02021R1060 — ET — 26.10.2022 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2021/1060,

24. juuni 2021,

millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes kohaldatavad finantsreeglid







SISUKORD I JAOTIS EESMÄRGID JA TOETUST KÄSITLEVAD ÜLDNORMID I peatükk Reguleerimisese, mõisted ja üldnormid Artikkel 1 Reguleerimisese ja kohaldamisala Artikkel 2 Mõisted Artikkel 3 Komisjoni meetmete tähtaja arvutamine Artikkel 4 Isikuandmete töötlemine ja kaitse II peatükk Poliitikaaeesmärgid ja fondidest toetuse saamise põhimõtted Artikkel 5 Poliitikaeesmärgid Artikkel 6 Kliimaeesmärgid ja kliimamuutustega kohanemise mehhanism Artikkel 7 Eelarve jagatud täitmine Artikkel 8 Partnerlus ja mitmetasandiline valitsemine Artikkel 9 Horisontaalsed põhimõtted II JAOTIS STRATEEGILINE LÄHENEMISVIIS I peatükk Partnerlusleping Artikkel 10 Partnerluslepingu ettevalmistamine ja esitamine Artikkel 11 Partnerluslepingu sisu Artikkel 12 Partnerluslepingu heakskiitmine Artikkel 13 Partnerluslepingu muutmine Artikkel 14 ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi ja EMKVFi toetuste kasutamine programmi „InvestEU“ kaudu II peatükk Eeltingimused ja tulemusraamistik Artikkel 15 Eeltingimused Artikkel 16 Tulemusraamistik Artikkel 17 Tulemusraamistiku kindlaksmääramise metoodika Artikkel 18 Vahehindamine ja kohandatav summa III peatükk Usaldusväärse majandusjuhtimise ning erandlike või ebatavaliste asjaoludega seotud meetmed Artikkel 19 Meetmed fondide tulemuslikkuse sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega Artikkel 20 Ajutised meetmed fondide kasutamiseks erandlike või ebatavaliste asjaolude korral III JAOTIS PROGRAMMITÖÖ I peatükk Üldsätted fondide kohta Artikkel 21 Programmide ettevalmistamine ja esitamine Artikkel 22 Programmide sisu Artikkel 23 Programmide heakskiitmine Artikkel 24 Programmide muutmine Artikkel 25 ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi ja Õiglase Ülemineku Fondi ühine toetus Artikkel 26 Vahendite ümberpaigutamine Artikkel 27 ERFi ja ESF+ vahendite ümberpaigutamine Õiglase Ülemineku Fondi II peatükk Territoriaalne areng Artikkel 28 Integreeritud territoriaalne areng Artikkel 29 Territoriaalsed strateegiad Artikkel 30 Integreeritud territoriaalsed investeeringud Artikkel 31 Kogukonna juhitud kohalik areng Artikkel 32 Kogukonna juhitud kohaliku arengu strateegiad Artikkel 33 Kohalikud tegevusrühmad Artikkel 34 Fondide toetus kogukonna juhitud kohalikule arengule III peatükk Tehniline abi Artikkel 35 Komisjoni algatusel antav tehniline abi Artikkel 36 Liikmesriikide tehniline abi Artikkel 37 Liikmesriikide algatusel osutatava tehnilise abi kuludega sidumata maksed IV JAGU SEIRE, HINDAMINE, TEABEVAHETUS JA NÄHTAVUS I peatükk Seire Artikkel 38 Seirekomisjon Artikke 39 Seirekomisjoni koosseis Artikkel 40 Seirekomisjoni ülesanded Artikkel 41 Iga-aastane tulemuslikkuse hindamine Artikkel 42 Andmete edastamine Artikkel 43 Lõplik tulemusaruanne II peatükk Hindamine Artikkel 44 Liikmesriigi teostatavad hindamised Artikkel 45 Komisjoni teostatav hindamine III peatükk Nähtavus, läbipaistvus ja teabevahetus I jagu Fondidest saadava toetuse nähtavus Artikkel 46 Nähtavus Artikkel 47 Liidu embleem Artikkel 48 Teabevahetusametnikud ja -võrgud II jagu Fondide rakendamisel läbipaistvus ja programmidega seotud teabevahetus Artikkel 49 Korraldusasutuse kohustused Artikkel 50 Toetusesaajate kohustused V JAOTIS FONDIDEST SAADAV RAHALINE TOETUS I peatükk Liidu osaluse vormid Artikkel 51 Liidu osaluse vorm programmides II peatükk Liikmesriikide antava toetuse vormid Artikkel 52 Toetuse vormid I jagu Toetuste (grantide) vorm Artikkel 53 Toetuste (grantide) vorm Artikkel 54 Ühtse määra alusel toetuste (grantide) kaudsete kulude rahastamine Artikkel 55 Toetuste (grantide) otsesed personalikulud Artikkel 56 Ühtse määra alusel toimuv rahastamine rahastamiskõlblike kulude puhul, mis ei ole toetuste (grantide) otsesed personalikulud Artikkel 57 Tingimuslikud toetused (grandid) II jagu Rahastamisvahendid Artikkel 58 Rahastamisvahendid Artikkel 59 Rahastamisvahendite rakendamine Artikkel 60 Fondide toetusest rahastamisvahendile tekkiv intress ja muud tulud Artikkel 61 Investorite diferentseeritud kohtlemine Artikkel 62 Fondidest saadud toetusel põhinevate vahendite uuesti kasutamine III peatükk Rahastamiskõlblikkuse vormid Artikkel 63 Rahastamiskõlblikkus Artikkel 64 Rahastamiskõlbmatud kulud Artikkel 65 Tegevuste kestvus Artikkel 66 Ümberpaigutamine Artikkel 67 Rahastamiskõlblikkuse erinormid toetuste (grandid) puhul Artikkel 68 Rahastamiskõlblikkuse erinormid rahastamisvahendite puhul VI JAOTIS JUHTIMINE JA KONTROLL I peatükk Juhtimise ja kontrolli üldnormid Artikkel 69 Liikmesriikide kohustused Artikkel 70 Komisjoni volitused ja kohustused Artikkel 71 Programmi haldavad asutused II peatükk Standardsed juhtimis-ja kontrollsüsteemid Artikkel 72 Korraldusasutuse ülesanded Artikkel 73 Tegevuste valimine korraldusasutuse poolt Artikkel 74 Korraldusasutuse poolt elluviidav programmijuhtimine Artikkel 75 Korraldusasutuse pakutav tugi seoses seirekomisjoni tööga Artikkel 76 Raamatupidamisülesanded Artikkel 77 Auditeerimisasutuse ülesanded Artikkel 78 Auditistrateegia Artikkel 79 Tegevusauditid Artikkel 80 Ühtse auditi korraldus Artikkel 81 Rahastamisvahendite juhtimiskontroll ja auditid Artikkel 82 Dokumentide kättesaadavus III peatükk Riiklikele juhtimissüsteemidele tuginemine Artikkel 83 Laiendatud proportsionaalne kord Artikkel 84 Laiendatud proportsionaalse korra kohaldamistingimused Artikkel 85 Kohandamine programmitöö perioodi jooksul VII JAOTIS FINANTSJUHTIMINE, RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANNETE ESITAMINE JA KONTROLLIMINE NING FINANTSKORREKTSIOONID I peatükk Finantsjuhtimine I jagu Üldised raamatupidamiseeskirjad Artikkel 86 Eelarvelised kulukohustused Artikkel 87 Euro kasutamine Artikkel 88 Tagasimaksed II jagu Liikmesriikidele tehtavaid makseid käsitlevad õigusnormid Artikkel 89 Maksete liigid Artikkel 90 Eelmaksed Artikkel 91 Maksetaotlused Artikkel 92 Maksetaotlustes esitatavate rahastamisvahendite eriaspektid Artikkel 93 Ühised normid maksete kohta Artikkel 94 Ühikuhindadel, kindlasummalistel maksetel ja ühtsetel määradel põhinev liidu osalus Artikkel 95 Kuludega sidumata rahastamisel põhinev liidu osalus III jagu Maksete edasilükkamine ja peatamine Artikkel 96 Maksetähtaja edasilükkamine Artikkel 97 Maksete peatamine II peatükk Raamatupidamise aastaaruande esitamine ja kontrollimine Artikkel 98 Raamatupidamise aastaaruande sisu ja esitamine Artikkel 99 Raamatupidamise aastaruande kontrollimine Artikkel 100 Jääksumma arvutamine Artikkel 101 Raamatupidamise aastaaruande kontrollimise kord Artikkel 102 Raamatupidamise aastaaruande kontrollimise ärakuulamismenetlus III peatükk Finantskorrektsioonid Artikkel 103 Liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid Artikkel 104 Komisjoni tehtavad finantskorrektsioonid IV peatükk Kulukohustustest vabastamine Artikkel 105 Kulukohustustest vabastamise põhimõtted ja normid Artikkel 106 Erand kulukohustustest vabastamisel Artikkel 107 Kulukohustustest vabastamise kord VIII JAOTIS FINANTSRAAMISTIK Artikkel 108 Tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi toetuse geograafiline katvus Artikkel 109 Vahendid majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tagamiseks Artikkel 110 Vahendid tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi ning Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi (Interreg) jaoks Artikkel 111 Vahendite ümberpaigutatavus Artikkel 112 Kaasrahastamise määrade kindlaksmääramine IX JAOTIS VOLITUSTE DELEGEERIMINE, RAKENDUS-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED I peatükk Volituste delegeerimine ja rakendussätted Artikkel 113 Volituste delegeerimine seoses teatavate lisadega Artikkel 114 Delegeeritud volituste rakendamine Artikkel 115 Komiteemenetlus II peatükk Ülemineku- ja lõppsätted Artikkel 116 Läbivaatamine Artikkel 117 Üleminekusätted Artikkel 118 Etapipõhiselt elluviidavate tegevuste tingimused Artikkel 118a Määruse (EL) nr 1303/2013 alusel enne 29. juunit 2022 toetuse saamiseks välja valitud etapipõhiselt elluviidavate tegevuste tingimused Artikkel 119 Jõustumine I LISA SEKKUMISE LIIKIDE VALDKONNAD JA KOODID ERFi, ESF+, ÜHTEKUULUVUSFONDI JA ÕIGLASE ÜLEMINEKU FONDI PUHUL – ARTIKLI 22 LÕIGE 5 II LISA PARTNERLUSLEPINGU VORM – ARTIKLI 10 LÕIGE 6 III LISA HORISONTAALSED EELTINGIMUSED – ARTIKLI 15 LÕIGE 1 IV LISA ERFi, ESF+ JA ÜHTEKUULUVUSFONDI SUHTES KOHALDATAVAD VALDKONDLIKUD RAKENDAMISTINGIMUSED – ARTIKLI 15 LÕIGE 1 V LISA VORM ERFist (TÖÖHÕIVESSE JA MAJANDUSKASVU INVESTEERIMISE EESMÄRK), ESF+-ist, ÕIGLASE ÜLEMINEKU FONDIST, ÜHTEKUULUVUSFONDIST JA EMKVFist TOETATAVATE PROGRAMMIDE JAOKS – ARTIKLI 21 LÕIGE 3 VI LISA PROGRAMMI VORM AMIFi, SISEJULGEOLEKUFONDI JA PIIRIHALDUSE JA VIISAPOLIITIKA RAHASTU JAOKS – ARTIKLI 21 LÕIGE 3 VII LISA ANDMETE EDASTAMISE VORM – ARTIKKEL 42 VIII LISA PROGNOOSITAV SUMMA, MILLE KOHTA LIIKMESRIIK KAVATSEB ESITADA MAKSETAOTLUSI JOOKSVA JA JÄRGMISE KALENDRIAASTA KOHTA (ARTIKLI 69 LÕIGE 10) IX LISA TEAVITAMINE JA NÄHTAVUS – ARTIKLID 47, 49 JA 50 X LISA RAHASTAMISLEPINGUTE JA STRATEEGIADOKUMENTIDE OSAD – ARTIKLI 59 LÕIKED 1 JA 5 XI LISA JUHTIMIS- JA KONTROLLISÜSTEEMIDELE ESITATAVAD PEAMISED NÕUDED NING NENDE SÜSTEEMIDE KLASSIFITSEERIMINE – ARTIKLI 69 LÕIGE 1 XII LISA ÕIGUSNORMIDE RIKKUMISEST TEATAMISE ÜKSIKASJALIKUD REEGLID JA VORM – ARTIKLI 69 LÕIGE 2 XIII LISA KONTROLLJÄLJE ELEMENDID – ARTIKLI 69 LÕIGE 6 XIV LISA PROGRAMMI HALDAVATE ASUTUSTE JA TOETUSESAAJATE VAHELISED ELEKTROONILISED ANDMEVAHETUSSÜSTEEMID – ARTIKLI 69 LÕIGE 8 XV LISA SFC2021: LIIKMESRIIKIDE JA KOMISJONI VAHELINE ELEKTROONILINE ANDMEVAHETUSSÜSTEEM – ARTIKLI 69 LÕIGE 9 XVI LISA JUHTIMIS- JA KONTROLLISÜSTEEMI KIRJELDUSE VORM – ARTIKLI 69 LÕIGE 11 XVII LISA IGA TEGEVUSE KOHTA ELEKTROONILISELT SALVESTATAVAD JA SÄILITATAVAD ANDMED – ARTIKLI 72 LÕIKE 1 PUNKT E XVIII LISA LIIDU VAHENDITE HALDAJA KINNITUSE VORM – ARTIKLI 74 LÕIKE 1 PUNKT F XIX LISA IGA-AASTASE AUDITIARVAMUSE VORM – ARTIKLI 77 LÕIKE 3 PUNKT A XX LISA IGA-AASTASE KONTROLLIARUANDE VORM – ARTIKLI 77 LÕIKE 3 PUNKT B XXI LISA IGA-AASTASE AUDITIARUANDE VORM – ARTIKLI 81 LÕIGE 5 XXII LISA AUDITISTRATEEGIA VORM – ARTIKKEL 78 XXIII LISA MAKSETAOTLUSTE VORM – ARTIKLI 91 LÕIGE 3 XXIV LISA RAAMATUPIDAMISE AASTARUANDE VORM – ARTIKLI 98 LÕIKE 1 PUNKT A XXV LISA FINANTSKORREKTSIOONIDE TASEME MÄÄRAMINE: ÜHTSE MÄÄRAGA JA EKSTRAPOLEERITUD FINANTSKORREKTSIOONID– ARTIKLI 104 LÕIGE 1 XXVI LISA KOGUVAHENDITE LIIKMESRIIKIDELE ERALDAMISE METOODIKA – ARTIKLI 109 LÕIGE 2

