või müüa; iv) liikmesriigiga, kus eraladustamispalve võib esitada;

e) artiklites 17 ja 37 osutatud tüüpiliste turgude loetelu vastuvõtmine;

f) eeskirjad, mis käsitlevad riikliku sekkumise korras kokkuostetud toodete müügitingimusi, eelkõige müügihindu, laost väljaviimise tingimusi, kui see on asjakohane, väljaviidud toodete edasist kasutamist või sihtkohta, läbiviidavat kontrolli ning vajaduse korral kohaldatavat tagatissüsteemi;

g) artikli 27 lõikes 1 osutatud iga-aastase kava koostamine;

h) artikli 27 lõikes 2 osutatud ühenduse turu mobiliseerimise tingimused;

i) artiklis 39 osutatud lube käsitlevad eeskirjad, sealhulgas kaubanduseeskirjade erandid ulatuses, mil need on rangelt vajalikud;

j) pakkumismenetluste kasutamise korral järgitavat korda käsitlevad eeskirjad;

k) artiklis 41 osutatud sekkumiskeskuste määramist käsitlevad eeskirjad;

l) ladudele, milles tooteid võib ladustada, esitatavad tingimused;

m) artikli 42 lõikes 1 sätestatud ühenduse rümpade klassifitseerimisskaalad, eelkõige seoses järgmisega: i) mõisted; ii) rümba esitusviis hinnaaruandluse eesmärgil seoses täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisega; iii) V lisa punktis A. III sätestatud tapamajade võetavad meetmed: — direktiivi 88/409/EMÜ artiklis 5 osutatud erandid selliste tapamajade kohta, mis soovivad piirata oma tootmist kohaliku turuga; — erandid, mida võib teha liikmesriikidele, kes on esitanud vastava soovi tapamajade suhtes, milles tapetakse vähe veiseid; iv) liikmesriikidele antud luba loobuda searümpade klassifitseerimisskaala kohaldamisest ning kasutada hindamiskriteeriume lisaks kaalule ja hinnangulisele tailihasisaldusele; v) eeskirjad, mis käsitlevad liikmesriikide hinnaaruandlust teatud toodete kohta.







II

PEATÜKK

Sekkumise erimeetmed







I

jagu

Erandlikud turutoetusmeetmed

Artikkel 44

Loomataudid

1. Komisjon võib rakendada mõjutatava turu suhtes erandlikke toetusmeetmeid, et võtta arvesse ühendusesisese kaubanduse ja kolmandate riikidega toimuva kaubanduse piiranguid, mis võivad tuleneda loomataudide leviku tõkestamise meetmete kohaldamisest.

Esimeses lõigus sätestatud meetmeid kohaldatakse järgmiste sektorite suhtes:

a) veise- ja vasikaliha;

b) piim ja piimatooted;

c) sealiha;

d) lamba- ja kitseliha;

e) munad;

f) linnuliha.

2. Lõike 1 esimeses lõigus sätestatud meetmed võetakse asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide palvel.

Selliseid meetmeid võib võtta üksnes juhul, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on võtnud tervishoiu- ja veterinaarmeetmed loomataudide puhangute kiireks tõkestamiseks, ning ainult sellises ulatuses ja ajaks, mis on asjaomase turu toetamiseks rangelt vajalik.

Artikkel 45

Tarbijate usalduse kaotus

Komisjon võib võtta erandlikke turutoetusmeetmeid linnuliha- ja munasektori suhtes, et võtta arvesse tõsiseid turuhäireid, mis on otseselt seotud tarbijate usalduse kaotusega rahva- või loomatervise riskide tõttu.

Need meetmed võetakse asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide palvel.

Artikkel 46

Rahastamine

1. Komisjon rahastab artiklites 44 ja 45 osutatud erandlikke meetmeid osaliselt, hüvitades kuni 50 % liikmesriigi kantud kuludest.

Suu- ja sõrataudi tõrje korral veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektorite osas on ühenduse osaline rahastamine 60 % sellistest kuludest.

2. Liikmesriigid tagavad, et kui tootjad kannavad osa liikmesriikide kantud kuludest, ei põhjusta see konkurentsimoonutusi eri liikmesriikide tootjate vahel.

▼M7 —————

▼B







II

jagu

Teravilja- ja riisisektori meetmed

Artikkel 47

Turu-erimeetmed teraviljasektoris

1. Komisjon võib võtta teraviljasektori suhtes sekkumise erimeetmeid, kui turuolukord seda nõuab. Eelkõige võib selliseid sekkumismeetmeid võtta siis, kui ühes või mitmes ühenduse piirkonnas turuhinnad seoses sekkumishinnaga langevad või ähvardavad langeda.

2. Sekkumise erimeetmete olemuse ja kohaldamise ning nende meetmetega hõlmatud toodete müügi või muu käsutamise tingimused ja korra võtab vastu komisjon.

Artikkel 48

Turu-erimeetmed riisisektoris

1. Komisjon võib võtta erimeetmeid, et:

a) vältida käesoleva osa I peatüki II jaos sätestatud ühenduse teatavates piirkondades ulatuslikku riiklikku sekkumist riisisektoris;

b) katta loodusõnnetustest põhjustatud koorimata riisi puudujääki.

2. Komisjon kehtestab käesoleva artikli rakendamiseks üksikasjalikud eeskirjad.







III

jagu

Suhkrusektori meetmed

Artikkel 49

Suhkrupeedi miinimumhind

1. Kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhind on järgmine:

a) 27,83 eurot tonni kohta turustusaastal 2008/2009;

b) 26,29 eurot tonni kohta turustusaastal 2009/2010.

2. Lõikes 1 nimetatud miinimumhinda kohaldatakse IV lisa osas B määratletud standardkvaliteediga suhkrupeedi puhul.

3. Suhkruettevõtjad, kes ostavad suhkruks töötlemiseks kõlblikku ja kvoodikohaseks suhkruks töötlemiseks mõeldud kvoodikohast suhkrupeeti, peavad maksma vähemalt miinimumhinna, mida on korrigeeritud hinnatõusude ja -langustega kõrvalekallete võimaldamiseks standardkvaliteedist.

Esimeses lõigus osutatud hinnatõuse ja -langusi kohaldatakse vastavalt komisjoni kehtestatud rakenduseeskirjadele.

4. Suhkrupeedikoguste puhul, mis vastavad neile tööstusliku suhkru või suhkru ülejäägi kogustele, mille suhtes kehtib artiklis 64 sätestatud kvoodiületamise tasu, korrigeerib asjaomane suhkruettevõtja ostuhinda nii, et see on vähemalt võrdne kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhinnaga.

Artikkel 50

Mitme kutseala vahelised kokkulepped

1. Majandusharusisesed kokkulepped ning tarnelepingud peavad vastama lõikele 3 ning komisjoni kindlaksmääratavatele ostutingimustele, eelkõige suhkrupeedi ostu-, tarne-, ülevõtu- ja maksetingimuste osas.