2004R1973 — ET — 01.08.2005 — 003.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1973/2004,

29. oktoober 2004,

millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV ja IVa jaotises sätestatud toetuskavade rakendamiseks ja tootmisest kõrvaldatud maa kasutamine tooraine tootmiseks







1. PEATÜKK

REGULEERIMISALA JA ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

1. Käesolevas määruses sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV ja IVa jaotises ettenähtud järgmiste toetuskavade rakendamiseks:

(a) kõva nisu spetsiaalne kvaliteedilisatasu, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 1. peatükis;

(b) valgurikaste taimede toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 2. peatükis;

(c) põllukultuurist sõltuv riisitoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 3. peatükis;

(d) pähklite pindalatoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 4. peatükis;

(e) energeetiliste põllukultuuride toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 5. peatükis;

(f) tärklisekartuli toetus nimetatud määruse IV jaotise 6. peatükis;

(g) piimakarjatoetused ja lisatoetused, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 7. peatükis;

(h) piirkondlik põllukultuuride eritoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 8. peatükis;

(i) seemnetoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 9. peatükis;

(j) põllukultuuride pindalatoetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10. peatükis;

(k) lamba- ja kitsekasvatuse lisatasud, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 11. peatükis;

(l) veise- ja vasikaliha toetused, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 12. peatükis;

(m) kaunviljade toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 13. peatükis;

(n) ühtne pindalatoetuse kava, sätestatud nimetatud määruse artiklis 143b;

(o) riiklikud täiendavad otsetoetused, sätestatud nimetatud määruse artiklis 143c;

(p) humala all olev maa toetus, sätestatud nimetatud määruse IV jaotise 10d peatükis.

2. Käesolevas määruses sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad tootmisest kõrvaldatud maa kasutamisel tooraine tootmiseks määruse (EÜ) nr 1782/2003 III jaotises sätestatud ühtse toetuskava raames ja selle määruse IV jaotise 10. peatükis sätestatud põllukultuuride pindalatoetuse raames.

Artikkel 2

Toetuse maksmise tingimused

1. Artikli 1 punktides a, b, c, e, h, i, j, m ja p nimetatud otsetoetused eraldatakse iga põllukultuuri osas ainult põllumaadele, mille kohta on esitatud taotlus vähemalt 0,3 hektarile, kui iga haritav maatükk ületab liikmesriigi poolt kindlaks määratud miinimumsuuruse määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 14 lõikes 4 sätestatud ulatuses.

Malta puhul eraldatakse punktides a, b, c, e, h, i, j, m ja p nimetatud otsetoetused iga põllukultuuri osas ainult põllumaadele, mille kohta on esitatud taotlus vähemalt 0,1 hektarile, kui iga haritav maatükk ületab liikmesriigi poolt kindlaks määratud miinimumsuuruse määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 14 lõikes 4 sätestatud ulatuses.

2. Artikli 1 punktides a, b, c, h ja j nimetatud otsetoetused eraldatakse ainult põllumaadele, mis on tervenisti külvatud ning millel on kasutatud kõiki tavalisi agrotehnilisi võtteid vastavalt kohalikele normidele.

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 1. peatükis sätestatud kõva nisu spetsiaalne kvaliteedilisatasu ja sama määruse IV jaotise 10. peatükis sätestatud põllukultuuride toetuse saamise tingimusele vastavad ka põllukultuurid, mida kasvatatakse tervenisti külvatud ja kohalike normide kohaselt haritud põllumaadel, kuid mis ei jõua erandlike ilmastikuolude tõttu õitsemise faasi ja seda on tunnustanud asjaomased liikmesriigid, tingimusel et kõnealuseid põllumaid ei ole enne kõnealust kasvuetappi kasutatud muudel eesmärkidel.

3. Igal konkreetsel aastal ei tohi ühegi haritava maatüki kohta esitada rohkem kui ühe pindalatoetuse taotluse toetuskava raames, mida finantseeritakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 ( 23 ) artikli 1 lõike 2 punkti b kohaselt.

Siiski võib iga haritav maatükk, mille kohta on samaks aastaks esitatud taotlus:

(a) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 1. peatükis sätestatud kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu või määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 2. peatükis sätestatud valgurikaste taimede lisatasu saamiseks olla aluseks põllukultuuride toetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükis;

(b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 3. peatükis sätestatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse jaoks või määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 2. peatükis sätestatud valgurikaste taimede lisatasu saamiseks olla aluseks seemnetoetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 9. peatükis;

(c) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 5. peatükis sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetuse saamiseks olla aluseks põllukultuuride toetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükis, ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 90 teise lõigu kohaldamist, või määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 3. peatükis sätestatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse taotlemisel;

(d) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükis sätestatud põllukultuuride toetuse saamiseks olla aluseks seemnetoetuse taotlemisel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 9. peatükis.

4. Maa, mida kasutatakse määruse 1782/2003 artikli 55 punktis b või artikli 107 lõike 3 esimese taandes nimetatud tooraine tootmiseks või tooraine tootmiseks kasutatav maa, mida haritakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 5. peatükis sätestatud energeetiliste põllukultuuride toetuse raames, ei vasta ühenduse toetuse saamise tingimustele, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1257/1999 ( 24 ) II jaotise VIII peatükis, välja arvatud toetus, mida antakse kiirekasvuliste liikide istutamiskulude katteks, nagu on sätestatud nimetatud määruse artikli 31 lõike 3 teises lõigus

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 55 punktis b ja artikli 107 lõike 3 esimese taandes nimetatud tooraine, mida kasvatatakse tootmisest kõrvaldatud maal ja sellest toorainest toodetud vahe-, lõpp-, kaas- ja kõrvalsaadused ei saa toetust Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastust vastavalt määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõike 2 punktidele a ja b.

5. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 2. peatükis ettenähtud valgurikaste taimede toetuse ja nimetatud määruse IV jaotise 10. peatükis ettenähtud põllukultuuride pindalatoetuse eesmärgil tähendab mõiste ’maguslupiinid’ neid lupiinisorte, mille seemned ei sisalda üle 5 % mõruseemneid. Mõruseemnesisaldus arvutatakse vastavalt käesoleva määruse I lisas toodud katsele.

Artikkel 3

Teabevahetus

Liikmesriigid edastavad komisjonile elektrooniliselt järgmised andmed:

(a) hiljemalt kõnealuse aasta 15. septembriks: pindalad või kvoodid määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 95 ja 96 nimetatud piimakarjatoetuse ja lisatoetuse puhul, mille kohta on esitatud toetusetaotlus selle kalendriaasta kohta, kui kvoodid on jaotatud osa-baaspindade vahel;

(b) hiljemalt kõnealuse aasta 31. oktoobriks: lõplikud andmed punktis a nimetatud pindalade või kvootide kohta, mis on saadud juba läbiviidud kontrollimisi arvestades;

(c) hiljemalt järgmise aasta 31. juuliks: lõppandmed pindalade või kvootide kohta, mille osas on selle kalendriaasta toetus tegelikult välja makstud, pärast vajalikke pindala vähendamise mahaarvamisi, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 796/2004 IV jaotise 1. peatükis.

Pindalad väljendatakse hektarites kahe kümnendkoha täpsusega. Kogused väljendatakse tonnides kolme kümnendkoha täpsusega.

Artikkel 4

Vähendamise koefitsient

1. Pindala vähendamise koefitsient määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 75, artikli 78 lõikes 2, artiklis 82, artiklis 85, artikli 89 lõikes 2, artiklis 98, artiklis 143 ja artikli 143b lõikes 7 nimetatud juhtudel või koguste vähendamise koefitsient ja objektiivsed kriteeriumid selle määruse artikli 95 lõikes 4 nimetatud juhtudel kehtestatakse hiljemalt asjaomase aasta 15. novembriks käesoleva määruse artikli 3 punkti b kohaselt edastatud andmete alusel.

2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 75, 82 ja 85, artikli 95 lõikes 4, artiklites 98 ja 143 ning artikli 143b lõikes 7 nimetatud juhtudel edastavad liikmesriigid komisjonile hiljemalt asjaomase aasta 1. detsembriks kohaldatud vähendamise koefitsiendi ning selle määruse artikli 95 lõikes 4 nimetatud juhtudel kohaldatud objektiivsed kriteeriumid.







2. PEATÜKK

KÕVA NISU SPETSIAALNE KVALITEEDILISATASU

Artikkel 5

Sortide sõelumine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 74 lõikes 1 loetletud liikmesriigid kehtestavad vastavalt käesoleva artikli lõigetes 2—5 sätestatud sortide sõelumise meetodile nimistu kõva nisu sortidest, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 72 nimetatud spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele.

2. Liikmesriigid määravad vähemalt iga kahe aasta järel kindlaks kaks tüüpilist sorti. Tüüpilised sordid on kõige sertifitseeritumad kõva nisu sordid.

3. Liikmesriigid analüüsivad kõva nisu sorte järgmiste kvaliteedinäitajate alusel ning määravad igale näitajale asjakohase kaalu:

(a) proteiinisisaldus (40 %);

(b) gluteeni kvaliteet (30 %):

(c) kollasuse indeks (20 %);

(d) mahukaal või tuhande seemne kaal (10 %).

Punktides a—d nimetatud kvaliteedinäitajate keskmiste väärtuste summa, korrutatud näidatud väärtusega protsentides, moodustab sordi kvaliteediindeksi.

Iga liikmesriik võrdleb vähemalt iga kahe aasta järel kõva nisu sortide kvaliteediindekseid piirkondlike tüüpiliste sortide vastavate näitajatega. Uuritavad sordid on iga liikmesriigi sordiregistris registreeritud sordid, välja arvatud need sordid, mille kohta puuduvad analüütilised andmed viimase kolme aasta kohta, sest neid sorte enam ei kasutata või ei sertifitseerita.

Võttes aluseks tüüpilistele sortidele omistatud keskmise kvaliteediindeksi 100, arvutab liikmesriik iga punktides a—d nimetatud kvaliteedinäitaja protsendi, mis määratakse teistele kõva nisu sortidele, võrreldes indeksiga 100. Ainult need kõva nisu sordid, mille indeks on 98 või kõrgem, vastavad kõva nisu kvaliteedilisatasu tingimustele.

4. Liikmesriik võib arvata tingimustele vastavate sortide nimekirjast välja need sordid, mille kõva nisu klaasja välimuse kaotamise keskmine määr ületab 27 %.

5. Samuti võib toetusekõlblikkuse seisukohast analüüsida sorte, mis on registreeritud mõne teise liikmesriigi sordiregistris.

Artikkel 6

Analüüsimeetodid

1. Kõva nisu proteiinisisalduse, mahukaalu ja klaasja välimuse kaotamise määra analüüsimeetodid on kehtestatud komisjoni määrusega (EÜ) 824/2000. ( 25 )

2. Kollasuse indeksit mõõdetakse ICC 152 meetodi alusel või samaväärse tunnustatud meetodi alusel.

3. Gluteeni kvaliteeti mõõdetakse ICC 158 või ICC 151 meetodi alusel.

Artikkel 7

Sertifitseeritud seemne kogus

Liikmesriigid kehtestavad enne lisatasu andmisele eelneva aasta 1. oktoobrit nõukogu direktiivi 66/402/EMÜ ( 26 ) kohaselt sertifitseeritud seemne miinimumkoguse, mida kasutatakse kooskõlas kehtivate põllumajandusliku tootmise tavadega kõnealuses tootmispiirkonnas.

Artikkel 8

Trükised ja teabevahetus

1. Liikmesriigid avaldavad nimekirja valitud sortidest, mis vastavad riiklikul või piirkondlikul tasandil kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele, hiljemalt 1. oktoobril talvesortide osas ning hiljemalt 31. detsembril suvesortide osas toetuste eraldamisele eelneval aastal.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt ühe kuu jooksul pärast lõikes 1 sätestatud kuupäevi lõikes 1 nimetatud nimekirja, samuti kasutatava sertifitseeritud seemne miinimumkogused, kui neid on muudetud.

Artikkel 9

Kehtivusaeg

1. Sordid, mis on kantud artikli 8 lõikes 1 nimetatud nimekirja, vastavad kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele viis aastat alates nende sellesse nimekirja esmakordse kandmise kuupäevast.

2. Iga sordi abikõlblikkust võib pikendada viieks aastaks, lähtudes kvalitatiivsete analüüside tulemustest, mis on läbi viidud viieaastase ajavahemiku teisel ja kolmandal aastal.

Artikkel 10

Üleminekumeetmed

1. Liikmesriigid avaldavad nimekirja valitud sortidest, mis vastavad 2005. aastal riiklikul või piirkondlikul tasandil kõva nisu spetsiaalse kvaliteedilisatasu tingimustele hiljemalt 1. oktoobril 2004 talvesortide osas ning hiljemalt 31. detsembril 2004 suvesortide osas.

2. Lõikes 1 nimetatud nimekirja koostamisel kõrvaldavad liikmesriigid riigi sordiregistris registreeritud sortide nimistust sordid, mis ei ole 2003. ja 2004. aastal sertifitseeritud, ning sordid, mis ei vasta vähemalt kahele järgmistest näitajatest:

(a) minimaalne proteiinisisaldus 11,5 %;

(b) minimaalne mahukaal 78 kg/hl või minimaalne 1 000 seemne kaal 42 g;

(c) kõva nisu klaasja välimuse kaotamise maksimaalne määr 27 %;

(d) minimaalne gluteenisisaldus 10 %.

3. Nimekirjad sortidest, mis vastavad toetusele saamise tingimustele aastatel 2005 ja 2006, võivad sisaldada sorte, mis on mõne teise liikmesriigi valitud sortide nimekirjas selle teise liikmesriigi poolt läbi viidud kvalitatiivsete analüüside tulemuste põhjal.

▼M2

4. Liikmesriigid võivad otsustada kõva nisu kvaliteedierilisatasuks 2006. aastal abikõlblikuks valitud sortide nimekirja koostamise vastavalt lõikes 2 ettenähtud menetlusele talisortide osas hiljemalt 1. oktoobriks 2005 ning suvesortide osas hiljemalt 31. detsembriks 2005.