I JAOTIS

EESMÄRGID JA TOETUST KÄSITLEVAD ÜLDNORMID

I PEATÜKK

Reguleerimisese, mõisted ja üldnormid

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesolevas määruses sätestatakse: a) Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF), Euroopa Sotsiaalfond+ (ESF+), Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi, Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi (EMKVF), Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi (AMIF), Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu (edaspidi koos „fondid“) suhtes kohaldatavad finantsreeglid; b) ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja EMKVFi suhtes kohaldatavad ühissätted.

2. Käesolevat määrust ei kohaldata ESF+ tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni haru suhtes ega EMKVFi, AMIFi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu nende osade suhtes, mille puhul kohaldatakse otsest või kaudset eelarve täitmist, välja arvatud komisjoni algatusel osutatav tehniline abi.

3. Artikleid 5, 14, 19, 28–34 ja 108–112 ei kohaldata AMIFi, Sisejulgeolekufondi või piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes.

4. Artikleid 108–112 ei kohaldata EMKVFi suhtes.

5. Artikleid 14, 15, 18, 19, 21–27, 37–42, artikli 43 lõikeid 1–4, artiklit 44 ja 50, artikli 55 lõiget 1 ja artikleid 73, 77, 80 ning 83–85 ei kohaldata Interregi programmide suhtes.

6. Allpool loetletud fondispetsiifiliste määrustega võidakse kehtestada käesolevat määrust täiendavaid norme, mis ei ole käesoleva määrusega vastuolus: a) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/1060 ( 1 ) (ERFi ja Ühtekuuluvusfondi määrus); b) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/1060 ( 2 ) (ESF+ määrus); c) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/1060 ( 3 ) (Interregi määrus); d) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/1060 ( 4 ) (Õiglase Ülemineku Fondi määrus); e) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfond ning muudetakse määrust (EL) 2017/1004 (EMKVFi määrus); f) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond (AMIFi määrus); g) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Sisejulgeolekufond (Sisejulgeolekufondi määrus); h) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse integreeritud piirihalduse fondi osana piirihalduse ja viisapoliitika rahastu (piirihalduse ja viisapoliitika rahastu määrus).

