2008E0109 — ET — 01.03.2010 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT 2008/109/ÜVJP,

12. veebruar 2008,

mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiravaid meetmeid







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 15, ning arvestades järgmist: (1) ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 2003. aastal vastu resolutsiooni (UNSCR) 1521 (2003), mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiravaid meetmeid. Kõnealuseid meetmeid rakendati nõukogu 10. veebruari 2004. aasta ühise seisukohaga 2004/137/ÜVJP, mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiranguid. ( 1 ) (2) Pärast ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1683 (2006) ja 1731 (2006) vastuvõtmist võttis nõukogu vastu vastavalt 24. juuli 2006. aasta ühise seisukoha 2006/518/ÜVJP (Libeeria vastu suunatud teatud piiravate meetmete muutmise ja uuendamise kohta) ( 2 ) ning 12. veebruari 2007. aasta ühise seisukoha 2007/93/ÜVJP (millega muudetakse ühist seisukohta 2004/137/ÜVJP, mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiranguid, ja pikendatakse selle kehtivust). ( 3 ) (3) Seoses hiljutiste arengutega Libeerias võttis Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Julgeolekunõukogu 19. detsembril 2007 vastu resolutsiooni 1792 (2007), millega pikendatakse veel 12 kuu võrra relvi ning reisimist käsitlevaid piiravaid meetmeid. ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1792 (2007) kehtestatakse ka kohustus teavitada UNSCRi 1521 (2003) punkti 21 kohaselt asutatud komiteed kõikide relvade ja nendega seotud materjalide tarnimisest vastavalt UNSCRi 1521 (2003) punkti 2 alapunktile e või f, UNSCRi 1683 (2006) punktile 2 või UNSCR 1731 (2006) punkti 1 alapunktile b. (4) Selguse huvides tuleks eespool nimetatud meetmed koondada ühte õigusakti. (5) Teatavate nimetatud meetmete rakendamiseks on vaja ühenduse meetmeid, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA ÜHISE SEISUKOHA:







▼M1

Artikkel 1

Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja nendega seotud materjalide otsest või kaudset tarnimist, müüki või üleandmist ning sõjalise tegevusega seotud abi, nõustamise või väljaõppe, sealhulgas rahastamise ja rahalise toetuse andmist Libeeria territooriumil tegutsevatele valitsusvälistele üksustele või isikutele liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või õhusõidukeid kasutades.

Artikkel 2

1. Artiklit 1 ei kohaldata:

a) relvade ja nendega seotud materjalide ning tehnilise väljaõppe ja abi suhtes, mis on ette nähtud üksnes ÜRO Libeeria-missiooni (UNMIL) toetuseks või sellele kasutamiseks;

b) kaitseriietuse, sealhulgas kuulivestide ja sõdurikiivrite suhtes, mida ajutiselt ekspordivad Libeeriasse ÜRO töötajad, meedia esindajad ning humanitaar- ja arenguabitöötajad ning nendega seotud personal üksnes isiklikuks kasutamiseks;

c) muu mittesurmava sõjavarustuse suhtes, mis on ette nähtud üksnes humanitaar- või kaitseotstarbeliseks kasutamiseks, ning sellega seotud tehnilise abi või väljaõppe suhtes, millest on eelnevalt teavitatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1521 (2003) punkti 21 alusel loodud komiteed (edaspidi “sanktsioonide komitee”).

2. Lõike 1 punktide a ja c kohane relvade ja nendega seotud materjalide tarnimine, müük ja üleandmine ning teenuste osutamine võib toimuda üksnes liikmesriikide pädevate asutuste poolt antud loa alusel. Liikmesriigid hindavad lõike 1 punktides a ja c käsitletud tarneid üksikjuhtude kaupa, võttes täiel määral arvesse kriteeriume, mis on sätestatud nõukogu ühises seisukohas 2008/944/ÜVJP, millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad ( 4 ). Liikmesriigid nõuavad piisavaid kaitsemeetmeid käesoleva lõike kohaselt antud volituste kuritarvitamise vastu ja võtavad vajaduse korral meetmeid tarnitud relvade ja nendega seotud materjalide tagasitoomiseks.

3. Liikmesriigid teavitavad sanktsioonide komiteed eelnevalt igast relvade ja nendega seotud materjalide saadetisest Libeeria valitsusele või sõjalise tegevusega seotud abi, nõustamise või väljaõppe andmisest Libeeria valitsusele, välja arvatud lõike 1 punktides a ja b osutatud tegevus.

▼B

Artikkel 3

1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et takistada oma territooriumile sisenemast või seda läbimast kõikidel sanktsioonide komitee määratud isikutel, kes:

a) ohustavad Libeeria rahuprotsessi või on seotud tegevusega, mille eesmärk on kahjustada rahu ja stabiilsust Libeerias ja alampiirkonnas, sh endise presidendi Charles Taylori valitsuse juhtival kohal olevatel isikutel ja nende abikaasadel ning Libeeria endistel sõjaväelastel, kellel on säilinud sidemed endise presidendi Charles Tayloriga;

b) rikuvad relvade ning igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatutele mõeldud varuosade, müümise, tarnimise, üleandmise või eksportimise keeldu või kõnealuste toodetega varustamisega või nende tootmise, hoolduse ja kasutamisega seotud tehnilise abi ja väljaõppe andmise keeldu;

c) toetavad rahaliselt või sõjaliste vahenditega Libeeria või kõnealuse piirkonna riikide relvastatud mässulisi rühmitusi või on seotud sellist toetust andvate üksustega.

2. Lõige 1 ei kohusta riiki keelama omaenda kodanike sisenemist oma territooriumile.

3. Lõiget 1 ei kohaldata, kui sanktsioonide komitee teeb kindlaks, et reisimine on õigustatud seoses humanitaarvajadustega, k.a usuliste kohustustega, või kui komitee jõuab järeldusele, et erandi tegemine aitaks muul viisil kaasa ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide eesmärkide saavutamisele seoses rahu, stabiilsuse ja demokraatia tagamisega Libeerias ning püsiva rahu tagamisega alampiirkonnas.

Artikkel 4

Käesolev ühine seisukoht jõustub selle vastuvõtmise päeval. Seda muudetakse või see tunnistatakse vajaduse korral kehtetuks ÜRO Julgeolekunõukogu otsuse alusel.

Artikkel 5

Käesolev ühine seisukoht avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.