▼B







3. PEATÜKK

VALGURIKASTE TAIMEDE TOETUS

Artikkel 11

Teravilja ja valgurikaste taimede segu

Piirkondades, kus valgurikkaid taimi külvatakse traditsiooniliselt koos teraviljaga, makstakse valgurikaste taimede lisatasu taotlejale juhul, kui ta suudab asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele tõendada, et valgurikkad taimed on selles segus ülekaalus. Kõnealused põllumaad ei vasta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 98 sätestatud piirkondliku põllukultuuride eritoetuse tingimustele.







4. PEATÜKK

PÕLLUKULTUURIST SÕLTUV RIISITOETUS

Artikkel 12

Külvikuupäevad

Põllukultuurist sõltuva riisitoetuse taotlemiseks tuleb deklareeritud maad külvata hiljemalt:

(a) 30. juunil enne kõnealust lõikust Hispaanias ja Portugalis,

(b) 31. mail teistes määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 80 lõikes 2 nimetatud tootvates liikmesriikides.

Prantsuse Guajaanas külvatakse siiski põllumaad mõlema külvitsükli puhul mitte hiljem kui vastavalt 31. detsembril ja 30. juunil ning põllukultuurist sõltuvat riisitoetust makstakse igas külvitsüklis külvatud põllumaade keskmise suuruse alusel

Artikkel 13

Vähendamise koefitsient

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 82 nimetatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse vähendamise koefitsient arvutatakse käesoleva määruse II lisa kohaselt.

Artikkel 14

Teatamine

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile artikli 3 kohaselt järgmise teabe:

(a) hiljemalt 15. septembriks: (i) nimekirja sortidest, mis on registreeritud riiklikus sordiregistris, klassifitseeritud vastavalt määruse (EÜ) nr 1785/2003 ( 27 ) I lisa punktis 2 määratletud kriteeriumidele, (ii) külvatud põllumaad, mille kohta on esitatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse taotlused, riisisortide kaupa ja baaskülvipindade ning osa-baaskülvipindade kaupa vastavalt käesoleva määruse III lisa A osas toodud tabelile;

(b) hiljemalt 31. oktoobriks muudatused külvatud põllumaade osas, mille kohta on esitatud põllukultuurist sõltuva riisitoetuse taotlused, edastatud lõigu (a) kohaselt vastavalt käesoleva määruse III lisa B osas toodud tabelile;

(c) hiljemalt 31. juuliks informatsiooni külvatud põllumaade kohta, mille osas põllukultuurist sõltuvad riisitoetused on eelmise turustusaasta kohta tegelikult välja makstud, II lisas määratletud arvutusmeetodi alusel, vastavalt III lisa C osas toodud tabelile.

2. Prantsuse Guajaana kohta edastatakse külvatud põllumaid puudutav informatsioon kahe külvitsükli jooksul külvatud põllumaade keskmise suuruse alusel.

3. Liikmesriigid võivad igal aastal läbi vaadata baaskülvipinna või osa-baaskülvipinna jaotuse ning objektiivsed kriteeriumid, mille alusel need jaotused on tehtud. Nad edastavad vastava informatsiooni komisjonile hiljemalt 15. maiks enne kõnealust saagikoristust.







5. PEATÜKK

PÄHKLITE PINDALATOETUS

Artikkel 15

Ühenduse toetuse saamise tingimused

1. Käesolevas peatükis tähendab viljapuuaed homogeenset ja terviklikku ala, millele on istutatud pähklipuud, millesse ei lõiku teised kultuurid või istandused ning mis on geograafiliselt pidev. Üksikuid puid või tee äärde või teiste kultuuride kõrvale ühte ritta istutatud pähklipuid ei loeta viljapuuaiaks.

▼M2

Erandina esimesest lõigust ning ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist võivad liikmesriigid omal valikul lubada pähklipuuaedades muid vilju kandvate puude kasvatamist tingimusel, et viimaste arv ei ületa 10 % pähklipuude minimaalsest arvust hektari kohta, nagu kindlaks määratud kõnealuse artikli lõikes 3, või aeda istutatud pähklipuude arvust hektari kohta. Lisaks sellele võivad liikmesriigid lubada kastanipuude kasvatamist aias kui peetakse kinni lõikes 3 ettenähtud puude arvust seoses abikõlblikke pähklipuudega.

▼B

2. Ainult need viljapuuaiad, mis toodavad pähkleid ja vastavad käesoleva artikli lõigetes 3 ja 4 nimetatud tingimustele määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 11 nimetatud kuupäeval, vastavad pindalatoetuse saamise tingimustele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 83.

Kui on tegemist viljapuuaiaga, kus kasvatatakse eri sorti pähkleid, ning toetus on diferentseeritud sõltuvalt toodetest, kohaldatakse toetuse saamise tingimusi ja/või toetuse määra vastavalt ülekaalus olevale pähklisordile.

3. Viljapuuaia minimaalne suurus ei tohi olla väiksem kui 0,10 hektarit.

Pähklipuude arv hektari kohta viljapuuaias ei tohi olla väiksem kui:

(i) 125 sarapuud;

(ii) 50 mandlipuud;

(iii) 50 kreeka pähkli puud;

(iv) 50 pistaatsia pähkli puud;

(v) 30 jaanikauna puud.

4. Liikmesriigid võivad kehtestada minimaalse maatüki suuruse ja puude tiheduse kolmandas lõikes sätestatust kõrgemal tasemel, objektiivsete kriteeriumide kohaselt ning arvestades asjaomaste põllumaade ja toodete iseärasusi.

Artikkel 16

Riikliku toetuse saamise tingimused

Artiklit 15 kohaldatakse riikliku toetuse osas, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 87.

Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 87 kohaldamist, võib liikmesriik kehtestada täiendavaid kriteeriume toetuse saamiseks, tingimusel et need kriteeriumid on kooskõlas toetuskava keskkonda ja maa-elu puudutavate ning sotsiaalsete ja majanduslike eesmärkidega ning ei tekita põllumajandustootjate vahel diskrimineerimist. Liikmesriigid määravad kindlaks vajalikud abinõud kontrollimiseks, et põllumajandustootjad neid kriteeriume täidavad.

Artikkel 17

Teabevahetus

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile enne määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 11 nimetatud abitaotluste esitamise lõppkuupäeva ning hiljemalt:

(a) 31. märtsiks: artikli 15 lõikes 4 nimetatud kõrgemad tasemed ja artiklis 16 nimetatud täiendavad kriteeriumid;

(b) 15. maiks: kui liikmesriik diferentseerib toetust vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 83 lõikele 2, pindalatoetuse taseme toote kohta ja/või muudetud siseriikliku tagatud pindala kohta.

2. Muudatused lõikes 1 osutatud komisjonile edastatud teabe osas kehtivad järgmise aasta kohta ning need tuleb asjaomaste liikmesriikide poolt viivitamatult edastada komisjonile koos objektiivsete kriteeriumidega, mis põhjendavad selliseid muudatusi.

Artikkel 18

Üleminekumeetmed

1. Liikmesriigid võivad otsustada, kas ja millistel tingimustel võib lõpetada määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 86 lõikes 2 nimetatud arengukavad enne nende normaalset lõppemisaega ning vastavad põllumaad muutuvad toetusekõlblikeks selle määruse IV jaotise 4. peatükis sätestatud kava raames.

2. Lõikes 1 viidatud tingimuste kehtestamisel tagavad liikmesriigid, et:

(a) arengukava ei lõpetata enne üheaastast täielikku rakendamist;

(b) arengukava esialgsed eesmärgid on liikmesriigi nõuetele vastavalt täidetud.







6. PEATÜKK

TÄRKLISEKARTULI TOETUS

Artikkel 19

Abikõlblikkus

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 93 sätestatud tärklisekartuli toetust makstakse kartuli eest, mille kohta on sõlmitud komisjoni määruse (EÜ) nr 2236/2003 ( 28 ) artiklis 3 sätestatud külvieelne leping kartuli netokaalu netomassi alusel, mis määratakse määruse (EÜ) nr 2235/2003 ( 29 ) I lisas kirjeldatud meetodiga, ning tarnitud kartuli tärklisesisalduse alusel vastavalt selle määruse II lisas toodud määradele.

Tärklisekartuli toetust ei maksta kartuli eest, mille tärklisesisaldus on alla 13 %, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2236/2003 artikli 5 lõike 3 teist lõiku.

Artikkel 20

Miinimumhind

Tärklisekartuli toetuse maksmise aluseks on nõue, et esitatakse tõendus selle kohta, et vabrikusse tarnimise etapis ei ole makstud määruse (EÜ) nr 1868/94 artiklis 4a nimetatud hinnast madalamat hinda vastavalt määruse (EÜ) nr 2235/2003 II lisas kehtestatud tasumääradele.

Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2236/2003 artikli 10 lõiget 2.

Artikkel 21

Toetuse maksmine

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 28 kohaldamist, maksavad tärklisekartuli toetust liikmesriigid, kelle territooriumil valmistati kartulitärklist, iga põllumajandustootja kohta, kui kõik põllumajandustootja poolt turustusaastal toodetud kogused on tarnitud tärklisetööstusele nelja kuu jooksul pärast kuupäeva, millal esitati käesoleva määruse artiklis 20 nimetatud tõendus, ning kui on peetud kinni käesoleva määruse artiklis 19 nimetatud tingimustest.

2. Alates turustusaasta 1. detsembrist võivad liikmesriigid teha ettemakseid antud turustusaasta jooksul põllumajandustootja poolt tärklisetööstusele tarnitud tärklisekartuli erinevate koguste põhjal. Ettemakseid tehakse tarnitud tärklisekartuli koguse eest, mille kohta on esitatud artiklis 20 osutatud tõendus ja on täidetud artiklis 19 sätestatud tingimused.

▼M3 —————

▼B







7. PEATÜKK

PIIMAKARJATOETUS JA LISATOETUS

Artikkel 22

Tegevusetuse juhtumid

1. Kui individuaalset kvooti omav füüsiline või juriidiline isik ei vasta määruse (EÜ) nr 1788/2003 artikli 5 punktis c sätestatud määratlusele kõnealuse aasta 31. märtsile eelnenud 12 kuu jooksul, ei maksta talle kõnealuse aasta eest piimakarjatoetust ega lisatoetusi, kui ta ei suuda enne taotluse esitamise tähtaja lõppemist pädevatele asutustele tõestada, et tootmist jätkatakse.

2. Lõiget 1 ei kohaldata vääramatu jõu ning nõuetekohaselt põhjendatud ja pädeva asutuse poolt tunnustatud juhtumite korral, mis mõjutavad ajutiselt asjaomaste põllumajandustootjate tootmisvõimsust.







8. PEATÜKK

ENERGEETILISTE PÕLLUKULTUURIDE TOETUS







1. JAGU

Määratlused

Artikkel 23

Määratlused

Käesoleva peatüki kohaldamisel on:

(a) taotleja põllumajandustootja, kes harib määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 nimetatud maad selles artiklis nimetatud toetuse saamiseks;

(b) esmatöötleja põllumajandusliku tooraine kasutaja, kes kohustub seda esmaselt töötlema ühe või mitme määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 nimetatud toote saamiseks.







2. JAGU

Leping

Artikkel 24

Tooraine kasutamine

1. Igasugust põllumajanduslikku toorainet, välja arvatud suhkrupeeti, võib kasvatada toetusega hõlmatud põllumaadel, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 tingimusel, et neid põllumaid kasutatakse peamiselt energiatoodete tootmiseks, mida on nimetatud selle artikli teises lõikes.

Tooraine töötlemisega saavutatud energiatoodete majanduslik väärtus on kõrgem kui kõigi teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemise käigus saadud toodete väärtus, mis on määratud artikli 39 lõikes 3 kirjeldatud hindamismeetodi alusel.

2. Lõikes 1 viidatud tooraine on hõlmatud lepinguga vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 90 käesolevas jaos sätestatud tingimuste kohaselt.

3. Taotlejad tarnivad kogu koristatud tooraine esmatöötlejale, kes võtab tarne vastu ning tagab, et samaväärne kogus seda toorainet kasutatakse ühenduses määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 loetletud ühe või mitme energiatoote tootmiseks.

Kui esmatöötleja kasutab tegelikult koristatud toorainet vahe- või kõrvalsaaduse tootmiseks, võib ta kasutada samaväärse koguse selliseid vahe- või kõrvalsaadusi ühe või mitme esimeses lõigus osutatud lõppsaaduse tootmiseks.

Teises lõigus viidatud juhul teavitab esmatöötleja pädevat asutust, kellele ta on esitanud tagatise. Kui samaväärne kogus kasutatakse muus liikmesriigis kui see, kus tooraine koristati, teavitavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused üksteist selliste tehingute üksikasjadest.

4. Lepingulisi suhteid reguleerivate siseriiklike õigusnormide alusel võib esmatöötleja volitada kolmanda isiku vastu võtma tooraine toetust taotleva põllumajandustootja käest. Volitatud isik tegutseb töötleja nimel ja asemel, kes jääb ainuisikuliselt vastutavaks käesolevas peatükis sätestatud kohustuste osas.

Artikkel 25

Erandid

1. Erandina artikli 24 lõikest 2 ja 3 võivad liikmesriigid lubada taotlejatel:

(a) kasutada CN-koodi ex 0602 90 41 alla kuuluvat lühikese raieringiga metsapuud või CN-koodide 1201 00 90 , 1205 10 90 , 1205 90 00 , 1206 00 91 ja 1206 00 99 alla kuuluvat teravilja või õliseemneid, mis on koristatud: (i) kütusena oma põllumajandusettevõtte kütmiseks, (ii) põllumajandusettevõttes energia või biokütuse tootmiseks;

(b) töödelda oma põllumajandusettevõttes kogu koristatud tooraine CN-koodi 2712 90 02 , 7129 00 alla kuuluvaks biogaasiks.