Kui tekib kahtlus, kas kohaldada käesolevat määrust või fondispetsiifilisi määrusi, käsitatakse käesolevat määrust ülimuslikuna.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „asjaomased riigipõhised soovitused“ – ELi toimimise lepingu artikli 121 lõike 2 ja artikli 148 lõike 4 kohaselt vastu võetud nõukogu soovitused, mis on seotud struktuuriliste katsumustega, samuti määruse (EL) 2018/1999 artikli 34 kohaselt komisjoni poolt antud täiendavad soovitused, mida saab asjakohaselt täita mitmeaastaste investeeringutega, mis on fondispetsiifilistes määrustes sätestatud fondide kohaldamisalas;

2) „eeltingimus“ – erieesmärkide tulemuslikku ja tõhusat rakendamist võimaldav tingimus;

3) „kohaldatav õigus“ – liidu õigus ja selle kohaldamisega seotud riigisisene õigus;

4) „tegevus“ või „toiming“– a) projekt, leping, meede või projektide rühm, mis on valitud välja asjaomaste programmide raames; b) rahastamisvahendite puhul programmimakse rahastamisvahendisse ja seejärel kõnealusest rahastamisvahendist vahendite lõplikele saajatele antav rahaline toetus;

5) „strateegiliselt oluline tegevus“ – tegevus, millega antakse märkimisväärne panus programmi eesmärkide saavutamisse ja mille suhtes kohaldatakse teatavaid seire- ja teabevahetusmeetmeid;

6) „prioriteet“ – erieesmärk AMIFi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu kontekstis;

7) „prioriteet“ – erieesmärk EMKVFi kontekstis üksnes VII jaotise kohaldamise eesmärgil;

8) „vahendusasutus“ – avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, mis tegutseb korraldusasutuse vastutusel või täidab sellise asutuse nimel funktsioone või ülesandeid;

9) „toetusesaaja“ – a) selline avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, üksus, mis võib olla juriidiline isik, või füüsiline isik, kes vastutab tegevuse algatamise eest või selle algatamise ja rakendamise eest; b) avaliku ja erasektori partnerluste puhul avalik-õiguslik asutus, kes algatab avaliku ja erasektori partnerlustegevuse, või partnerlustegevust rakendama valitud erasektori partner; c) riigiabi kavade puhul ettevõtja, kes saab toetust; d) vähese tähtsusega abi puhul võib liikmesriik komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 ( 5 ) või (EL) nr 717/2014 ( 6 ) kohaselt otsustada, et käesoleva määruse kohaldamise eesmärgil on toetusesaaja abi andev asutus, kui see vastutab tegevuse algatamise või nii algatamise ja rakendamise eest; e) rahastamisvahendite puhul valdusfondi haldav asutus või valdusfondi struktuuri puudumise korral erifondi haldav asutus või korraldusasutus, kui rahastamisvahendi haldamise eest vastutab korraldusasutus;

10) „väikeprojektide fond“ – Interregi programmi raames toimuv tegevus, mille eesmärk on piiratud rahalise mahuga projektide, sealhulgas inimestevaheliste tegevuste valimine ja elluviimine;

11) „sihtväärtus“ – erieesmärgiga seotud näitaja eelnevalt kokku lepitud väärtus, mis tuleb saavutada rahastamiskõlblikkuse perioodi lõpuks;

12) „vahe-eesmärk“ – verstapost, milleni tuleb erieesmärgiga seotud väljundnäitaja puhul jõuda kindlaks ajaks rahastamiskõlblikkuse perioodi jooksul;

13) „väljundnäitaja“ – näitaja, mille abil mõõdetakse sekkumise konkreetseid tulemusi;

14) „tulemusnäitaja“ – näitaja, mille abil mõõdetakse toetatud sekkumiste mõju ning mis kajastab eelkõige vahetule sihtrühmale, sihtpopulatsioonile või taristu kasutajatele avalduvat mõju;

15) „avaliku ja erasektori partnerlustegevus“ – tegevus, mida viiakse ellu avalik-õiguslike asutuste ja erasektori vahelise partnerluse raames vastavalt avaliku ja erasektori partnerluse lepingule ning mille eesmärk on rakendada avalike teenuste pakkumisel riskijagamist, koondades kas erasektori oskusteavet või kapitali lisaallikaid või mõlemat;

16) „rahastamisvahend“ – sellise toetuse vorm, mida antakse struktuuri kaudu, läbi mille pakutakse vahendite lõplikele saajatele finantstooteid;

17) „finantstoode“ – omakapitali- ja kvaasiomakapitali investeeringud, laenud ja tagatised, nagu need on määratletud finantsmääruse artiklis 2;

18) „vahendite lõplik saaja“ – juriidiline või füüsiline isik, kes saab fondidest toetust väikeprojektide fondi toetusesaaja vahendusel või rahastamisvahendi kaudu;

19) „programmimakse“ – rahastamisvahendile fondidest antav toetus ning riigi avaliku sektori ja erasektori kaasrahastamine;

20) „valdusfond“ – korraldusasutuse vastutusel ja ühe või mitme programmi raames moodustatud fond, mille eesmärk on kasutada ühte või mitut erifondi;

21) „erifond“ – fond, mille kaudu pakub korraldusasutus või valdusfond finantstooteid vahendite lõplikele saajatele;

22) „rahastamisvahendit rakendav asutus“ – avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, mis täidab valdusfondi või erifondi ülesandeid;

23) „finantsvõimendus“ – vahendite lõplikele saajatele eraldatud tagasimakstava rahastamise summa jagatuna fondide panuse summaga;

24) „koefitsient“ – tagatisinstrumentide kontekstis suhtarv, mis on kindlaks tehtud igat pakutavat tagatistoodet käsitleva mõistliku riskide eelhindamise alusel alusvarana välja antud uute laenude, omakapitali või kvaasiomakapitali investeeringute väärtuse ning programmimaksest tagatislepingute jaoks kõrvale pandud summa vahel, mis on ette nähtud kõnealustest uutest laenudest ja omakapitali või kvaasiomakapitali investeeringutest tuleneva oodatud ja ootamatu kahjumi korvamiseks;

25) „halduskulud“ – otsesed või kaudsed kulud, mis hüvitatakse rahastamisvahendite rakendamisel kantud kulusid tõendavate dokumentide alusel;

26) „haldustasu“ – tasu osutatud teenuste eest, nagu on kindlaks määratud rahastamislepingus, mis on sõlmitud korraldusasutuse ning valdusfondi või erifondi haldava asutuse vahel või, kui see on asjakohane, valdusfondi haldava asutuse ja erifondi haldava asutuse vahel;

27) „üleviimine“ – sama või sarnase tegevuse või selle osa ümberpaigutamine määruse (EL) nr 651/2014 artikli 2 punkti 61a tähenduses;

28) „avaliku sektori osalus“ – selline osalus tegevuste rahastamises, mis on saadud riigi või piirkondlike või kohalike ametiasutuste eelarvest, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1082/2006 ( 7 ) kohaselt asutatud Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse eelarvest, fondidele kättesaadavaks tehtud liidu eelarvest, avaliku sektori asutuste või nende ühingute eelarvest, ning mis võib ESF+ programmide või prioriteetide kaasrahastamismäära kindlaksmääramise eesmärgil hõlmata tööandjate ja töötajate ühiselt panustatud rahalisi vahendeid;

29) „aruandeaasta“ – ajavahemik 1. juulist kuni järgmise aasta 30. juunini, välja arvatud programmitöö perioodi esimese aruandeaasta puhul, mil see tähendab ajavahemikku alates kulutuste rahastamiskõlblikkuse alguskuupäevast kuni 30. juunini 2022; viimase aruandeaasta puhul tähendab see ajavahemikku 1. juulist 2029 kuni 30. juunini 2030;

30) „ettevõtja“ – fondide kasutamises osalev füüsiline või juriidiline isik või muu üksus, välja arvatud riigivõimu teostav liikmesriik;

31) „õigusnormide rikkumine“ – kohaldatava õiguse rikkumine, mis tuleneb ettevõtja tegevusest või tegevusetusest, mis on kahjustanud või oleks võinud kahjustada liidu eelarvet sellest põhjendamatu kulutuse debiteerimise tõttu;

32) „tõsine puudus“ – programmi juhtimis- ja kontrollisüsteemi tulemusliku toimimise puudus, mille korvamiseks on vaja juhtimis- ja kontrollisüsteemi märkimisväärselt täiustada ning mille puhul X lisas osutatud põhinõuetest 2, 4, 5, 9, 12, 13 ja 15 üks või muudest põhinõuetest kaks või enam kuuluvad hinnangu kohaselt kõnealuse lisa kategooriatesse 3 ja 4;

33) „süstemaatiline õigusnormide rikkumine“ – õigusnormide rikkumine, mis võib olla korduvat laadi, võib suure tõenäosusega toimuda sarnast liiki tegevuste puhul ja mis tuleneb tõsistest puudustest, sealhulgas käesoleva määruse ja fondispetsiifiliste normide kohaste sobivate menetluste kehtestamata jätmisest;

34) „koguvead“ – prognoositavate juhuslike vigade ja, kui see on asjakohane, piiritlemata süsteemsete vigade ja korrigeerimata anomaalsete vigade summa;

35) „koguveamäär“ – koguvead jagatuna auditikogumiga;

36) „jääkvigade määr“ – koguvead, millest on lahutatud liikmesriigi kohaldatud finantskorrektsioonid eesmärgiga vähendada auditeerimisasutuse tuvastatud riske, jagatuna raamatupidamise aastaruandes deklareeritavate kuludega;

37) „lõpetatud tegevus“ – tegevus, mis on füüsiliselt lõpetatud või täielikult rakendatud ning mille puhul on toetusesaajad teinud kõik asjaomased maksed ja vastav avaliku sektori osalus on toetusesaajatele välja makstud;

38) „valimikontrolli ühik“ – üks ühikutest (see võib olla tegevus, tegevuse raames teostatav projekt või toetusesaaja maksetaotlus), milleks auditikogum jagatakse valimi moodustamise eesmärgil;

39) „tinghoiukonto“ – avaliku ja erasektori partnerluse kohase tegevuse puhul pangakonto, mille kohta sõlmitakse kirjalik leping toetusesaajast avaliku sektori asutuse ja erasektori partneri vahel, kelle on heaks kiitnud korraldusasutus või vahendusasutus; kõnealust kontot kasutatakse maksete jaoks rahastamiskõlblikkuse perioodi jooksul ja/või pärast selle lõppu;

40) „osaleja“ – füüsiline isik, kes saab tegevusest või toimingust otsest kasu, kuid ei vastuta tegevuse või toimingu algatamise või nii algatamise kui ka elluviimise eest ning kes ei saa toetust EMKVFi raames;

41) „energiatõhususe esikohale seadmine“ – alternatiivsete kulutõhusate energiatõhususe meetmete võimalikult suur arvessevõtmine energiaplaneerimisel ning poliitilistes ja investeerimisotsustes, et muuta energianõudlus ja -pakkumine tõhusamaks, eelkõige kulutõhusa lõpptarbimise energiasäästu, nõudlusele reageerimise algatuste ning tõhusama energia muundamise, ülekandmise ja jaotamise kaudu, saavutades samas kõnealuste otsuste eesmärgid;

42) „kliimakindluse tagamine“ – protsess, mille eesmärk on vältida taristu vastuvõtlikkust võimalikele pikaajalistele kliimamõjudele, tagades samas, et järgitakse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet ja et projektist tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste tase on kooskõlas 2050. aastaks saavutatava kliimaneutraalsuse eesmärgiga;

43) „tingimuslik toetus“ – toetuse kategooria, mille suhtes kohaldatakse toetuse tagasimaksmisega seotud tingimusi;

44) „EIP“ – Euroopa Investeerimispank, Euroopa Investeerimisfond või Euroopa Investeerimispanga mis tahes tütarettevõte;

45) „kvaliteedimärgis“ – komisjoni poolt taotlusele antud kvaliteedimärgis, mis näitab, et taotlus, mida on hinnatud liidu rahastamisvahendi kohase konkursikutse raames ja mida peetakse kõnealuse liidu rahastamisvahendi kvaliteedi miinimumnõuetele vastavaks, kuid mida ei olnud võimalik rahastada selle konkursikutse raames vajaliku eelarve puudumise tõttu, võib saada toetust muudest liidu või riiklikest rahastamisallikatest.

Artikkel 3

Komisjoni meetmete tähtaja arvutamine

Kui komisjon määrab meetmele tähtaja, algab selle tähtaja arvestamine ajast, kui liikmesriik on esitanud kogu käesolevas määruses või fondispetsiifilistes määrustes sätestatud nõuetele vastava teabe.

Kõnealuse tähtaja arvestamine peatatakse järgmisel päeval pärast seda, kui komisjon saadab liikmesriigile oma tähelepanekud või taotluse läbivaadatud dokumentide esitamiseks, kuni kuupäevani, mil liikmesriik komisjonile vastab.

Artikkel 4

Isikuandmete töötlemine ja kaitse

Liikmesriikidel ja komisjonil lubatakse töödelda isikuandmeid üksnes juhul, kui see on vajalik nende käesolevast määrusest tulenevate vastavate kohustuste täitmiseks, eelkõige seire, aruandluse, teavitamise, avaldamise, hindamise, finantsjuhtimise, kontrollimise ja auditeerimise ning vajaduse korral osalejate rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramise eesmärgil. Isikuandmeid töödeldakse kooskõlas määrusega (EL) 2016/679 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2018/1725, ( 8 ) olenevalt sellest, kumb on kohaldatav.

II PEATÜKK

Poliitikaeesmärgid ja fondidest toetuse saamise põhimõtted

Artikkel 5

Poliitikaeesmärgid

1. ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist ja EMKVFist toetatakse järgmisi poliitikaeesmärke: a) konkurentsivõimelisem ja arukam Euroopa majanduse uuendusliku ja aruka ümberkujundamise ja piirkondliku IKT-ühenduvuse edendamise kaudu; b) keskkonnahoidlikum, vähese CO2-heitega majanduselt CO2-neutraalsele majandusele üleminev ja vastupanuvõimeline Euroopa, edendades õiglast üleminekut puhtale energiale, rohelisi ja siniseid investeeringuid, ringmajandust, kliimamuutuste leevendamist ja nendega kohanemist, riskiennetust ja -juhtimist ning säästvat linnalist liikumiskeskkonda; c) paremini ühendatud Euroopa liikuvuse tõhustamise kaudu; d) sotsiaalsem ja kaasavam Euroopa, rakendades Euroopa sotsiaalõiguste sammast; e) kodanikele lähemal olev Euroopa, kus edendatakse igat liiki piirkondade kestlikku ja terviklikku arengut ning kohalikke algatusi.

Õiglase Ülemineku Fond toetab erieesmärki võimaldada piirkondadel ja inimestel tegeleda liidu 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärgi saavutamise ja Pariisi kokkuleppe alusel 2050. aastaks liidu kliimaneutraalsele majandusele ülemineku sotsiaalsete, tööhõivealaste, majanduslike ja keskkonnamõjudega.

Käesoleva artikli lõike 1 esimest lõiku ei kohaldata ERFi ja ESF+ vahendite suhtes, mis paigutatakse ümber Õiglase Ülemineku Fondi vastavalt artiklile 27.

2. ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist ja Õiglase Ülemineku Fondist toetatakse liidu majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust tugevdavaid meetmeid vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 174, tegutsedes järgmiste eesmärkide saavutamise nimel: a) liikmesriikide ja regioonide tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärk, mida toetavad ERF, ESF+, Ühtekuuluvusfond ja Õiglase Ülemineku Fond, ning b) Euroopa territoriaalse koostöö eesmärk (Interreg), mida toetab ERF.