2. Lõikes 1 osutatud juhtudel taotleja:

(a) kohustub artiklis 26 osutatud lepingu asemel esitatava deklaratsiooniga kasutama või vahetult töötlema deklaratsioonis märgitud toorainet; artikleid 26—40 kohaldatakse mutatis mutandis;

(b) laseb kogu koristatud tooraine kaaluda liikmesriigi poolt selleks määratud asutusel või ettevõttel ning peab eraldi arvestust kasutatud tooraine ning selle töötlemisest saadud toodete ja kõrvalsaaduste kohta; teravilja, õliseemnete ja õle puhul või terviktaime kasutamise korral võib siiski asendada kaalumise tooraine mahu mõõtmisega.

3. Esimest lõiget kohaldavad liikmesriigid võtavad kasutusele piisavad kontrollimeetmed, et tagada tooraine kasutamine otse põllumajandusettevõttes või selle töötlemine CN-koodi 2711 29 00 alla kuuluvaks biogaasiks.

4. Teravili ja õliseemned, mida kasutatakse vastavalt lõike 1 punktile a, denatureeritakse liikmesriigi kehtestatud meetodi alusel. Liikmesriigid võivad lubada lõike 1 punkti a alapunkti ii kohaselt õliseemnete töötlemisega toodetud õli denatureerimist õliseemnete asemel tingimusel, et selline denatureerimine toimub viivitamatult pärast seemnete töötlemist õliks ning seemnete edasist kasutamist kontrollitakse.

Artikkel 26

Leping

1. Taotlejad esitavad pädevatele asutustele toetusetaotluse tõendamiseks esmatöötlejaga sõlmitud lepingud.

2. Taotlejad tagavad, et nendes lepingutes on täpsustatud järgmised üksikasjad:

(a) lepingupoolte nimed ja aadressid;

(b) lepingu kehtivusaeg;

(c) kõigi asjakohaste toorainete liigid ning iga liigi all olev pindala;

(d) muud tingimused, mida rakendatakse tooraine prognoositavate koguste suhtes;

(e) kinnitus, et artikli 24 lõikes 3 sätestatud kohustused täidetakse;

(f) tooraine kavandatavad peamised lõppkasutused; iga lõppkasutus vastab artikli 24 lõikes 1 ja artikli 39 lõikes 3 sätestatud tingimustega.

3. Taotlejad tagavad lepingute õigeaegse sõlmimise, et esmatöötlejal oleks võimalik esitada lepingu koopia taotleja liikmesriigi pädevale asutusele artikli 34 lõikes 1 sätestatud tähtajaks.

4. Kontrolli eesmärgil võivad liikmesriigid nõuda, et iga taotleja sõlmiks iga tooraine kohta üksnes ühe tarnelepingu.







3. JAGU

Lepingu muudatused ja lõpetamine

Artikkel 27

Lepingu muudatused ja lõpetamine

Kui lepingupooled muudavad lepingut või lõpetavad selle pärast seda, kui taotleja on esitanud toetusetaotluse, säilib taotleja õigus toetust taotleda üksnes tingimusel, et ta teavitab pädevat asutust lepingu muutmisest või lõpetamisest hiljemalt taotluse muutmiseks asjaomases liikmesriigis sätestatud tähtpäevaks, et võimaldada nõutava kontrolli läbiviimist.

Artikkel 28

Erandlikud asjaolud

Kui taotleja teatab oma pädevale asutusele, et erandlike asjaolude tõttu ei ole tal võimalik tarnida kogu lepingus määratletud tooraine kogust või osa sellest, ning ilma et see piiraks artikli 27 kohaldamist, võib pädev asutus pärast kõnealuste erandlike asjaolude kohta piisavate tõendite saamist anda loa õigustatud muudatuste tegemiseks lepingus või lubada leping lõpetada.

Kui lepingualune maa väheneb lepingusse tehtavate muudatuste tagajärjel või kui leping lõpetatakse, kaotab taotleja õiguse käesolevas peatükis nimetatud toetusele põllumaade osas, mis ei ole enam lepinguga hõlmatud.

Artikkel 29

Muudatused lõppkasutuses

Ilma et see piiraks artikli 27 kohaldamist, võivad esmatöötlejad muuta artikli 26 lõike 2 punktis f osutatud tooraine kavandatavat peamist lõppkasutust, kui lepinguline tooraine on neile tarnitud ning on täidetud artikli 31 lõikes 1 ja artikli 34 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud tingimused.

Lõppkasutust muudetakse vastavalt artikli 24 lõike 1 teises lõigus ja artikli 39 lõikes 3 sätestatud tingimustele.

Esmatöötlejad saadavad eelteate nõutavate kontrollide tegemiseks oma riigi pädevatele asutustele.







4. JAGU

Tüüpilised saagised ja tarnitud kogused

Artikkel 30

Tüüpilised saagised

Igal aastal kehtestavad liikmesriigid asjakohase menetlusega kohustuslikud tüüpilised saagised ning informeerivad nendest asjaomaseid taotlejaid.

Artikkel 31

Tarnitavad kogused

1. Taotlejad deklareerivad koristatud tooraine koguse liikide kaupa oma riigi pädevatele asutustele ning kinnitavad tarnitud tooraine kogused ja tarne vastu võtnud osapooled.

2. Tegelikud taotlejate poolt esmatöötlejatele tarnitavad kogused on vähemalt võrdsed tüüpilise saagisega.

Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võivad liikmesriigid siiski erandina lubada kuni 10 % saagise puudujääki.

Kui pädevad asutused on lubanud vastavalt artiklile 28 lepinguid muuta või need lõpetada, võivad nad lisaks sellele põhjendatud juhtudel vähendada koguseid, mille taotlejad peavad tarnima käesoleva lõike esimese lõigu kohaselt.







5. JAGU

Toetuse maksmise tingimused

Artikkel 32

Toetuse maksmine

1. Toetust võib taotlejatele maksta enne tooraine töötlemist. Toetust makstakse siiski üksnes siis, kui käesoleva peatükiga hõlmatud tooraine nõutud kogused on esmatöötlejale tarnitud ning kui:

(a) on esitatud artikli 31 lõikes 1 sätestatud deklaratsioon;

(b) lepingu koopia on üle antud esmatootja pädevale asutusele vastavalt artikli 34 lõikele 1 ning artikli 24 lõikes 1 nimetatud tingimused on täidetud;

(c) pädev asutus on saanud tõendi selle kohta, et artikli 35 lõikes 2 osutatud tagatis on kogu ulatuses esitatud;

(d) maksmise eest vastutav pädev asutus on kontrollinud, et artiklis 26 sätestatud tingimused on iga taotluse kohta täidetud.

2. Kaheaastaste kultuuride puhul, kui tooraine koristatakse ja järelikult ka tarnitakse üksnes teisel kasvatusaastal, makstakse toetust mõlemal aastal pärast lepingu sõlmimist artikli 26 kohaselt tingimusel, kui pädev asutus on kindlaks teinud, et:

(a) käesoleva artikli lõike 1 punktides b, c ja d sätestatud kohustused on täidetud alates esimesest kasvatusaastast;

(b) teisel kasvatusaastal on täidetud käesoleva artikli lõike 1 punktis a sätestatud kohustused ning on edastatud artikli 34 lõike 3 esimeses lõigus osutatud teave.

Toetust esimese kasvatusaasta eest makstakse siiski üksnes juhul, kui pädevatele asutustele tõendatakse, et on esitatud artikli 35 lõikes 2 sätestatud tagatis. Teisel kasvatusaastal ei pea toetuse väljamaksmiseks tagatist esitama.

3. Püsi- või mitmeaastaste kultuuride puhul makstakse toetust igal aastal alates lepingu sõlmimisest. Lõikes 2 sätestatud tingimusi kohaldatakse mutatis mutandis.







6. JAGU

Leping ning taotleja ja esmatöötleja kohustused

Artikkel 33

Töötlejate arv

Energiatooted valmistab maksimaalselt teine töötleja.

Artikkel 34

Leping ning taotleja ja esmatöötleja kohustused

1. Esmatöötleja esitab lepingu koopia pädevatele asutustele asjakohase liikmesriigi määratud ajakava alusel hiljemalt asjakohases liikmesriigis kõnealuse aasta toetusavalduste esitamise lõppkuupäeval.

Kui taotlejad ja esmatöötlejad muudavad lepinguid või lõpetavad need enne artiklis 27 osutatud kuupäeva antud aastal, esitavad esmatöötlejad hiljemalt kõnealuseks kuupäevaks oma riigi pädevatele asutustele muudetud või lõpetatud lepingu koopia.

2. Esmatöötlejad esitavad oma pädevatele asutustele nõutud teabe kõnealuse töötlemisahela kohta, eelkõige hindade ja toodetavate lõppsaaduste koguste määramiseks kasutatavate artikli 40 teises lõigus osutatud tehniliste töötluskoefitsientide kohta.

3. Esmatöötlejad, kes on taotlejatelt tooraine tarned vastu võtnud, teatavad oma pädevatele asutustele liikmesriikide poolt määratud tähtajaks, mis võimaldab toetuse maksmist määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 28 täpsustatud ajavahemikus, vastuvõetud tooraine kogused, täpsustades liigi, tooraine tarninud lepingupoole nime ja aadressi, tarnekoha ning lepingu viitenumbri.

Kui esmatöötleja liikmesriik ei ole liikmesriik, kus tooraine kasvatati, teatab esmatöötleja pädev asutus 40 tööpäeva jooksul alates esimeses lõigus osutatud teabe saamisest taotleja pädevale asutusele tarnitud tooraine üldkoguse.







7. JAGU

Tagatised

Artikkel 35

Esmatöötlejad

1. Esmatöötlejad esitavad oma riigi pädevatele asutustele asjaomases liikmesriigis kehtestatud maksetaotluste esitamise tähtajaks kõnealusel aastal kogu lõikes 2 sätestatud tagatise.

2. Iga tooraine kohta esitatava tagatise suuruse arvutamiseks korrutatakse kõigi esmatöötleja poolt allakirjutatud lepinguga hõlmatud ja kõnealuse tooraine tootmiseks kasutatava põllumaa pindala määraga 60 eurot hektari kohta.

3. Kui lepinguid muudetakse või kui need lõpetatakse vastavalt artiklitele 27 või 28, kohandatakse vastavalt ka esitatud tagatiste suurusi.

4. Iga tooraine liigi kohta vabastatakse osa tagatisest tingimusel, et kõnealuse esmatöötleja pädeva asutuse valduses on tõendus selle kohta, et kõnealuse tooraine kogus on töödeldud kooskõlas artikli 26 lõike 2 punktis f sätestatud nõuetega, kusjuures vajaduse korral on arvestatud mis tahes muudatustega artikli 29 alusel.

Artikkel 36

Esmased ja teisesed nõuded

1. Esmased nõuded komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 ( 30 ) artikli 20 tähenduses on järgmised kohustused:

(a) kohustus töödelda tooraine kogused peamiselt lepingus määratletud lõppsaadusteks. Tooraine töödeldakse saagikoristusele järgneva aasta 31. juuliks;

(b) kohustus lisada toodetele kontrolleksemplar T5 vastavalt käesoleva määruse artiklitele 37 ja 38.

2. Järgmised esmatöötlejatele esitatavad kohustused on määruse (EMÜ) nr 2220/85 artikli 20 tähenduses teisesed nõuded:

(a) kohustus vastu võtta kogu taotleja tarnitud tooraine vastavalt käesoleva määruse artikli 24 lõikele 3;

(b) kohustus esitada lepingu koopiad vastavalt käesoleva määruse artikli 34 lõikele 1;

(c) kohustus esitada vastavalt käesoleva määruse artikli 34 lõike 3 esimesele ja teisele lõigule nõutav teave;

(d) kohustus esitada tagatis vastavalt käesoleva määruse artikli 35 lõikele 1.







8. JAGU

Müüki, üleeandmist või tarnimist teise liikmesriiki või eksporti hõlmavad dokumendid

Artikkel 37

Kontrolleksemplar T5

Kui esmatöötleja müüb või annab üle edasitöötlejatele teistes liikmesriikides artikli 26 kohaselt lepingutega hõlmatud vahetooted, lisatakse neile toodetele määruse (EMÜ) nr 2454/93 kohaselt välja antud kontrolleksemplarid T5.

Kontrolleksemplaride T5 lahtrisse 104 rubriiki “Muud” tehakse üks järgmistest kannetest:

— Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;

— Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004

— Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004

— Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden

— Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής

— To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004

— Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26

— À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission

— Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione

— Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem

— Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas

— A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó

— Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie

— Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004

— A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão

— Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004

— Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004

— Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti

— Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.

Artikkel 38

Kontrolleksemplariga T5 samaväärsed dokumendid

Kui kontrolleksemplari T5 ei ole kolme kuu jooksul enne artikli 36 lõike 1 punktis a nimetatud tähtaja lõppemist tagastatud esmatöötleja asukohaks oleva liikmesriigi kontrollivale lähtetolliasutusele, võib aktsepteerida järgmisi kontrolleksemplariga T5 samaväärseid dokumente:

(a) vahetoodete ostuarved;

(b) edasitöötleja kinnitus, mis tõendab tooraine lõplikku töötlemist määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 88 osutatud energiatoodeteks;

(c) edasitöötleja esitatud tõestatud koopiad raamatupidamisdokumentidest, mis tõendavad töötlemise toimumist.







9. JAGU

Kontroll

Artikkel 39

Arvestuse pidamine

1. Liikmesriigi pädev asutus määratleb töötlejate poolt peetavad arvestusdokumendid ja nende täitmise sageduse, mis on vähemalt kord kuus.

Sellised arvestusdokumendid sisaldavad vähemalt järgmisi andmeid:

(a) töötlemiseks ostetud erinevate toorainete kogused;

(b) töödeldud tooraine kogused ning nendest saadud lõpp-, kaas- ja kõrvalsaaduste kogused ja liigid;

(c) kadu töötlemisel;

(d) hävitatud kogused ja hävitamise põhjused;

(e) töötleja poolt müüdud või üle antud toodete kogused ja liigid ning saadud hinnad;

(f) vajaduse korral edasitöötlejate nimed ja aadressid.