3. Liikmesriigid ja komisjon edendavad koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust fondide ja muude liidu rahastamisvahendite ja fondide vahel. Nad optimeerivad vastutavate osaliste vahelisi koordineerimismehhanisme, et vältida kavandamise ja rakendamise dubleerimist. Sellest lähtuvalt võtavad liikmesriigid ja komisjon fondide programmitöös ja rakendamisel arvesse ka asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi.

Artikkel 6

Kliimaalased sihtväärtused ja kliimamuutustega kohanemise mehhanism

1. Liikmesriigid annavad teavet keskkonna- ja kliimaeesmärkidega seotud toetuse kohta, kasutades metoodikat, mis põhineb iga fondi sekkumise liikidel. See metoodika hõlmab antava toetuse kaalu kindlaksmääramist tasemel, mis kajastab toetusega keskkonna- ja kliimaeesmärkide saavutamisse antava panuse ulatust. ERFi, ESF+ ja Ühtekuuluvusfondi puhul seotakse kaal I lisas sätestatud sekkumise liikide valdkondade ja koodidega. ERF ja Ühtekuuluvusfond annavad vastavalt 30 % ja 37 % liidu osalusest nende kulude katmiseks, mida toetatakse liidu eelarve jaoks seatud kliimaeesmärkide saavutamiseks.

2. Iga liikmesriigi kliimaalase panuse sihtväärtus kehtestatakse protsendina tema ERFi ja Ühtekuuluvusfondi kogueraldisest ning lisatakse programmidesse sekkumisliikide ja vahendite esialgse jaotuse tulemusena vastavalt artikli 22 lõike 3 punkti d alapunktile viii. Vastavalt artikli 11 lõikele 1 kehtestatakse esialgne kliimaalase panuse sihtväärtus partnerluslepingus.

3. Liikmesriigid ja komisjon jälgivad korrapäraselt kliimaalase panuse sihtväärtuste täitmist, võttes aluseks toetusesaajate poolt korraldusasutusele deklareeritud rahastamiskõlblikud kogukulud, mis on jaotatud sekkumisliikide kaupa vastavalt artiklile 42, ja liikmesriigi esitatud andmed. Kui seire käigus selgub, et kliimaalase panuse sihtväärtuse saavutamisel ei ole tehtud piisavalt edusamme, lepivad liikmesriigid ja komisjon iga-aastasel läbivaatamiskoosolekul kokku parandusmeetmetes.

4. Kui riigi tasandil ei ole tehtud kliimaalase panuse sihtväärtuse saavutamisel piisavalt edusamme 31. detsembriks 2024, võtab liikmesriik seda arvesse oma vahehindamises kooskõlas artikli 18 lõikega 1.

Artikkel 7

Eelarve jagatud täitmine

1. Liikmesriigid ja komisjon täidavad fondidele eraldatud liidu eelarvet finantsmääruse artikli 63 kohase eelarve jagatud täitmise korras. Liikmesriigid valmistavad programmid ette ja rakendavad neid asjakohasel territoriaalsel tasandil kooskõlas oma institutsionaalse, õigusliku ja finantsraamistikuga.

2. Komisjon rakendab toetussummat, mis on Ühtekuuluvusfondist ümber paigutatud Euroopa ühendamise rahastusse, Euroopa linnaarengu algatusse, piirkondadevahelistesse uuenduslikesse investeeringutesse, samuti toetussummat, mis on ESF+ist ümber paigutatud riikidevahelisse koostöösse ning programmi „InvestEU“ ja tehnilise abi jaoks eraldatud summasid komisjoni algatusel eelarve otsesel või kaudsel täitmisel vastavalt finantsmääruse artikli 62 lõike 1 esimese lõigu punktidele a ja c.

3. Komisjon võib rakendada asjaomase liikmesriigi ja asjaomaste piirkondade nõusolekul Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi (Interreg) kohast äärepoolseimate piirkondade koostööd eelarve kaudsel täitmisel.

Artikkel 8

Partnerlus ja mitmetasandiline valitsemine

1. Iga liikmesriik korraldab ja rakendab partnerluslepingu ja iga programmi tarbeks kooskõlas oma institutsioonilise ja õigusraamistikuga tervikliku partnerluse, võttes arvesse fondide iseärasusi. See partnerlus hõlmab vähemalt järgmisi partnereid: a) piirkondlikud, kohalikud, linnade ja muud avaliku sektori asutused; b) majandus- ja sotsiaalpartnerid; c) pädevad asutused, kes esindavad kodanikuühiskonda, nt keskkonnavaldkonna partnerid, valitsusvälised organisatsioonid, ning sotsiaalse kaasamise, põhiõiguste, puudega inimeste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse edendamise ning diskrimineerimise vastu võitlemise eest vastutavad asutused; d) teadusasutused ja ülikoolid, kui see on asjakohane.

2. Käesoleva artikli lõike 1 alusel loodud partnerlus toimib kooskõlas mitmetasandilise valitsemise põhimõttega ja alt üles lähenemisviisiga. Liikmesriik kaasab lõikes 1 osutatud partnerid partnerluslepingu ettevalmistamisse ning programmide ettevalmistamisse, rakendamisse ja hindamisse, sealhulgas seirekomisjonides osalemise kaudu kooskõlas artikliga 39.

Liikmesriigid eraldavad sellega seoses asjakohastel juhtudel piisava protsendi fondide vahenditest sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna organisatsioonide haldussuutlikkuse suurendamiseks.

3. Interregi programmide puhul hõlmab partnerlus partnereid kõigist osalevatest liikmesriikidest.

4. Partnerluse korraldamine ja rakendamine toimub kooskõlas Euroopa partnerluse käitumisjuhendiga, mis kehtestati delegeeritud määrusega (EL) nr 240/2014.

5. Komisjon konsulteerib vähemalt kord aastas liidu tasandil partnereid esindavate organisatsioonidega programmide rakendamise teemal ning annab tulemustest aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

Artikkel 9

Horisontaalsed põhimõtted

1. Liikmesriigid ja komisjon tagavad fondide rakendamisel põhiõiguste austamise ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta järgimise.

2. Liikmesriigid ja komisjon tagavad, et kogu programmide ettevalmistamise, rakendamise, seire, aruandluse ja hindamise ajal võetakse arvesse ja edendatakse meeste ja naiste võrdõiguslikkust, soolise aspekti arvestamist ning sooküsimuste lõimimist.

3. Liikmesriigid ja komisjon võtavad asjakohased meetmed, et välistada programmide ettevalmistamise, rakendamise, seire, aruandluse ja hindamise ajal igasugune diskrimineerimine soo, rassi või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuse, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse põhjal. Eelkõige võetakse kogu programmide ettevalmistamise ja rakendamise ajal arvesse puuetega inimeste juurdepääsu.

4. Fondide eesmärkide saavutamiseks tegutsetakse kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklis 11 sätestatud kestliku arengu edendamise eesmärgiga, võttes arvesse ÜRO kestliku arengu eesmärke, Pariisi kokkulepet ja põhimõtet „ei kahjusta oluliselt“.

Fondide eesmärkide saavutamiseks tegutsetakse täielikus kooskõlas liidu keskkonnaalaste õigusaktidega.

II JAOTIS

STRATEEGILINE LÄHENEMISVIIS

I PEATÜKK

Partnerlusleping

Artikkel 10

Partnerluslepingu ettevalmistamine ja esitamine

1. Iga liikmesriik koostab partnerluslepingu, kus sätestatakse programmitöö strateegiline suunitlus ning ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja EMKVFi tulemusliku ja tõhusa kasutamise kord ajavahemikuks 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027.

2. Partnerlusleping koostatakse vastavalt Euroopa partnerluse käitumisjuhendile. Kui liikmesriik näeb juba oma programmide ettevalmistamise ajal ette tervikliku partnerluse, loetakse see nõue täidetuks.

3. Liikmesriik esitab partnerluslepingu komisjonile enne esimese programmi esitamist või selle esitamisega samal ajal.

4. Partnerluslepingu võib esitada koos asjaomase iga-aastase riikliku reformikava ning lõimitud riikliku energia- ja kliimakavaga.

5. Partnerlusleping on strateegiline ja kokkuvõtlik dokument. Partnerlusleping ei ole pikem kui 35 lehekülge, kui liikmesriik ei otsusta omal algatusel dokumendi teksti pikendada.

6. Liikmesriik koostab partnerluslepingu vastavalt II lisas sätestatud vormile. Liikmesriik võib partnerluslepingu lisada ühele oma programmidest.

7. Interregi programmid võib komisjonile esitada enne partnerluslepingu esitamist.

8. EIP võib asjaomase liikmesriigi taotluse korral osaleda partnerluslepingu ettevalmistamisel ning toimingutes, mis on seotud tegevuste, rahastamisvahendite ning avaliku ja erasektori partnerluste ettevalmistamisega.

Artikkel 11

Partnerluslepingu sisu

1. Partnerlusleping sisaldab järgmist: a) valitud poliitikaeesmärgid ja Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärk, mille puhul on näidatud, milliste partnerluslepinguga hõlmatud fondide ja milliste programmide abil nende eesmärkide saavutamiseks tegutsetakse, ning esitatud asjaomane põhjendus, võttes arvesse asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi, lõimitud riiklikku energia- ja kliimakava, Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtteid ning, kui see on asjakohane, piirkondlikke katsumusi; b) iga valitud poliitikaeesmärgi ning Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärgi kohta tuleb esitada: i) kokkuvõte poliitikavalikutest ja peamistest tulemustest, mida oodatakse iga partnerluslepinguga hõlmatud fondi puhul; ii) teave fondide koordineerimise, piiritlemise ja nendevahelise vastastikuse täiendavuse kohta ning, kui see on asjakohane, riiklike ja piirkondlike programmide koordineerimise kohta; iii) teave partnerluslepinguga hõlmatud fondide, AMIFi, Sisejulgeolekufondi ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastu ning muude liidu vahendite, sealhulgas LIFE strateegiliste integreeritud projektide ja strateegiliste loodusprojektide ja, kui see on asjakohane, programmi „Euroopa horisont“ kohaselt rahastatud projektide vahelise vastastikuse täiendavuse ja koostoime kohta; c) iga partnerluslepinguga hõlmatud fondi esialgsed rahaeraldised poliitikaeesmärkide kaupa riigi ja asjakohasel juhul piirkondlikul tasandil, mille puhul järgitakse valdkondlikku keskendamist käsitlevaid fondispetsiifilisi norme ning Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärgi esialgne rahaeraldis, sealhulgas ERFi ja ESF+ vahendid, mis paigutatakse ümber Õiglase Ülemineku Fondi kooskõlas artikliga 27; d) esialgne kliimaalase panuse sihtväärtus kooskõlas artikli 6 lõikega 2; e) asjakohasel juhul rahaliste vahendite jaotus piirkonnakategooriate kaupa, mis on sätestatud vastavalt artikli 108 lõikele 2, ning artiklite 26 ja 111 kohaselt ümberpaigutatavate eraldiste summad, sealhulgas selliste ümberpaigutuste põhjendus; f) tehnilise abi korral liikmesriigi valik artikli 36 lõike 3 kohase liidu osaluse vormi puhul ning, kui see on kohaldatav, esialgne rahaeraldis igast partnerluslepinguga hõlmatud fondist riigi tasandil ning rahaliste vahendite jaotus programmide ja piirkonnakategooriate kaupa; g) programmile „InvestEU“ eraldatavad summad fondide ja piirkonnakategooriate kaupa, kui see on asjakohane; h) partnerluslepinguga hõlmatud fondidest rahastatavate kavandatud programmide loetelu, kus on esitatud asjaomased esialgsed rahaeraldised fondide kaupa ja asjaomased liikmesriikide osalused piirkonnakategooriate kaupa, kui see on asjakohane; i) kokkuvõte meetmetest, mida asjaomane liikmesriik kavatseb võtta, et tugevdada oma haldussuutlikkust partnerluslepinguga hõlmatud fondide rakendamisel; j) asjakohasel juhul demograafiliste probleemide ja piirkondade ja alade erivajadustega tegelemise integreeritud käsitus.

Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgiga (Interreg) seoses esitatakse partnerluslepingus üksnes kavandatud programmide loetelu.

2. Partnerlusleping võib sisaldada ka kokkuvõtet artiklis 15 ning III ja IV lisas osutatud asjakohaste eeltingimuste täitmise hindamisest.

Artikkel 12

Partnerluslepingu heakskiitmine

1. Komisjon hindab partnerluslepingut ja selle vastavust käesolevale määrusele ning fondispetsiifilistele normidele, järgides proportsionaalsuse põhimõtet ning võttes arvesse dokumendi strateegilist laadi, hõlmatud programmide arvu ja asjaomasele liikmesriigile eraldatud vahendite kogusummat. Hindamisel võtab komisjon eelkõige arvesse seda, kuidas liikmesriik kavatseb käsitleda asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi, oma lõimitud riiklikku energia- ja kliimakava ning Euroopa sotsiaalõiguste sammast.

2. Komisjon võib esitada oma tähelepanekud kolme kuu jooksul alates kuupäevast, mil liikmesriik esitas partnerluslepingu.

3. Liikmesriik vaatab partnerluslepingu läbi, võttes arvesse komisjoni tähelepanekuid.

4. Hiljemalt neli kuud pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on partnerluslepingu esimest korda esitanud, võtab komisjon rakendusaktiga vastu otsuse, millega kiidetakse partnerlusleping heaks.

5. Kui partnerlusleping lisatakse programmi vastavalt artikli 10 lõikele 6, võtab komisjon rakendusaktiga vastu üheainsa otsuse, millega kiidetakse nii partnerlusleping kui ka programm heaks, hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on programmi esmakordselt esitanud.

Artikkel 13

Partnerluslepingu muutmine

1. Liikmesriik võib esitada komisjonile 31. märtsiks 2025 muudetud partnerluslepingu, võttes arvesse vahehindamise tulemusi.

2. Komisjon hindab muudatusi ja võib esitada tähelepanekuid kolme kuu jooksul pärast muudetud partnerluslepingu esitamist.

3. Liikmesriik vaatab muudetud partnerluslepingu läbi, võttes arvesse komisjoni tähelepanekuid.

4. Komisjon kiidab partnerluslepingu muutmise heaks hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui liikmesriik selle esimest korda esitas.

Artikkel 14

ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi ja EMKVFi toetuste kasutamine programmi „InvestEU“ kaudu

1. Liikmesriigid võivad partnerluslepingu raames eraldada kuni 2 % vastavalt ERFile, ESF+ile, Ühtekuuluvusfondile ja EMKVFile ette nähtud esialgsest riiklikust eraldisest programmile „InvestEU“, mis antakse ELi tagatisena ja InvestEU nõustamiskeskuse kaudu kooskõlas InvestEU määruse artikliga 10. Liikmesriigid võivad asjaomase korraldusasutuse nõusolekul eraldada ühe või mitme programmi muutmise taotluse kaudu täiendavalt kuni 3 % iga kõnealuse fondi esialgsest riiklikust eraldisest pärast 1. jaanuari 2023.

Selliste summadega aidatakse saavutada partnerluslepingus või programmis seatud poliitikaeesmärke ning toetatakse investeeringuid peamiselt panustavate piirkondade kategoorias.

Selliseid panuseid rakendatakse kooskõlas InvestEU määruses sätestatud normidega ja need ei kujuta endast vahendite ümberpaigutamist artikli 26 alusel.

2. Liikmesriigid määravad kindlaks igal aastal eraldatava kogusumma fondide ja piirkonnakategooriate kaupa, kui see on asjakohane. Partnerluslepingu puhul võib eraldada jooksva kalendriaasta ja järgmiste kalendriaastate vahendeid. Kui liikmesriik taotleb programmi muutmist, võib eraldada üksnes järgmiste kalendriaastate vahendeid.

3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud summasid kasutatakse liikmesriigi osa raames antavasse ELi tagatisse eraldiste tegemisel ning InvestEU nõustamiskeskuse jaoks pärast osaluslepingu sõlmimist kooskõlas InvestEU määruse artikli 10 lõikega 3. Liidu eelarvelised kulukohustused iga rahalist toetust käsitleva lepingu puhul võib komisjon täita iga-aastaste osamaksetena ajavahemikul 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027.