2. Esmatöötleja pädev asutus kontrollib, et esitatud leping vastab artikli 24 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Kui kõnealused tingimused ei ole täidetud, teavitatakse sellest pädevaid asutusi taotleja riigis.

3. Artikli 24 lõikes 1 nimetatud toodete majandusliku väärtuse arvutamiseks võrdlevad asjaomased pädevad asutused artikli 34 lõikes 2 osutatud teabe põhjal kõikide energiatoodete väärtuste summat kõikide teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemisoperatsiooni käigus saadud toodete väärtuste summaga. Iga väärtus võrdub kõnealuse koguse ja eelmise turustusaasta jooksul registreeritud keskmiste tehasehindade korrutisega. Kui need hinnad ei ole kättesaadavad, määravad pädevad asutused asjakohased hinnad kindlaks eelkõige artikli 34 lõikes 2 osutatud teabe põhjal.

Artikkel 40

Kontroll töötlejate ruumides

1. Töötlemisriigi pädevad asutused kontrollivad artikli 24 lõikest 1 kinnipidamist riskianalüüsi alusel valitud selle liikmesriigi territooriumil asuva vähemalt 25 % töötleja ruumides. Nimetatud kontroll hõlmab vähemalt:

(a) kõikide energiatoodete väärtuste summa võrdlust kõikide teiste muul otstarbel kasutatavate ja sama töötlemisoperatsiooni käigus saadud toodete väärtuste summaga;

(b) töötleja tootmissüsteemi analüüsi, mis sisaldab füüsilist kontrolli ja kaubandusdokumentide inspekteerimist eesmärgiga kontrollida, et töötlejate osas on tooraine, lõpp-, kaas ja kõrvalsaaduste tarned täpselt kooskõlas.

Esimese lõigu punktis b nimetatud kontrollimisel lähtuvad pädevad asutused eelkõige kõnealuse tooraine tehnilistest töötluskoefitsientidest. Kui nimetatud koefitsiendid on sätestatud eksporti reguleerivates ühenduse õigusaktides, siis kohaldatakse neid koefitsiente. Kui ühenduse õigusaktides need puuduvad, kuid on sätestatud muud koefitsiendid, siis kohaldatakse muid koefitsiente. Kõigil muudel juhtudel toetutakse kontrollimisel töötleva tööstuse üldtunnustatud koefitsientidele.

2. Artiklis 25 nimetatud töötlemisoperatsioonide kontroll viiakse läbi riskianalüüsi alusel valitud 10 % taotleja osas, võttes arvesse:

(a) toetuse summat;

(b) põllumajanduslike maatükkide arvu ja toetusetaotlusega hõlmatud põllumaa pindala;

(c) arengut võrreldes eelnenud aastaga;

(d) eelmistel aastatel tehtud kontrollide tulemusi;

(e) muid liikmesriikide määratletavaid näitajaid, lähtudes esitatud deklaratsioonide tüüpilisusest.

3. Kui lõikes 2 nimetatud kontrolli käigus ilmneb eeskirjade eiramisi vähemalt 3 % juhtudest, teeb pädev asutus samal aastal täiendava kontrolli ning sellest tulenevalt suurendab järgmisel aastal kohapeal kontrollitavate põllumajandustootjate protsenti.

4. Kui on sätestatud, et teatavad lõikes 1 ja 2 nimetatud kontrollitoimingud võib teostada kontrollproovi korras, peab selline proov tagama usaldusväärse ja tüüpilise kontrollitaseme.

5. Iga kohapealse kontrolli kohta koostatakse kontrollakt, kuhu on märgitud andmed tehtud kontrollide kohta ning mis on inspektori poolt allkirjastatud. Eelkõige näidatakse aktis järgmist:

(a) kontrolli kuupäev;

(b) kohalolnud isikud;

(c) kontrollitud ajavahemik;

(d) kasutatud kontrollitehnikad, kaasa arvatud viide kontrollproovide meetodile, kui see on kohaldatav;

(e) kontrolli tulemused.

Artikkel 41

Kanepi tootmine

Kohaldatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 795/2004 ( 31 ) artiklis 29 ja määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklis 33 osutatud kanepiga seotud sätteid.

Artikkel 42

Lisameetmed ja vastastikune abi

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva peatüki nõuetekohaseks kohaldamiseks kõik vajalikud täiendavad meetmed ning annavad vajaduse korral vastastikust abi käesolevas peatükis sätestatud kontrollide läbiviimiseks. Kui käesolevas peatükis ei sätestata asjakohaseid vähendamisi ja väljaarvamisi, võivad liikmesriigid seejuures kohaldada asjakohaseid siseriiklikke karistusi toetuse eraldamise menetlusega seotud turuosaliste suhtes.

2. Liikmesriigid osutavad üksteisele vastastikust abi tõhusa kontrolli tagamiseks ning võimaldavad esitatud dokumentide ehtsuse ja vahetatud andmete täpsuse kontrollimist vajalikus või käesoleva peatükiga nõutud ulatuses.







10. JAGU

Energeetiliste kultuuride toetuskavast väljaarvamine ja hindamine

Artikkel 43

Tooraine väljaarvamine energeetiliste kultuuride toetuskavast ja minimaalne haritav kasvatusala

1. Liikmesriigid võivad energeetiliste kultuuride toetuskavast välja arvata mis tahes põllumajandusliku tooraine, kui selline materjal tekitab raskusi kontrollimise, rahvatervise, keskkonna, karistusõiguse või valmis energiatoodete vähendatud määra seisukohast.

2. Liikmesriigid võivad kehtestada minimaalse haritava kasvatusala iga artiklis 24 osutatud tooraine puhul.

Artikkel 44

Hindamine

Enne 15. oktoobrit pärast aasta lõppu, mille eest toetust antakse, esitavad liikmesriigid komisjonile kogu vajaliku teabe energeetiliste kultuuride toetuskava hindamiseks.

Selles teabes on eelkõige:

(a) põllumaa vastavalt iga tooraine liigile;

(b) iga liiki tooraine ja saadud lõpp-, kõrval- ja kaassaaduste kogused ning täpsed andmed kasutatud tooraine kohta;

(c) artikli 25 alusel võetud meetmed;

(d) artikli 43 lõike 1 kohaselt energeetiliste kultuuride toetuskavast välja arvatud tooraine ja artikli 43 lõikes 2 osutatud minimaalne kasvatusala.







9. PEATÜKK

PIIRKONDLIK PÕLLUKULTUURIDE ERITOETUS

Artikkel 45

Külvikuupäev

Piirkondliku põllukultuuride eritoetuse taotlemiseks vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 98 tuleb deklareeritud maad külvata liikmesriikide poolt määratud külvikuupäevaks, mis on hiljemalt 15. juuni.







10. PEATÜKK

SEEMNETOETUS

Artikkel 46

Sertifitseeritud seeme

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 99 kohaldamisel määratakse toetust vastavalt käesoleva määruse artiklitele 47—50 direktiivides 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ ja 2002/57/EÜ määratletud ja nimetatud direktiivides osutatud nõuetele ja tingimustele vastava eliitseemne ja ametlikult sertifitseeritud seemne tootmise eest.

Artikkel 47

Seemne tootmine

1. Seeme on toodetud:

(a) seemnetootmisettevõtte või sordiaretaja ja seemnekasvataja vahel sõlmitud seemnekasvatust käsitleva lepingu alusel,

(b) otse seemnetootmisettevõtte või sordiaretaja poolt; sellist tootmist tõendatakse seemnekasvatust käsitleva deklaratsiooniga.

2. Lõikes 1 osutatud seemnetootmisettevõtted ja sordiaretajad on liikmesriigi poolt heakskiidetud või registreeritud. Liikmesriigi heakskiit või registreerimine kehtib kogu ühenduses.

3. Seemnetootmisettevõte või sordiaretaja, kes kasvatab seemet või laseb seemet kasvatada teises liikmesriigis kui see, kus ta on heakskiidetud või registreeritud vastavalt lõikele 2, peab nõudmise korral edastama kõnealusele teisele liikmesriigile abi saamise õiguse kontrollimiseks vajaliku teabe.

Artikkel 48

Abikõlblikud territooriumid

Iga liikmesriik annab abi ainult seemne puhul, mis on koristatud tema territooriumil selle kalendriaasta jooksul, millal algab turustusaasta, milleks abi on määratud.

Abi antakse kõikidele seemnekasvatajatele tingimustel, mis tagavad abisaajate võrdse kohtlemise nende asukohast ühenduses sõltumata.

Artikkel 49

Seemne turustamine

Abi antakse ainult juhul, kui abi taotleja on hiljemalt koristusaastale järgneva aasta 15. juuniks seemne külvamiseks turustanud. “Turustatud” tähendab kauba kättesaadavana või laos hoidmist, müügiks väljapanekut või müügiks pakkumist, müüki või tarnimist teisele isikule.

Artikkel 50

Cannabis sativa L. sordid

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 99 lõike 4 alusel toetusekõlblikud Cannabis sativa L. sordid on loetletud määruse (EÜ) nr 796/2004 II lisas.







11. PEATÜKK

PÕLLUKULTUURIDE PINDALATOETUS







1. JAGU

Põllukultuuride pindalatoetuse saamise üldsätted

Artikkel 51

Abikõlblik maa

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 peatüki 10 kohaldamisel tähendab:

(a) “püsikarjamaa” püsikarjamaad komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 2 punkti 2 tähenduses;

(b) “püsikultuurid” püsikultuure komisjoni määruse (EÜ) nr 795/2004 artikli 2 punkti c tähenduses.

2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 108 esimese lõike kohaldamisel on 2003. aastal püsikarjamaa maa, mida:

(a) põllumajandustootja on oma 2003. aasta abitaotluses püsikarjamaana deklareerinud, ja

(b) põllumajandustootja ei ole oma 2003. aasta abitaotluses deklareerinud, välja arvatud juhul kui saab tõendada, et see maa ei olnud 2003. aastal püsikarjamaa.

3. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 108 teisele lõikele võivad liikmesriigid nimetatud artikli esimesest lõikest teha erandi ainult järgmistel tingimustel:

(a) alade puhul, mis on hõlmatud restruktureerimiskavaga, määratletud kui “ametiasutuste kehtestatud muudatus talumajapidamise struktuuris ja/või maa-alal, mis vastab toetuse saamise tingimustele”, võtavad liikmesriigid meetmeid selleks, et vältida põllukultuuride pindalatoetuse kõlbliku põllumajandusmaa koguala olulist kasvu; need meetmed võivad eelkõige hõlmata tasakaalustava meetmena varem toetuskõlblike alade tunnistamist toetuskõlbmatuks; maa, mida liikmesriigid ümberkorraldamisprogrammi alusel uuena tunnistavad toetusekõlblikuks, ei ole pindalalt üle 5 % suurem sama kava alusel toetusekõlbmatuks tunnistatud maast;

(b) mõne vormi riikliku sekkumise korral, kui sellise sekkumise tulemusel kasvatab talupidaja oma tavapärase põllumajandustegevuse jätkamiseks põllukultuure varem toetuskõlbmatuks tunnistatud maal ja kui kõnealune sekkumine tähendab, et esialgselt toetuskõlblik maa lakkab olemast toetuskõlblik, ei või liikmesriigid ajutiselt ega alaliselt suurendada oma toetuskõlblikku põllumajandusmaad rohkem kui 0,1 % võrra kogu nende baaskülvipinnast;

(c) kui põllumajandustootja esitab asjakohased ja objektiivsed põhjused talumajapidamises toetusekõlbmatu maa vahetamise kohta toetusekõlbliku maa vastu, teeb liikmesriik kindlaks, et sellisest vahetusest keeldumiseks ei ole mõjuvaid põhjuseid eelkõige keskkonnariskide seisukohalt ning tõestab komisjonile esitatavas kavas, et toetuskõlblike alade kogupindala jääb muutumatuks; selle talumajapidamise toetuse saamise tingimustele vastava põllumaa kogupindala ei tohi vahetuse tulemusel mitte mingil juhul suureneda; liikmesriigid kehtestavad sellistest vahetustest etteteatamise ja nende heakskiitmise süsteemi.

Artikkel 52

Maksmise tingimused

Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, põllukultuuride pindalatoetusi makstakse ainult alade suhtes:

(a) mis asuvad piirkondades, mis ilmastikutingimuste ja põllumajandusega tegelemise seisukohalt sobivad põllukultuuride kasvatamiseks; liikmesriigid on pädevad otsustama, et piirkond ei sobi teatavate põllukultuuride tootmiseks;

(b) kus põllukultuuri kasvatatakse normaalsetes kasvutingimustes vähemalt kuni õitsemisperioodi alguseni.

Kõva nisu kasvatatakse vastavalt kohalikele normidele vähemalt kuni 30. juunini toetuse saamise aastal, kui saaki ei koristata täisküpsena enne seda kuupäeva.

Artikkel 53

Summa piirkonna kohta

1. Kui põllumajandustootja pindalatoetuse kõlblikud alad asuvad mitmes tootmispiirkonnas, määratakse makstav summa kindlaks iga taotluses sisalduva ala asukoha põhjal.

2. Liikmesriikidel, kes käsitlevad eraldi maisi piirkondades, kus seda kasvatatakse peamiselt silo tootmiseks, on lubatud kohaldada selle piirkonna söödateravilja saagist kõnealuse piirkonna kõikide maisikasvatusalade suhtes.







2. JAGU

Teatavate põllukultuuride erisätted

Artikkel 54

Silotaimed

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 100 lõike 3 kohaldamisel tähendavad silotaimed peamiselt kõrrelistest heintaimedest koosnevat vähemalt kord aastas haljasmassina koristatud ja suletud keskkonnas anaeroobse käärimise teel säilitamiseks mõeldud kultuuri.

Kõnealuse turustusaasta jooksul direktiivi 66/401/EMÜ kohaselt sertifitseeritud rohuseemne kasvatamiseks registreeritud maatükid ei vasta pindalatoetuse saamise tingimustele.

2. Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse silotaimede suhtes, välja arvatud artikli 52 lõike 1 punkti b õitsemisega seotud tingimus.

3. IV lisa kohaselt silotaimede jaoks konkreetsed piirkonnad sätestanud liikmesriikide põllumajandustootjad vastavad silotaimedega seotud pindalatoetuse andmise tingimustele.

Artikkel 55

Kõva nisu

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 105 sätestatud abitaotlused kõva nisu lisa- ja eritoetuse jaoks kehtivad ainult siis, kui:

(a) sama arvu kõvanisu all olevate hektarite kohta on esitatud ka määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 101 osutatud pindalatoetuse taotlus;

(b) on kasutatud vastavalt nõukogu direktiivile 66/402/EMÜ sertifitseeritud seemne miinimumkogust.

2. Liikmesriigid määravad kindlaks ja teatavad põllumajandustootjatele kasutatava sertifitseeritud seemne miinimumkoguse enne abi määramise aastale eelneva aasta 1. oktoobrit vastavalt asjaomase liikmesriigi põllumajandustavale.

Artikkel 56

Kiu tootmiseks kasvatatav lina ja kanep

1. Kiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi eest pindalatoetuse maksmise eeltingimusteks on:

(a) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 106 lõikes 1 osutatud lepingu või kohustuse koopia esitamine hiljemalt 15. septembriks aastal, mille eest toetus antakse, või liikmesriigi kehtestatud varasemaks kuupäevaks;

(b) järgmiste sortide seemne kasutamine: ▼M1 ————— ▼B (ii) kiu tootmiseks kasvatatava kanepi puhul määruse (EÜ) nr 796/2004 II lisas loetletud seemne kasutamine 15. mail aastal, mille eest toetust antakse ja mis on sertifitseeritud vastavalt direktiivile 2002/57/EMÜ ( 32 ).

2. Pindalatoetuse maksmiseks kiu tootmiseks kasvatatava kanepi eest võivad liikmesriigid kindlaks määrata külvi alammäära vastavalt heale kanepikasvatustavale.

Artikkel 57

Külvikuupäev

Erandina määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklist 109 võivad liikmesriigid edasi lükata käesoleva määruse VIII lisas loetletud kultuuride külvi lõppkuupäeva asjaomaste liikmeriikide määratletud ja nimetatud lisas täpsustatud piirkondades asuvates vööndites, ent mitte hilisemaks kui 15. juunini.







3. JAGU

Baaskülvipinnad, võrdlussaagised ja ülemmäärad

Artikkel 58

Niisutatud ja niisutamata maa

1. Kui piirkonnajaotuskavad näevad vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 103 ette erinevad saagised niisutatud ja niisutamata maa puhul, sätestavad liikmesriigid eeskirjad, mille abil määratakse kindlaks, kas alasid turustusaastal jooksul niisutatakse. Eelkõige sätestatakse:

(a) põllukultuuride nimekiri, mille jaoks võib maksta pindalatoetusi niisutatud maadelt saadud saagi puhul ettenähtud määra alusel;

(b) niisutusseadmete kirjeldus, mis peavad põllumajandustootjal olema; seadmed peavad vastama asjaomasele pindalale ja võimaldama piisava veevarustuse taimede normaalseks arenguks kasvuperioodil;

(c) asjakohane niisutusperiood.

2. Lõiget 1 ei kohaldata “regadío” tootmispiirkonnas Hispaanias ja muude alade suhtes, kus maatükkide niisutamine on ajalooline eripära ning võimaldab neid eristada ja loetleda.

Artikkel 59

Baaskülvpindala ületamine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 102 osutatud piirkondliku baaskülvipinna võimaliku ületamise kindlaksmääramiseks võtab asjaomase liikmesriigi pädev asutus arvesse:

(a) käesoleva määruse IV lisas kindlaksmääratud piirkondlikku baaskülvipinda;

(b) nende alade summat, mille kohta iga teravilja osas on kõnealuses piirkonnas esitatud pindalatoetuse taotlused koos vastava kohustusliku tootmisest kõrvalejätmisega määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 71 kohaldamisel.

Vabatahtlikult tootmisest kõrvalejäetud alad kuuluvad alade hulka, mis ei ole niisutatud, või maisi ja/või silotaimede all olevate alade hulka.

2. Nende alade summa, mille kohta on esitatud toetusetaotlused, ei hõlma alasid või alade osi, mille kohta esitatud taotlused on halduskontrolli tulemusena osutunud selgelt õigustamatuks.

Vajaduse korral võetakse arvesse ala, mis on kindlaks määratud vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 1782/2003 artiklile 23 tehtud kohapealse kontrolli käigus.

3. Alad, millele on vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükile külvatud põllukultuure ja mida on kasutatud abitaotluste alusena vastavalt nimetatud määruse IV jaotise 12. peatükile, lisatakse esitatud taotlustega hõlmatud alade hulka pärast kohandamist vastavalt lõikele 2.

4. Pindala ületamine arvutatakse vastavalt VI lisa tabelile.

Artikkel 60

Kõva nisu piiratud pindala ületamine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 105 lõikes 1 osutatud pindalatoetuse lisatoetuse kõlbliku kõva nisu piiratud ala ületamise kindlaksmääramiseks võtavad liikmesriigi pädevad asutused arvesse nende alade summat, mille kohta on esitatud kõva nisu pindalatoetuse lisatoetuse taotlused ja mida on kohaldatud vastavalt käesoleva määruse artikli 59 lõikele 2 ning mida on vajaduse korral vähendatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 105 lõikele 1.

2. Lõiget 1 kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 105 lõikes 3 sätestatud kõva nisu eriabi kõlbliku tagatud maksimumala ületamise kindlaksmääramisel.

Artikkel 61

Pindala ületamise lõplik määr ja vähendamise koefitsient

1. Kui leitakse, et artiklites 59 ja 60 osutatud alasid on ületatud, määrab asjaomane liikmesriik asjaomase aasta 31. oktoobriks kindlaks ületamise lõpliku määra sajandikeni ümardatuna.

2. Sel viisil kindlaksmääratud ületamise lõplikku määra kasutatakse ala proportsionaalseks vähendamiseks:

(a) põllukultuuri pindalatoetuse arvutamisel vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõikele 1;

(b) selle lisatoetuse ja kõva nisu eriabi arvutamisel vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 105 ja pärast selle määruse artikli 102 lõike 1 kohaldamist.

Artikkel 62

Osa-baaskülvipinnad

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõike 5 kohaldamisel määravad liikmesriigid kindlaks ja teatavad komisjonile hiljemalt 15. septembriks sellel aastal, mille jaoks pindalatoetust taotletakse:

(a) jaotatava riikliku baaskülvipinna;

(b) kriteeriumid, mille kohaselt liikmesriigid kehtestavad osa-baaskülvipinnad;

(c) osa-baaskülvipinnad (number, nimi ja pindala);

(d) üksikasjalikud eeskirjad ületamise korral kohaldatavate meetmete koondamiseks.

Artikkel 63

Toetussumma ülemmäär

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõikes 2 sätestatud toetuste ülemmäära ületamise ja asjakohase vähenduskoefitsiendi kindlaksmääramisel liikmesriikide pädevad asutused arvesse nimetatud määruse artikli 102 lõikes 1 ja artikli 105 lõikes 2 sätestatud toetuskõlblike alade proportsionaalset vähendamist.







4. JAGU

Maa tootmisest kõrvaldamine

Artikkel 64

Määratlus

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõike 1 kohaldamisel tähendab “maa tootmisest kõrvaldamine” määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 108 alusel pindalatoetuse kõlbliku maa-ala söötijätmist.

Artikkel 65

Tingimused

1. Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 795/2004 artiklit 32.

2. Erandina määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõikest 9 võib Malta aastateks 2005 ja 2006 kehtestada minimaalseks toomisest kõrvaldatud maatükiks alla 0,1 ha ja 10 meetri laiuse maatüki.

Artikkel 66

Piirkonniti rühmitamine

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 jaotises II nimetatud abitaotlused rühmitatakse piirkonniti vastavalt nimetatud määruse artiklis 103 osutatud piirkonnajaotuskavala.

2. Igale pindalatoetuse taotlusele peab vähemalt asjaomases tootmispiirkonnas haritavate hektarite arvu poolest vastama samas tootmispiirkonnas maa tootmisest kõrvalejätmise deklaratsioon.

3. Liikmesriik võib sätestada vastavalt kehtestatud objektiivsetele kriteeriumidele erandi lõikest 2.

4. Erandina lõikest 2 võib pindalatoetuse taotlusele vastav kohustuslik maa tootmisest kõrvalejätmine toimuda täielikult või osaliselt:

(a) Hispaanias “secano” piirkonnas “secano” ja “regadío” tootmispiirkondades asuvate põllumajandusettevõtete puhul;

(b) teistes tootmispiirkondades, kui tootmisest kõrvalejäetavad alad asuvad nende tootmispiirkondade naabruses, kus asuvad haritavad alad.

5. Lõigete 3 ja 4 kohaldamisel tuleb tootmisest kõrvalejäetavaid alasid kohandada, et võtta arvesse saagiste erinevusi seoses toetuse arvutamiseks kasutavate tootmisest kõrvalejätmisega asjaomastes piirkondades. Selle lõike kohaldamine ei põhjusta siiski kohustusejärgsest väiksema arvu hektarite tootmisest kõrvalejätmist.

Artikkel 67

Liblikõielised söödakultuurid

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõike 3 teise taande kohaldamisel tähendab “liblikõieline söödakultuur” maatükki, millele on külvatud üks või mitu käesoleva määruse VII lisas loetletud liblikõielistest söödakultuuridest. Teravilja ja/või kõrreliste heintaimede segu külvamine on lubatud tingimusel, et:

(a) maatükile külvatakse peamiselt liblikõielisi söödakultuure;

(b) neid ei ole võimalik eraldi koristada.

Kui mahepõllumajanduslikult toodetud põllukultuuridele liikmesriikide kehtestatud eriliste piirkondlike keskkonnastandarditega sätestatakse liblikõieliste söödakultuuride külvipindade ülemmäär, loetakse punktis a sätestatud tingimus, mis käsitleb maatükke, millele on külvatud peamiselt liblikõielisi söödakultuure, täidetuks, kui liikmesriigi poolt sätestatud ülemmäära järgitakse vähemalt 85 % ulatuses.

2. Maatükid, millele lõike 1 kohaselt külvatud liblikõielised söödakultuurid vastavad 15. jaanuarist kuni 31. augustini nõukogu määrusega (EÜ) nr 1786/2003 ( 33 ) ettenähtud toetuskava tingimustele, ei vasta pindalatoetuse saamise tingimustele.

Artikkel 68

Vabatahtlikult tootmisest kõrvaldatud maa toetused

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõike 6 tähenduses nimetatud määruse artikli 66 kohaldamisel lubavad liikmesriigid põllumajandustootjatel tootmisest kõrvaldada vähemalt 10 % maast, mille eest taotletakse põllukultuuride pindalatoetust ja mida ei kasutata maa tootmisest kõrvaldamise toetusele õiguse andmiseks. Liikmesriik võib määrata suuremad protsendimäärad, võttes arvesse eriolukordi ja tagades põllumaa piisava kasutamise.

Turustusaastast 2005/2006 vabatahtliku maa tootmisest kõrvaldamise baastoetuseks on 63.00 eurot/tonn. Kui niisutatava ja mitteniisutatava maa suhtes on kehtestatud erinev saagikus, kohaldatakse niisutamata maa tootmisest kõrvaldamise toetust.

Liikmesriigid kohaldavad tootmisest kõrvaldatud maa eriolukorrale vastavaid vajalikke meetmeid, et tagada alade hea põllumajandusliku ja keskkonnaalase olukorra säilimine ja keskkonna kaitse.







5. JAGU

Teatamine

Artikkel 69

Teatamine

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile IX lisas esitatud tabelites loetletud andmed tootmispiirkonna, baaskülvipinna ning kogu riigi kohta sealsamas esitatud standardvormis ja vastavalt artiklis 3 osutatud ajakavale.

2. Kui leitakse, et artiklites 59 ja 60 osutatud alasid on ületatud, fikseerib kõnealune liikmesriik viivitamatult ja hiljemalt jooksva majandusaasta 15. novembriks ületamise lõpliku määra ning teatab sellest komisjonile hiljemalt asjaomase aasta 15. detsembriks. Baaskülvipinna ületamise määra arvutamisel kasutatavad andmed edastatakse VI lisas esitatud vormis.

3. Kui ületamise määr on jagatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 102 lõikele 5 ja artikli 105 lõikele 2, teatab asjaomane liikmesriik sellest jagamisest komisjonile hiljemalt 15. novembriks.

4. Artikli 63 kohaldamisel teatab asjaomane liikmesriik komisjonile lõpliku vähendamise koefitsiendi hiljemalt ajaomase aasta 1. detsembriks.







12. PEATÜKK

LAMBA- JA KITSEKASVATUSE LISATASUD







1. JAGU

Otsetoetused

Artikkel 70

Taotlused ja ooteaeg

1. Lisaks määruse (EMÜ) nr 1782/2003 II jaotise 4. peatükis sätestatud ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi nõuetele (“ühtne süsteem”) peavad põllumajandustootjad uttede ja kitsede kohta lisatasude saamise taotlustes märkima, kas nad turustavad selle aasta jooksul, mille kohta lisatasu taotletakse, lambapiima või lambapiimatooteid.

2. Ute- ja emaskitsepidajatele makstava lisatasu taotlused esitatakse liikmesriigi määratud asutusele kindlaksmääratud ajavahemikul, mis algab 1. novembril enne selle aasta algust ja lõpeb 30. aprillil pärast selle aasta algust, mille kohta taotlused esitatakse.

Ühendkuningriik võib Põhja-Iirimaal siiski kehtestada Suurbritannia suhtes kehtestatud ajavahemikust erineva ajavahemiku.

3. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 115 lõikes 1 osutatud loomapidamisaeg, mille jooksul põllumajandustootja kohustub oma põllumajandusettevõttes pidama sellist arvu uttesid ja/või emaskitsi (“ooteaeg”), mille suhtes on taotletud lisatasu, on 100 päeva alates lõikes 2 osutatud taotluste esitamise ajavahemiku viimasele päevale järgnevast esimesest päevast.

Artikkel 71

Kitselisatasu saamise tingimustele vastavad piirkonnad

X lisas loetletud piirkonnad vastavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 113 lõikes 2 osutatud kriteeriumidele.

Liikmesriigid kontrollivad siiski korrapäraselt, kas kõik nende territooriumil asuvad ja X lisas loetletud piirkonnad jätkavad nimetatud kriteeriumidele vastamist. Nimetatud kontrollimise tulemuste alusel teatavad liikmesriigid komisjonile X lisasse muudatuste sisseviimise vajadusest enne muudatuste kohaldamise aastale eelneva aasta 31. juulit. Teatises on eelkõige näidatud X lisas loetletud alad või nende osad, mis ei vasta enam määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 113 lõikes 2 osutatud kriteeriumidele, ning nendele kriteeriumidele tegelikult vastavad alad, mis ei ole veel X lisas loetletud. Võimalike uute alade puhul teatab liikmesriik komisjonile nende esitamise üksikasjalikud põhjendused.

Artikkel 72

Täiendava lisatasu taotlus ning kitsede lisatasu taotlus

1. Täiendava lisatasu või kitsede lisatasu saamiseks peab põllumajandustootja, kelle põllumajandusettevõtte põllumajandusmaast asub vähemalt 50 %, kuid alla 100 % määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 osutatud piirkondades või käesoleva määruse X lisas loetletud piirkondades, esitama deklaratsiooni või deklaratsioonid, millele on märgitud põllumajandustootja maade asukoht, vastavalt käesoleva artikli lõiketele 2 ja 3:

2. Põllumajandustootja, kes peab igal aastal esitama deklaratsiooni oma põllumajandusettevõtte põllumajanduslike kõlvikute üldpindala kohta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 22 lõikega 1 ettenähtud pindalatoetuse taotluse vormis, märgib kõnealusesse deklaratsiooni need põllumajanduslikud maatükid, mis asuvad vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 või X lisas loetletud piirkondades;

Põllumajandustootja, kes ei pea esitama esimeses lõikes osutatud deklaratsiooni, esitab igal aastal erideklaratsiooni, kasutades vajaduse korral ühtse süsteemiga ettenähtud põllumajanduslike maatükkide identifitseerimissüsteemi.

Põllumajandustootja märgib kõnealusesse erideklaratsiooni kogu selle maa asukoha ja pindala, mida ta mis tahes korra alusel omab, rendib või kasutab, ning teatab üksikasjad põllumajanduslike maatükkide kohta, mis asuvad kas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 või X lisas loetletud piirkondades. Liikmesriigid võivad ette näha, et uttede ja/või kitsede lisatasu taotlusele tuleb lisada erideklaratsioon. Liikmesriigid võivad ka ette näha, et erideklaratsioon esitatakse ühtse toetuse taotluse vormis.

3. Pädev riigiasutus võib nõuda kinnisasja omandiõigust kinnitavat dokumenti, rendilepingut või põllumajandustootjate kirjalikku kokkulepet ning vajaduse korral tõendit kohalikult või piirkondlikult asutuselt, kes on andnud põllumajandusmaa asjaomase põllumajandustootja kasutusse. Tõendis märgitakse põllumajandustootja kasutusse antud maa pindala ning vastavalt kas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 või X lisas loetletud piirkondades asuvad maatükid.

Artikkel 73

Rändkarjatamisega tegelevad põllumajandustootjad

1. Põllumajandustootjad, kelle põllumajandusettevõtete registreeritud aadressid on ühes määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõike 2 punktis b osutatud geograafilistes piirkondadest ja kes soovivad saada täiendavat lisatasu, peavad lisatasutaotluses märkima:

(a) koha või kohad, kus jooksval aastal toimub rändkarjatamine;

(b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõike 2 punktis a osutatud ja jooksvaks aastaks ettenähtud vähemalt 90päevase ajavahemiku.

2. Lõikes 1 nimetatud põllumajandustootjate lisatasutaotlustega peavad kaasas olema dokumendid, mis tõendavad rändkarjatamise tegelikku toimumist kahe eelnenud aasta jooksul, välja arvatud vääramatu jõu või nõuetekohaselt põhjendatud kariloomadega seotud põllumajandustootjast sõltumatute asjaolude korral, ja eelkõige rändkarjatamise koha kohaliku või piirkondliku ametiasutuse tõend, millega kinnitatakse, et rändkarjatamine on tõesti kestnud vähemalt 90 päeva järjest.

Liikmesriigid tagavad taotluste halduskontrolliga, et lisatasutaotluses märgitud rändkarjatamise koht asub tõepoolest määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 osutatud piirkonnas.

Artikkel 74

Lisatasu saamise tingimustele vastamine

1. Põllumajandustootjatele makstakse lisatasusid tema põllumajandusettevõttes kogu artikli 70 lõikes 3 osutatud loomapidamisaja jooksul peetud uttede ja/või emaskitsede arvu põhjal.

2. Lisatasu saamise tingimustele vastavatena käsitatakse loomi, kes ooteaja viimasel päeval vastavad määruse (EMÜ) nr 1782/2003 artiklis 112 osutatud määratlustega ettenähtud tingimustele.

Artikkel 75

Lambapiima või lambapiimatooteid turustavate tootjate nimekiri

Iga aasta kohta koostavad liikmesriigid hiljemalt ooteaja 30. päeval lambapiima ja lambapiimatooteid turustavate tootjate nimekirja artikli 70 lõikes 1 osutatud põllumajandustootjate deklaratsioonide alusel.

Liikmesriigid võtavad nimekirja koostamisel arvesse kontrollimiste tulemusi ja kõiki muid pädevale asutusele kättesaadavaid teabeallikaid, eelkõige töötlejatelt või turustajatelt saadud teavet põllumajandustootjate poolt turustatava lambapiima või lambapiimatoodete kohta.

Artikkel 76

Teavitamine

1. Liikmesriigid edastavad komisjonile:

(a) hiljemalt iga aasta 31. juuliks jooksva aasta kohta esitatud lisatasutaotlusi käsitleva teabe kasutades XI lisas esitatud näidisvormi;

(b) hiljemalt iga aasta 31. juuliks eelmisel aastal makstud lisatoetuste arvu ja summa pärast määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 120 sätestatud abi vähendamise kohaldamist, kui see on asjakohane, kasutades käesoleva määruse XII lisas esitatud näidisvormi;

(c) hiljemalt iga aasta 31. oktoobriks kõikidest muudatustest nimekirjas, mis hõlmab määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 2 ja käesoleva määruse artiklis 73 osutatud geograafilisi piirkondi, kus tegeldakse rändkarjatamisega.

Esimese lõigu alusel nõutav teave tehakse taotluse korral kättesaadavaks riigiasutustele, kes vastutavad lamba- ja kitselihasektoris riikliku statistika koostamise eest.

2. Kui esimese lõike alusel edastatav teave muutub, eriti eelmiste andmete kontrollimise või paranduste tulemusena, teatatakse ajakohastamisest komisjonile ühe kuu jooksul pärast muudatuse tegemist.







2. JAGU

Piirangud, varud ja loovutamised

Artikkel 77

Tasuta saadud õigused

Kui põllumajandustootja on omandanud lisatasu saamise õigused riigi varudest tasuta, ei ole tal lubatud oma õigusi kolme järgmise aasta jooksul loovutada või ajutiselt üle anda, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel.

Artikkel 78

Õiguste kasutamine

1. Õigused saanud põllumajandustootja võib õigusi ise kasutada ja/või anda need ajutiselt üle teisele põllumajandustootjale.

2. Kui põllumajandustootja ei ole aasta jooksul kasutanud miinimumprotsenti oma õigustest, mis on kindlaks määratud vastavalt lõikele 4, loovutatakse kasutamata jäänud osa riigi varudesse, välja arvatud järgmistel juhtudel:

(a) kui põllumajandustootjad, kellel on kuni 20 lisatasu saamise õigust, ei ole kahel järjestikusel kalendriaastal kasutanud miinimumprotsenti oma õigustest, loovutatakse viimasel kalendriaastal kasutamata jäänud osa riigi varudesse;

(b) kui põllumajandustootja osaleb komisjoni poolt tunnustatud ekstensiivistamisprogrammis;

(c) kui põllumajandustootja osaleb komisjoni poolt tunnustatud ennetähtaegselt pensionile jäämise kavas, mille puhul õiguste loovutamine ega/või ajutine üleandmine ei ole kohustuslik;

(d) nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel.

3. Õigusi on võimalik ajutiselt üle anda ainult tervete aastate kaupa, kusjuures üleandmine peab hõlmama vähemalt artikli 79 lõikega 1 ettenähtud miinimumarvu loomi. Iga ajutise üleandmise perioodi lõpuks, mis ei tohi ületada kolme järjestikust aastat, saab põllumajandustootja, välja arvatud õiguste loovutamise korral, kõik õigused tagasi vähemalt kaheks järjestikuseks aastaks. Kui põllumajandustootja ei kasuta kummalgi aastal ära vähemalt miinimumprotsenti lõikes 4 sätestatud õigustest, võtab liikmesriik, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel, põllumajandustootja poolt kasutamata jäänud õigused tagasi ja suunab need igal aastal riigi varudesse.

Põllumajandustootjate jaoks, kes osalevad komisjoni poolt tunnustatud ennetähtaegselt pensionile jäämise kavades, võivad liikmesriigid nimetatud kavade alusel toimuvat ajutise üleandmise kogukestust pikendada.

Põllumajandustootjatel, kes on kohustunud osalema ekstensiivistamisprogrammis kooskõlas nõukogu määruse (EMÜ) nr 2078/92 ( 34 ) artikli 2 lõike 1 punktis c nimetatud meetmega või kooskõlas määruse (EÜ) nr 1257/1999 artiklitega 22 ja 23, ei ole lubatud kogu osalemise jooksul oma õigusi ajutiselt üle anda ega/või loovutada. Seda sätet ei kohaldata juhul, kui programm võimaldab õiguste loovutamist ja/või ajutist üleandmist põllumajandustootjatele, kelle osalemine muus programmis kui käesolevas lõigus osutatus eeldab õiguste saamist.

4. Lisatasu saamise õigustest tuleb ära kasutada vähemalt 70 %.

Liikmesriigid võivad seda määra tõsta 100 %-ni. Liikmesriigid teatavad eelnevalt komisjonile protsendimäära, mida nad kavatsevad kohaldada.

Artikkel 79

Õiguste loovutamine ja ajutine üleandmine

1. Liikmesriigid võivad oma tootmisstruktuuri alusel ette näha selliste lisatasu saamise õiguste miinimumarvu, mida võib osaliselt loovutada ilma põllumajandusettevõtte üleandmiseta. See arv ei tohi ületada kümmet lisatasu saamise õigust.

2. Lisatasu saamise õiguste loovutamine ja nende ajutine üleandmine jõustub alles pärast seda, kui õigused loovutav ja/või üleandev põllumajandustootja ning nimetatud õigused saav põllumajandustootja on neist liikmesriigi pädevatele ametiasutustele teatanud.

Selline teatamine toimub liikmesriigi määratud tähtaja jooksul kuni kuupäevani, mil kõnealuses liikmesriigis lõpeb lisatasu taotlusperiood, välja arvatud juhul, kui õiguste loovutamine toimub pärimise kaudu. Sel juhul peab õigused saav põllumajandustootja esitama vajalikud dokumendid selle kohta, et ta on surnud põllumajandustootja õiguste pärija

3. Õiguste loovutamise korral ilma põllumajandusettevõtte üleandmiseta ei tohi hüvituseta riigi varudele loovutavate õiguste arv mingil juhul olla väiksem kui üks.

Artikkel 80

Individuaalülemmäära muutmine

Lisatasu saamise õiguste loovutamiseks või ajutiseks üleandmiseks määravad liikmesriigid uue individuaalülemmäära ja teatavad asjaomastele põllumajandustootjatele hiljemalt 60 päeva jooksul pärast selle tähtaja viimast päeva, mille jooksul põllumajandustootja taotluse esitas, kui palju lisatasu saamise õigusi neile on lubatud.

Esimest lõiget ei kohaldata juhul, kui õiguste loovutamine toimub pärimise kaudu artikli 79 lõikes 2 osutatud tingimustel.

Artikkel 81

Põllumajandustootjad, kes ei ole kasutatava maa omanikud

Ainult riigi või ühisomanduses olevat maad kasutavad põllumajandustootjad, kes otsustavad lõpetada nimetatud maa kasutamise karjatamiseks ja loovutada kõik oma õigused mõnele teisele põllumajandustootjale, võrdsustatakse oma põllumajandusettevõtet müüvate või üleandvate põllumajandustootjatega. Kõigil teistel juhtudel võrdsustatakse sellised põllumajandustootjad ainult lisatasu saamise õigust loovutavate põllumajandustootjatega.

Artikkel 82

Loovutamine riigi varude kaudu

Kui liikmesriigid on ette näinud, et õiguste loovutamine peab toimuma riigi varude kaudu, kohaldavad nad käesoleva peatüki sätetega analoogseid siseriiklikke õigusnorme. Sellistel juhtudel:

(a) võivad liikmesriigid ette näha ajutise üleandmise riigi varude kaudu;

(b) jõustub lisatasu saamise õiguste punkti a alusel loovutamise või ajutise üleandmise korral varudesse loovutamine alles pärast liikmesriigi pädevate asutuste teadet õigusi loovutavale ja/või üleandvale põllumajandustootjale ja üleandmine varudest teisele põllumajandustootjale jõustub alles pärast asutuste teadet sellele põllumajandustootjale.