4. Olenemata finantsmääruse artiklist 12, kui InvestEU määruse artikli 10 lõikes 2 sätestatud osaluslepingut ei ole sõlmitud nelja kuu jooksul alates kuupäevast, mil komisjon võttis vastu otsuse, mis käsitleb partnerluslepingu vastuvõtmist käesoleva artikli lõikes 1 osutatud summa ulatuses, mis on eraldatud partnerluslepingu alusel, eraldatakse vastav summa programmile või programmidele toetava fondi ja piirkonnakategooria raames, kui see on liikmesriigi taotlusel asjakohane.

Osalusleping, mis käsitleb programmi muutmise taotlusega eraldatud summasid, millele on osutatud lõikes 1, sõlmitakse üheaegselt programmi muutmise otsuse vastuvõtmisega.

5. Kooskõlas InvestEU määruse artikli 10 lõike 4 teise lõiguga lõpetatakse osalusleping või seda pikendatakse vastastikusel kokkuleppel, kui kohast tagatislepingut ei ole sõlmitud üheksa kuu jooksul pärast osaluslepingu sõlmimist.

Kui liikmesriigi osalemine InvestEU fondis lõpetatakse, nõutakse ühisesse eraldisfondi eraldisena makstud asjaomased summad sisse sihtotstarbelise sisetuluna vastavalt finantsmääruse artikli 21 lõikele 5. Asjaomane liikmesriik esitab taotluse ühe või mitme programmimuudatuse tegemiseks, et kasutada tagasinõutud summasid ja järgmisteks kalendriaastateks eraldatud summasid käesoleva artikli lõike 2 kohaselt. Osalusleping lõpetatakse või seda muudetakse üheaegselt asjaomase programmi või asjaomaste programmide muutmise otsuste vastuvõtmisega.

6. Kooskõlas InvestEU määruse artikli 10 lõike 4 kolmanda lõiguga muudetakse osaluslepingut, kui tagatislepingut ei ole nõuetekohaselt rakendatud nelja aasta jooksul pärast tagatislepingu sõlmimist. Liikmesriik võib taotleda, et summasid, mis on käesoleva artikli lõike 1 kohaselt antud ELi tagatisena ja mis on tagatislepingust tulenevalt kulukohustusega seotud, kuid ei kata tagatise aluseks olevaid laene, omakapitaliinvesteeringuid või muid riski kandvaid vahendeid, menetletaks vastavalt käesoleva artikli lõikele 5.

7. ELi tagatisse eraldatud summadest tulenevad või nendega seotud vahendid tehakse liikmesriigile kättesaadavaks kooskõlas InvestEU määruse artikli 10 lõike 5 punktiga a ja neid kasutatakse toetuseks rahastamisvahendite või eelarveliste tagatiste vormis sama eesmärgi või samade eesmärkide saavutamiseks.

8. Käesoleva artikli lõigete 4, 5 ja 6 kohaselt programmis taaskasutatavate summade puhul algab artikli 105 lõikes 1 sätestatud kulukohustustest vabastamise tähtaeg aastal, mil vastavad eelarvelised kulukohustused võetakse.

II PEATÜKK

Eeltingimused ja tulemusraamistik

Artikkel 15

Eeltingimused

1. Käesolevas määruses sätestatakse erieesmärkide saavutamise eeltingimused.

III lisa sisaldab horisontaalseid eeltingimusi, mida kohaldatakse kõikide erieesmärkide suhtes, ning nende tingimuste täitmise hindamiseks vajalikud kriteeriumid.

IV lisa sisaldab ERFi, ESF+ ja Ühtekuuluvusfondi valdkondlikke eeltingimusi ning nende tingimuste täitmise hindamiseks vajalikke kriteeriume.

Riigiabi eeskirjade tõhusa kohaldamise vahendeid ja suutlikkust käsitlevat rakendamistingimust ei kohaldata programmide suhtes, mida toetatakse AMIFist, Sisejulgeolekufondist või piirihalduse ja viisapoliitika rahastust.

2. Programmi ettevalmistamise ning programmi muudatuse kaudu uue erieesmärgi kehtestamise puhul hindab liikmesriik, kas valitud erieesmärgi saavutamise eeltingimused on täidetud. Rakendamistingimus on täidetud, kui on saavutatud vastavus kõikidele asjaomastele kriteeriumidele. Liikmesriik esitab iga programmi või programmi muudatuse puhul teabe täidetud ja täitmata eeltingimuste kohta ning kui ta loeb eeltingimuse täidetuks, põhjendab seda.

3. Kui eeltingimus ei ole programmi või programmi muudatuse heakskiitmise ajal täidetud, teavitab liikmesriik komisjoni niipea, kui loeb eeltingimuse täidetuks, ja selle täitmise põhjenduse.

4. Komisjon koostab niipea kui võimalik ja hiljemalt kolme kuu möödumisel pärast lõikes 3 osutatud teabe saamist hinnangu ja teatab liikmesriigile, kas ta nõustub liikmesriigiga eeltingimuse täidetuks lugemise osas.

Kui komisjon ei nõustu liikmesriigiga eeltingimuste täidetuks lugemise osas, teatab ta sellest liikmesriigile ja esitab oma hinnangu.

Kui liikmesriik ei nõustu komisjoni hinnanguga, esitab ta ühe kuu jooksul oma tähelepanekud ja komisjon toimib vastavalt esimesele lõigule.

Kui liikmesriik nõustub komisjoni hinnanguga, toimib ta vastavalt lõikele 3.

5. Ilma et see piiraks artikli 105 kohaldamist, võib erieesmärgiga seotud tegevuse kulud küll kanda maksetaotlustesse, kuid komisjon ei hüvita neid enne, kui ta on liikmesriigile teatanud käesoleva artikli lõike 4 esimese lõigu kohaselt eeltingimuse täitmisest.

Esimest lõiku ei kohaldata tegevuse suhtes, millega aidatakse kaasa asjaomase eeltingimuse täitmisele.

6. Liikmesriik tagab, et eeltingimused on täidetud ja et neid järgitakse kogu programmitöö perioodi vältel. Liikmesriik teavitab komisjoni kõigist eeltingimuste täitmist mõjutavatest muudatustest.

Kui komisjon leiab, et eeltingimus ei ole enam täidetud, teatab ta sellest liikmesriigile, esitades oma hinnangu. Seejärel järgitakse lõike 4 teises ja kolmandas lõigus sätestatud menetlust.

Kui komisjon jõuab järeldusele, et eeltingimus on jätkuvalt täitmata, ja ilma et see piiraks artikli 105 kohaldamist, võib asjaomase erieesmärgiga seotud tegevuse kulud liikmesriigi tähelepanekute põhjal küll maksetaotlustesse kanda, kuid komisjon ei hüvita neid enne, kui ta on liikmesriigile teatanud käesoleva artikli lõike 4 esimese lõigu kohaselt eeltingimuse täitmisest.

7. IV lisa ei kohaldata Õiglase Ülemineku Fondist toetatavate prioriteetide ega ERFi ja ESF+ vahendite suhtes, mis paigutatakse ümber Õiglase Ülemineku Fondi vastavalt artiklile 27.

Artikkel 16

Tulemusraamistik

1. Iga liikmesriik kehtestab tulemusraamistiku, et võimaldada programmi rakendamise vältel selle tulemuslikkust seirata ja hinnata ning anda selle kohta aru; samuti aitab tulemusraamistik mõõta fondide üldist tulemuslikkust.

Tulemusraamistik koosneb järgmisest:

a) fondispetsiifilistes määrustes sätestatud erieesmärkidega seotud väljund- ja tulemusnäitajad, mis on programmi jaoks välja valitud;

b) eesmärgid, mis tuleb väljundnäitajate puhul saavutada 2024. aasta lõpuks, ning

c) väljund- ja tulemusnäitajate sihtväärtused, mis tuleb saavutada 2029. aasta lõpuks.

2. Vahe-eesmärgid ja sihtväärtused kehtestatakse programmi iga erieesmärgi puhul, välja arvatud tehniline abi ning ESF+ määruse artikli 4 lõike 1 punktis m sätestatud erieesmärk, mis käsitleb materiaalset puudust.

3. Vahe-eesmärgid ja sihtväärtused võimaldavad komisjonil ja liikmesriikidel mõõta erieesmärkide saavutamisel tehtavaid edusamme. Vahe-eesmärgid ja sihtväärtused peavad vastama finantsmääruse artikli 33 lõikes 3 sätestatud nõuetele.