Lisaks tagatakse esimeses lõikes osutatud siseriiklike õigusnormidega määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 117 lõike 2 teise lõiguga hõlmamata õiguste osa tasakaalustamine liikmesriigi maksega, mis vastab maksele, mis oleks tõenäoliselt tulenenud õiguste otseloovutamisest põllumajandustootjate vahel, võttes eelkõige arvesse tootmissuunda asjaomases liikmesriigis. See makse võrdub maksega, mida nõutakse riigi varudest samaväärseid õigusi saavatelt põllumajandustootjatelt.

Artikkel 83

Individuaalpiirangute arvutamine

Lisatasu saamise õiguste individuaalpiirangute esialgsel arvutamisel ja hilisemate kohanduste korral kasutatakse ainult täisarve.

Kui aritmeetiliste arvutuste lõpptulemus ei ole täisarv, kasutatakse lähimat täisarvu. Kui aga arvutuste tulemus jääb täpselt täisarvude vahele, kasutatakse suuremat täisarvu.

Artikkel 84

Teavitamine

1. Liikmesriigid teatavad komisjonile hiljemalt 1. märtsiks 2005 määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 117 lõike 2 kohaselt riigi varudesse tagastatava ülekantud lisatoetusõiguste osa ning nimetatud määruse artikli 117 lõike 3 kohaselt võetud meetmed, kui see on kohaldatav, ning enne iga aasta 1. jaanuari kõik muudatused.

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile XIII ja XIV lisas sätestatud tabeli kujul hiljemalt iga aasta 30. aprilliks:

(a) eelmisel aastal ilma põllumajandusettevõtte üleandmiseta õiguste loovutamisel riigi varudesse hüvitiseta loovutatud lisatasu saamise õiguste arvu;

(b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 118 lõikes 2 osutatud kasutamata lisatasu saamise õiguste arvu, mis on eelmisel aastal loovutatud riigi varudesse;

(c) eelmisel aastal määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 118 lõike 3 alusel määratud lisatasu saamise õiguste arvu;

(d) eelmisel aastal ebasoodsamate piirkondade põllumajandustootjatele riigi varudest antud lisatasu saamise õiguste arvu;

(e) õiguste loovutamise ja lisatasu taotlemiste ajavahemike ja tähtaegade kuupäevad.







3. JAGU

Lisatoetused

Artikkel 85

Lisatoetused

Nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklit 71 kohaldavad liikmesriigid esitavad komisjonile teabe nimetatud määruse artikli 119 alusel ettenähtud lisatoetuste andmise riikliku korra kohta. See teave sisaldab eelkõige järgmist, kui see on kohaldatav:

(a) loomühikute põhjal makstavate hüvitiste puhul: (i) soovituslikud summad looma kohta ja määramise kord; (ii) esialgne prognoositav kogukulu ja asjaomaste loomade arv; (iii) loomkoormusega seotud erinõuded; (iv) muud andmed rakenduseeskirjade kohta;

(b) pindalatoetuste puhul vajaduse korral: (i) piirkondlike baaskasvupindade arvutamine; (ii) soovituslikud summad hektari kohta; (iii) esialgne prognoositav kogukulu ja vastav hektarite arv; (iv) muud andmed rakenduseeskirjade kohta;

(c) üksikasjad muude kavade kohta, mis on kehtestatud lisatoetuste maksmise eesmärgil.

Liikmesriigid teatavad komisjonile kõikidest selle korra muudatustest ühe kuu jooksul pärast muudatuste tegemist.







4. JAGU

Üldsätted

▼M3 —————

▼B







13. PEATÜKK

VEISE- JA VASIKALIHA TOETUSED







1. JAGU

Erilisatasu

(määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 123)

Artikkel 87

Taotlused

1. Lisaks ühtse süsteemi nõuetele peab iga määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 22 osutatud otsetoetuse taotlus sisaldama järgmist:

(a) loomade arvu vanuseklasside kaupa;

(b) viidet taotlusega hõlmatud loomadega kaasasolevale passile või haldusdokumentidele.

2. Taotlusi võib esitada nende loomade kohta, kelle vanus artiklis 90 osutatud ooteaja alguskuupäeval on järgmine:

(a) pullid—vähemalt seitse kuud;

(b) härjad: (i) esimese vanuseklassi puhul vähemalt seitse, kuid mitte üle 19 kuu; (ii) teise vanuseklassi puhul vähemalt 20 kuud.

Artikkel 88

Lisatasu määramine

Loomade kohta, kes ei ole lisatasu saamiseks kõlblikud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 4 nimetatud proportsionaalse vähendamise või kõnesoleva määruse artiklis 131 osutatud loomkoormuse rakendamise tõttu, ei saa enam samas vanuseklassis taotlust esitada ja lisatasu nende eest loetakse makstuks.

Artikkel 89

Loomapassid ja haldusdokumendid

1. Kui loomapass ei ole määruse (EÜ) nr 1760/2000 artiklis 6 sätestatud tingimustel kasutusel, asendatakse see määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõike 3 punktis b sätestatud siseriikliku haldusdokumendiga.

2. Liikmesriigi pädevad asutused tagavad, et sellise loomapassi või haldusdokumendi alusel saab ühe looma ja vanuseklassi kohta määrata ainult ühe lisatasu. Vajaduse korral abistavad liikmesriigid üksteist selle eesmärgi saavutamisel.

3. Liikmesriigid võivad ette näha, et lõikes 1 osutatud siseriiklik haldusdokument esitatakse järgmises vormis:

(a) iga loomaga kaasasolev dokument;

(b) põllumajandustootja koostatud üldloend, milles on kõik haldusdokumendis nõutavad andmed, tingimusel et asjassepuutuvad loomad jäävad sama põllumajandustootja juurde alates esimese taotluse esitamisest kuni turuleviimiseni tapmise eesmärgil;

(c) keskasutuste koostatud üldloend, milles on kõik haldusdokumendis nõutavad andmed, tingimusel et seda võimalust kasutav liikmesriik või liikmesriigi piirkond kontrollib kohapeal kõiki taotlusega hõlmatud loomi ja nende liikumist ning märgistab iga kontrollitud looma, kusjuures põllumajandustootjad peavad märgistamist võimaldama;

(d) keskasutuse koostatud üldloend, milles on kõik haldusdokumendis nõutavad andmed, tingimusel et liikmesriik võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et lisatasu ei määrata ühe vanuseklassi eest kaks korda, ning annab taotluse korral viivitamata informatsiooni iga looma eest määratud lisatasude kohta.

4. Liikmesriigid, kes otsustavad ühte või mitut lõikes 3 osutatud võimalustest kasutada, teatavad sellest komisjonile õigeaegselt, edastades ka asjakohased rakendussätted.

Punkti c kohaldamisel peetakse liikmesriigi piirkondadeks ainult Suurbritanniat ja Põhja-Iirimaad.

Artikkel 90

Ooteaeg

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõike 3 punktis a osutatud ooteaeg on kaks kuud alates taotluse esitamisele järgnevast päevast.

Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et põllumajandustootja võib määrata ooteaja teistsuguse algusaja, tingimusel et seda ei määrata hilisemaks kui kaks kuud pärast taotluse esitamist.

Artikkel 91

Piirkondlik ülemmäär

1. Kui määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 4 osutatud proportsionaalse vähendamise tulemusel ei saada täisarvu lisatasu saamiseks kõlblikke loomi, määratakse kümnendikkoha eest vastav osa lisatasu ühiksummast. Selleks võetakse arvesse ainult kümnendikkoht.

2. Kui liikmesriigid otsustavad määrata määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 122 punktis a osutatud muid piirkondi või oma territooriumil olevaid piirkondi muuta, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari ning esitavad piirkonna määratluse ja kehtestatava ülemmäära. Kõigist järgmistest muudatustest teatatakse komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari.

Artikkel 92

Loomade arvu piiramine talumajapidamise kohta

1. Kui liikmesriigid otsustavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 1 osutatud talumajapidamise ja vanuseklassi kohta kehtestatud 90 karilooma suurust ülemmäära muuta või sellest erandeid teha, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva kalendriaasta 1. jaanuari.

Kui liikmesriigid määravad talumajapidamise kohta kindlaks loomade miinimumarvu, millest väiksema puhul proportsionaalset vähendamist ei rakendata, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva kalendriaasta 1. jaanuari.

2. Kõigist järgmistest muudatustest lõike 1 kohaldamisel teatatakse komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari.

Artikkel 93

Lisatasu määramine loomade tapmisel

1. Liikmesriigid võivad määrata loomade tapmise eest lisatasu:

(a) pullide puhul esimese vanuseklassi eest;

(b) härgade puhul esimese või teise vanuseklassi eest või kahe vanuseklassi lisatasude ühendamise teel.

2. Liikmesriigid, kes otsustavad anda lõikes 1 esitatud eritasu, sätestavad lisatasu andmise ka juhul, kui lisatasukõlblikud loomad saadetakse teise liikmesriiki või eksporditakse kolmandasse riiki.

3. Kui liikmesriik otsustab anda tapalisatasu vastavalt lõikele 1, kohaldatakse lisatasu andmise suhtes mutatis mutandis käesolevat jagu ning artiklit 120 ja artikli 121 lõikeid 1 ja 2.

4. Abitaotlus sisaldab lisaks artikli 121 lõikes 1 osutatud informatsioonile andmeid selle kohta, kas abi taotletakse pullide või härgade eest, ning sellele lisatakse dokument, mis sisaldab artikli 89 lõike 2 kohaldamiseks vajalikke üksikasju. Selleks dokumendiks on liikmesriigi valikul:

(a) loomapass või selle koopia, kui kasutatav passiliik koosneb mitmest eksemplarist;

(b) loomapassi koopia, kui kasutatav passiliik koosneb ainult ühest eksemplarist, mis tuleb pädevale asutusele tagastada määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 6 kohaldamiseks; sel juhul astub liikmesriik samme tagamaks, et koopias sisalduv informatsioon kattuks originaali andmetega;

(c) siseriiklik haldusdokument, kui loomapass ei ole määruse (EÜ) nr 1760/2000 artiklis 6 sätestatud tingimustel kasutusel.

Liikmesriigid võivad siseriikliku haldusdokumendi kohaldamise ka peatada. Sel juhul võtavad nad asjakohased meetmed, et vältida lisatasu kahekordset määramist samast vanuseklassist loomade eest, kellega kaubeldakse ühenduse piires.

Kui määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis b osutatud elektroonilises andmebaasis on liikmesriiki rahuldavad andmed, mis tagavad, et ühe looma ja vanuseklassi eest määratakse ainult üks lisatasu, ei pea abitaotlusele lisama esimeses lõigus osutatud dokumenti.

Kui liikmesriigid kasutavad artikli 121 lõike 2 esimeses lõigus osutatud võimalust, võtavad nad erandina käesoleva lõike esimesest lõigust ka vajalikud meetmed, et põllumajandustootja saaks kindlaks määrata need loomad, kelle eest ta erilisatasu taotleb.

5. Pullide puhul tuleb tapatõendile märkida rümba kaal.

6. Looma saatmisel teise liikmesriiki tõendab saatja looma saatmist teatisega, milles on näidatud sihtliikmesriik.

Sel juhul sisaldab abitaotlus järgmist:

(a) saatja nimi ja aadress (või vastav kood);

(b) looma identifitseerimisnumber;

(c) kinnitus, et loom on vähemalt üheksakuune.

Abitaotlused esitatakse enne looma ärasaatmist asjaomase liikmesriigi territooriumilt ning saatmistõend esitatakse kolme kuu jooksul pärast looma ärasaatmist asjaomase liikmesriigi territooriumilt.

Artikkel 94

Lisatasude määramise süsteemi üksikasjad

1. Erandina artiklist 90 makstakse lisatasu põllumajandustootjatele, kes on loomi pidanud vähemalt kahekuise ooteaja jooksul, mis lõpeb vähem kui kuu aega enne nende tapmist, saatmist või lõpeb vähem kui kaks kuud enne eksportimist.

Härgade puhul järgitakse lisatasu maksmisel järgmisi eeskirju:

(a) esimese vanuseklassi eest makstakse lisatasu ainult juhul, kui põllumajandustootja on vähemalt seitsme ja kõige rohkem 22 kuu vanust looma pidanud vähemalt kaks kuud;

(b) teise vanuseklassi eest makstakse lisatasu ainult juhul, kui põllumajandustootja on vähemalt 20 kuu vanust looma pidanud vähemalt kaks kuud;

(c) mõlema vanuseklassi eest korraga võib lisatasu maksta ainult juhul, kui põllumajandustootja on looma pidanud vähemalt neli kuud järjest vastavalt punktides a ja b sätestatud vanusepiirangutele;

(d) teise vanuseklassi eest võib lisatasu maksta ainult juhul, kui loom toodi teisest liikmesriigist vähemalt 19 kuu vanuselt.

2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 131 osutatud loomkoormuse arvutamisel arvestatakse loomi, kelle kohta on kaks korda esitatud kombineeritud taotlus kahes vanuseklassis.

3. Rümba kaalu kehtestamisel võetakse aluseks rümp, mis vastab nõukogu määruse (EMÜ) nr 1208/81 ( 35 ) artiklis 2 esitatud nõuetele.

Kui rümba esitusviis ei vasta kõnesolevale määratlusele, kohaldatakse komisjoni määruse (EMÜ) nr 563/82 ( 36 ) lisas esitatud paranduskoefitsiente.

Kui loom tapetakse tapamajas, mille suhtes ei kohaldata ühenduses kehtivat täiskasvanud veiste rümpade liigitamisskaalat, võivad liikmesriigid lubada kaalu määrata tapetava looma eluskaalu alusel. Kui tapetava looma eluskaal on vähemalt 340 kg, loetakse rümba kaaluks vähemalt 185 kg.

Artikkel 95

Teavitamine

Liikmesriigid teatavad enne asjassepuutuva kalendriaasta algust komisjonile oma otsusest või muutustest seoses artikli 93 ja asjakohaste menetluste kohaldamisega.







2. JAGU

Aastaaegade mõju hüvitav lisatasu

(määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 124)

Artikkel 96

Lisatasu rakendamine

Komisjon otsustab hiljemalt iga kalendriaasta 1. septembriks, millistes liikmesriikides võib järgmisel kalendriaastal aastaaegade mõju hüvitavaid lisatasusid määrata.

Liikmesriigid teatavad komisjonile selle kalendriaasta 1. jaanuariks, mille jooksul lisatasu määratakse, otsusest kohaldada määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 124 lõiget 3.

Artikkel 97

Lisatasu saamise õigus

1. Aastaaegade mõju hüvitava lisatasu võib määrata ainult härgade puhul, kelle eest on juba saadud erilisatasu või kelle eest seda peetakse vastavalt artiklile 88 makstuks liikmesriigis, kus kohaldatakse aastaaegade mõju hüvitavat lisatasu, kusjuures need härjad tapetakse aastaaegade mõju hüvitavat lisatasu kohaldavas liikmesriigis.

2. Aastaaegade mõju hüvitava lisatasu võib määrata ainult põllumajandustootjale, kelle talumajapidamises looma enne tapmist peeti.

Artikkel 98

Taotlused

1. Põllumajandustootja esitab taotluse selle liikmesriigi pädevatele ametiasutustele, kelle territooriumil talumajapidamine asub.

2. Abitaotlus koostatakse vastavalt artikli 93 lõikele 4 ja artiklile 121, mida kohaldatakse mutatis mutandis.

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kontrollida, kas erilisatasud on määratud, kontrollides ühtlasi artiklis 121 osutatud tõendite õigsust regulaarselt ja ette teatamata.







3. JAGU

Ammlehmade lisatasu

(määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklid 125—129)

Artikkel 99

Lihalehmad

Käesoleva määruse XV lisas nimetatud veisetõugude hulka kuuluvaid lehmi ei peeta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 122 punkti d ja artikli 129 lõike 2 tähenduses lihalehmadeks.

Artikkel 100

Maksimaalne individuaalne piimakvoot

1. Kui liikmesriigid otsustavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 2 punktis b osutatud 120 000 kilogrammi suurust maksimaalset individuaalset piimakvooti muuta või sellest erandeid teha, teatavad nad sellest komisjonile enne asjassepuutuva kalendriaasta 1. jaanuari.

2. Kõigist järgmistest muudatustest lõike 1 kohaldamisel teatatakse komisjonile enne asjassepuutuva aasta 1. jaanuari.

Artikkel 101

Ooteaeg

Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõikes 2 nimetatud kuuekuuline ooteaeg algab järgmisel päeval pärast taotluse esitamist.

Artikkel 102

Taotlused

1. Ilma et see piiraks ühtse süsteemi nõudeid, kui lisatasutaotlus esitatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 2 punktile b, peab iga määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 22 osutatud otsemakse taotlus sisaldama järgmist:

(a) teatis, milles on näidatud individuaalne piimakvoot, mis kehtestatakse põllumajandustootjale 31. märtsil enne lisamaksukava 12kuulise rakendusaja algust asjassepuutuval kalendriaastal; kui kvoot pole taotluse esitamise päeval teada, tuleb sellest pädevale ametiasutusele esimesel võimalusel teatada;

(b) põllumajandustootjapoolne kohustus mitte suurendada 12 kuu jooksul alates taotluse esitamise päevast oma individuaalkvooti üle määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 2 punktis b ettenähtud ülemmäära.

Punkti b ei kohaldata, kui liikmesriik on ülemmäära tühistanud.

2. Kalendriaasta jooksul võib taotlusi esitada kokku kuuekuulise ajavahemiku jooksul, mille määrab liikmesriik.

Liikmesriigid võivad määrata selles üldises ajavahemikus konkreetsed taotluste esitamise tähtajad.

Artikkel 103

Keskmine piimaand

Keskmine piimaand arvutatakse XVI lisas sätestatud keskmiste piimaandide alusel. Piimaanni arvutamisel võivad liikmesriigid kasutada ka liikmesriikide poolt tunnustatud dokumenti, mis tõendab põllumajandustootja piimakarja keskmist piimaandi.

Artikkel 104

Täiendavad siseriiklikud lisatasud

1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõikes 5 sätestatud täiendavat siseriiklikku ammlehmade lisatasu võib määrata ainult põllumajandustootjale, kellele antakse samal kalendriaastal lisatasu ammlehmade eest.

Täiendavat siseriiklikku ammlehmade lisatasu määratakse ainult selleks lisatasuks kõlblike loomade arvu piires, vajaduse korral pärast määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 129 lõike 1 teises lõigus sätestatud proportsionaalse vähendamise rakendamist.

2. Täiendavate ammlehmade lisatasude määramiseks võivad liikmesriigid sätestada lisatingimusi. Enne lisatingimuste jõustumist teatavad liikmesriigid nendest õigeaegselt komisjonile.

3. Komisjon otsustab hiljemalt iga kalendriaasta 1. septembriks, millised liikmesriigid täidavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 125 lõike 5 kolmandas lõigus sätestatud tingimused.

Artikkel 105

Individuaalülemmäär

Liikmesriigid määravad iga põllumajandustootja individuaalülemmäära määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 126 lõikes 1 sätestatud tingimustel.

Artikkel 106

Teavitamine

1. Liikmesriigid teatavad komisjonile hiljemalt 1. märtsiks 2005 mis tahes muudatustest menetluses, mida kasutatakse individuaalülemmäärade vähendamiseks vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 126 lõikele 3.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile:

(a) hiljemalt 1. märtsiks 2005 muudatustest vähendamise arvutamismeetodis, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 127 lõike 1 teises lõigus;

(b) enne iga aasta 1. jaanuari nimetatud määruse artikli 127 lõike 2 puntki a alusel võetud meetmete muudatustest, kui see on kohaldatav.

3. Liikmesriigid esitavad komisjonile XVIII lisa 3. osas sätestatud tabeli kujul hiljemalt iga kalendriaasta 1. märtsiks esialgsed andmed ning 31. juuliks lõplikud andmed järgmiste näitajate kohta:

(a) eelmisel kalendriaastal ilma talumajapidamise üleandmiseta loovutatud õiguste tulemusel riigi varudesse hüvitiseta loovutatud lisatasuõiguste arv;

(b) artikli 109 lõikes 2 osutatud kasutamata lisatasuõiguste arv, mis on eelmisel kalendriaastal loovutatud riigi varudesse;

(c) eelmisel kalendriaastal määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 128 lõike 3 alusel määratud lisatasuõiguste arv.

Artikkel 107

Tasuta saadud õigused

Kui põllumajandustootja on saanud lisatasuõigused riigi varudest tasuta, ei ole tal lubatud oma õigusi kolme järgmise kalendriaasta jooksul loovutada ega/või ajutiselt üle anda, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erijuhtudel.

Artikkel 108

Õiguste kasutamine

1. Õigused saanud põllumajandustootja võib õigusi kas ise kasutada ja/või anda need ajutiselt üle mõnele teisele põllumajandustootjale.

2. Kui põllumajandustootja ei ole kalendriaastal kasutanud vähemalt miinimumprotsenti oma õigustest, mis on määratud vastavalt lõikele 4, loovutatakse kasutamata jäänud osa riigi varudesse, välja arvatud järgmistel juhtudel:

— kui põllumajandustootja, kellel on maksimaalselt seitse lisatasuõigust, ei ole kahel järjestikusel kalendriaastal kasutanud vähemalt miinimumprotsenti oma õigustest, mis on määratud vastavalt lõikele 4, loovutatakse viimasel kalendriaastal kasutamata jäänud osa riigi varudesse,

— põllumajandustootja osaleb komisjoni poolt tunnustatud ekstensiivistamisprogrammis,

— põllumajandustootja osaleb komisjoni poolt tunnustatud ennetähtaegselt vanaduspensionile jäämise kavas, mille puhul õiguste loovutamine ega/või ajutine üleandmine ei ole kohustuslik, — või

— nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhud.

3. Õigusi on võimalik ajutiselt üle anda ainult tervete kalendriaastate kaupa, kusjuures hõlmata tuleb vähemalt artikli 109 lõikega 1 ettenähtud loomade miinimumarv. Iga ajutise üleandmise perioodi lõpuks, mis ei tohi ületada kolme järjestikust aastat, saab põllumajandustootja, välja arvatud õiguste loovutamise korral, kõik õigused tagasi vähemalt kaheks järjestikuseks kalendriaastaks. Kui põllumajandustootja ei kasuta kummalgi aastal ära vähemalt miinimumprotsenti oma õigustest, mis on määratud vastavalt lõikele 4, võtab liikmesriik, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erijuhtudel, põllumajandustootja poolt kasutamata jäänud õigused igal aastal tagasi ja suunab need riigi varudesse.

Põllumajandustootjate jaoks, kes osalevad komisjoni poolt tunnustatud ennetähtaegselt vanaduspensionile jäämise kavades, võivad liikmesriigid nimetatud kavade alusel toimuvat ajutise üleandmise kogukestust pikendada.

Põllumajandustootjatel, kes on kohustunud osalema ekstensiivistamisprogrammis kooskõlas nõukogu määruse (EMÜ) nr 2078/92 ( 37 ) artikli 2 lõike 1 punktis c nimetatud meetmega või kooskõlas määruse (EÜ) nr 1257/1999 ( 38 ) artiklitega 22 ja 23, ei ole lubatud kogu osalemise jooksul oma õigusi ajutiselt üle anda ega/või loovutada. Seda sätet ei kohaldata juhul, kui programm võimaldab õiguste loovutamist ja/või ajutist üleandmist põllumajandustootjatele, kelle osalemine muus programmis lisaks käesolevas lõigus osutatule eeldab õiguste saamist.

4. Lisatasuõigustest tuleb ära kasutada vähemalt 70 %. Liikmesriigid võivad seda miinimummäära tõsta 100 %ni.

Liikmesriigid teatavad komisjonile eelnevalt protsendimäära, mida nad kavatsevad kohaldada.

Artikkel 109

Õiguste loovutamine ja ajutine üleandmine

1. Liikmesriigid võivad oma tootmisstruktuuri alusel ette näha ilma talumajapidamise üleandmiseta osaliselt loovutatavate lisatasuõiguste miinimumarvu. See arv ei tohi ületada viit lisatasuõigust.

2. Lisatasuõiguste loovutamine ja nende ajutine üleandmine jõustub alles pärast seda, kui õigused loovutav ja/või üleandev põllumajandustootja ning nimetatud õigused saav põllumajandustootja on neist ühiselt liikmesriigi pädevatele asutustele teatanud.

Teatamine toimub liikmesriigi määratud tähtaja jooksul hiljemalt kuupäevaks, millal õigused saav põllumajandustootja esitab oma lisatasutaotluse, välja arvatud juhul, kui õiguste loovutamine toimub pärimise kaudu. Sel juhul peab õigused saav põllumajandustootja esitama õigusdokumendid selle kohta, et ta on surnud põllumajandustootja õiguste pärija.

Artikkel 110

Individuaalülemmäära muutmine

Lisatasuõiguste loovutamiseks või ajutiseks üleandmiseks määravad liikmesriigid uue individuaalülemmäära ja teatavad asjaomastele põllumajandustootjatele hiljemalt 60 päeva pärast selle tähtaja viimast päeva, mille jooksul põllumajandustootja taotluse esitas, kui palju lisatasuõigusi neile on lubatud.

Esimest lõiku ei kohaldata juhul, kui õiguste loovutamine toimub pärimise kaudu.

Artikkel 111

Põllumajandustootjad, kes ei ole kasutatava maa omanikud

Ainult riigi või ühisomandis olevat maad kasutavad põllumajandustootjad, kes otsustavad nimetatud maa kasutamise lõpetada ja loovutada kõik oma õigused mõnele teisele põllumajandustootjale, võrdsustatakse oma talumajapidamist müüvate või üleandvate põllumajandustootjatega. Kõigil teistel juhtudel võrdsustatakse need põllumajandustootjad ainult lisatasu saamise õigust loovutavate põllumajandustootjatega.

Artikkel 112

Loovutamine riigi varude kaudu

Kui liikmesriigid on ette näinud, et õiguste loovutamine ilma talumajapidamise üleandmiseta peab toimuma riigi varude kaudu kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 127 lõike 2 punktiga b, kohaldavad nad artiklites 109—111 sätestatud õigusaktidega samalaadseid siseriiklikke õigusakte. Lisaks kehtib sel juhul järgmine kord:

— liikmesriigid võivad ette näha, et õiguste ajutine üleandmine peab toimuma riigi varude kaudu;

— lisatasuõiguste loovutamisel või ajutisel üleandmisel esimese taande kohaldamisjuhtudel jõustub õiguste loovutamine riigi varudesse alles pärast seda, kui liikmesriigi pädevad asutused on neist õigusi loovutavale ja/või üleandvale põllumajandustootjale teatanud, ning õiguste loovutamine riigi varudest mõnele teisele põllumajandustootjale alles pärast seda, kui need asutused on sellest asjaomasele põllumajandustootjale teatanud.

Lisaks tuleb niisuguste sätetega tagada, et liikmesriik tasub selle osa õiguste eest, mida ei ole nimetatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 127 lõike 1 teises lõigus ja mis vastab osale, mis oleks tõenäoliselt tulenenud õiguste otseloovutamisest põllumajandustootjate vahel, võttes eelkõige arvesse tootmise arengutendentse kõnesolevas liikmesriigis. See tasu võrdub tasuga, mida nõutakse riigi varudest samaväärseid õigusi saavatelt põllumajandustootjatelt.

Artikkel 113

Osalised õigused

1. Kui artiklite 105—112 alusel tehtud arvutuste tulemus pole täisarv, võetakse arvesse ainult kümnendikkoht.

2. Kui käesoleva jao sätete kohaldamise tulemuseks on põllumajandustootja või riigi varude osalised lisatasuõigused, liidetakse need osalised õigused kokku.

3. Osalise õiguse olemasolu korral on põllumajandustootjal õigus saada ainult vastav osa lisatasu ühiksummast ning vajaduse korral artiklis 104 osutatud täiendavast siseriiklikust lisatasust ja artiklis 118 osutatud toot