Artikkel 17

Tulemusraamistiku kindlaksmääramise metoodika

1. Tulemusraamistiku kindlaksmääramise metoodika hõlmab: a) liikmesriikide poolt näitajate valimiseks kohaldatud kriteeriume; b) kasutatud andmeid või tõendeid, andmete kvaliteedi tagamise meetodit ja arvutusmeetodit; c) tegureid, mis võivad mõjutada vahe-eesmärkide ja sihtväärtuste saavutamist, ning nende tegurite arvessevõtmise meetodit.

2. Liikmesriik teeb taotluse korral tulemusraamistiku kindlaksmääramise metoodika komisjonile kättesaadavaks.

Artikkel 18

Vahehindamine ja paindlikkuse piires kohandatav summa

1. Liikmesriik vaatab läbi kõik ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist ja Õiglase Ülemineku Fondist toetatavad programmid, võttes arvesse: a) 2024. aastal vastu võetud asjaomastes riigipõhistes soovitustes kindlaks tehtud uusi katsumusi; b) lõimitud riikliku energia- ja kliimakava rakendamisel tehtud edusamme, kui see on asjakohane; c) Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamisel tehtud edusamme; d) asjaomase liikmesriigi või piirkonna sotsiaal-majanduslikku olukorda, pöörates erilist tähelepanu territoriaalsetele vajadustele, võttes arvesse mis tahes olulist negatiivset rahanduslikku, majanduslikku või sotsiaalset arengut; e) hiljutiste hindamiste peamisi tulemusi; f) vahe-eesmärkide saavutamisel tehtud edusamme, võttes arvesse programmi rakendamisel tekkinud olulisi probleeme; g) Õiglase Ülemineku Fondist toetust saavate programmide puhul määruse (EL) 2018/1999 artikli 29 lõike 1 punkti b kohaselt komisjoni tehtud hindamist.

2. Liikmesriik esitab 31. märtsiks 2025 komisjonile iga programmi puhul hinnangu vahehindamise tulemuste kohta, sealhulgas ettepaneku artikli 86 lõike 1 teises lõigus osutatud kohandatava summa lõpliku jaotuse kohta.

3. Kui seda peetakse pärast programmi vahehindamist vajalikuks või kui lõike 1 punkti a kohaselt on kindlaks tehtud uusi probleeme, esitab liikmesriik komisjonile lõikes 2 osutatud hinnangu koos muudetud programmiga.

Läbivaatamine hõlmab:

a) rahaliste vahendite jaotusi prioriteetide kaupa;

b) muudetud või uusi sihtväärtusi;

c) programmile „InvestEU“ eraldatavaid summasid fondide ja piirkonnakategooriate kaupa, kui see on asjakohane.

Komisjon kiidab läbivaadatud programmi, sealhulgas kohandatava summa lõpliku jaotuse, kooskõlas artikliga 24 heaks.

4. Kui liikmesriik leiab vahehindamise tulemusel, et programmi ei ole vaja muuta, siis komisjon a) kas võtab kolme kuu jooksul pärast lõikes 2 osutatud hinnangu esitamist vastu otsuse, milles kinnitatakse kohandatava summa lõplikku jaotust, või b) taotleb, et liikmesriik esitaks kahe kuu jooksul pärast käesoleva artikli lõikes 2 osutatud hinnangu esitamist muudetud programmi artikli 24 kohaselt.

5. Nimetatud summat saab tegevuste valimise jaoks kasutada alles siis, kui komisjon on vastu võtnud otsuse, milles kinnitatakse kohandatava summa lõplik jaotus.

6. Komisjon koostab aruande vahehindamise tulemuste kohta ning esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2026. aasta lõpuks.

III PEATÜKK

Usaldusväärse majandusjuhtimise ning erandlike või ebatavaliste asjaoludega seotud meetmed

Artikkel 19

Meetmed fondide tulemuslikkuse sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega

1. Komisjon võib esitada liikmesriigile taotluse, et see vaataks läbi asjaomased programmid ja teeks nendega seoses muudatusettepanekuid, kui see on vajalik nõukogu asjaomaste soovituste rakendamise toetamiseks.

Kõnealuse taotluse võib esitada järgmistel eesmärkidel:

a) toetamaks liikmesriigile ELi toimimise lepingu artikli 121 lõike 2 alusel antud asjaomase riigipõhise soovituse rakendamist või ELi toimimise lepingu artikli 148 lõike 4 kohaselt vastu võetud ning kõnealusele liikmesriigile adresseeritud asjaomase nõukogu soovituse rakendamist;

b) toetamaks asjaomasele liikmesriigile adresseeritud nõukogu asjaomaste soovituste rakendamist, mis on vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 ( 9 ) artikli 7 lõike 2 või artikli 8 lõike 2 kohaselt, eeldusel et neid muudatusi peetakse vajalikuks makromajandusliku tasakaalustamatuse korrigeerimisele kaasa aitamisel.

2. Lõike 1 kohaselt komisjoni poolt liikmesriigile esitatud taotlus peab olema põhjendatud ja selles tuleb viidata vajadusele toetada asjaomaste soovituste rakendamist, samuti peavad seal olema ära toodud programmid ja prioriteedid, mis komisjoni hinnangul on asjakohased, ja eeldatavate muudatuste laad. Sellist taotlust ei esitata enne 2023. või pärast 2026. aastat ega samade programmide kohta kahel järjestikusel aastal.

3. Liikmesriik esitab oma vastuse lõikes 1 osutatud taotlusele kahe kuu jooksul alates selle saamisest, esitades muudatused, mida ta peab asjaomastes programmides vajalikuks, selliste muudatuste põhjendused, tuues ära asjaomased programmid ning näidates, milline on kavandatavate muudatuste laad ja nende eeldatav mõju soovituste täitmisele ning fondide rakendamisele. Kui see on vajalik, esitab komisjon tähelepanekud ühe kuu jooksul alates vastuse saamisest.

4. Liikmesriik esitab ettepaneku asjaomaste programmide muutmiseks kahe kuu jooksul alates lõikes 3 osutatud vastuse esitamise kuupäevast.

5. Kui komisjon ei ole tähelepanekuid esitanud või kui komisjon on veendunud, et esitatud tähelepanekuid on igakülgselt arvesse võetud, võtab komisjon vastu otsuse, millega kiidetakse heaks asjaomaste programmide muutmine hiljemalt neli kuud pärast seda, kui liikmesriik selle esitas.

6. Kui liikmesriik ei võta lõikes 1 osutatud taotlusele reageerimiseks lõigetes 3 ja 4 sätestatud tähtaegade jooksul tulemuslikke meetmeid, võib komisjon kolme kuu jooksul pärast seda, kui ta on esitanud oma tähelepanekud lõike 3 kohaselt või kui liikmesriik on esitanud lõike 4 kohase ettepaneku, teha nõukogule ettepaneku peatada asjaomastele programmidele või prioriteetidele kõik maksed või osa makseid. Komisjon põhjendab oma ettepanekus, miks ta jõudis järeldusele, et liikmesriik ei ole võtnud tulemuslikke meetmeid. Komisjon võtab ettepaneku esitamisel arvesse kogu asjakohast teavet ja arvestab asjakohaselt kõiki lõike 14 kohasest struktureeritud dialoogist tulenevaid aspekte ja selle kaudu esitatud arvamusi.

Nõukogu teeb otsuse kõnealuse ettepaneku kohta rakendusaktiga. Seda rakendusakti kohaldatakse üksnes maksetaotlustele, mis on esitatud pärast kõnealuse rakendusakti vastuvõtmise kuupäeva.

7. Komisjon teeb nõukogule ettepaneku peatada liikmesriigi ühele või mitmele programmile kõik kulukohustused või maksed või osa neist, kui nõukogu otsustab kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 8 või lõikega 11, et liikmesriik ei ole oma ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks tõhusaid meetmeid võtnud, välja arvatud juhul, kui ta on kindlaks teinud tõsise majandussurutise olemasolu euroalal või kogu liidus nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 ( 10 ) artikli 3 lõike 5 ja artikli 5 lõike 2 tähenduses.

8. Komisjon võib teha nõukogule ettepaneku peatada liikmesriigi ühele või mitmele programmile kõik kulukohustused või maksed või osa neist mis tahes järgmisel juhul: a) kui nõukogu võtab määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 8 lõike 3 kohaselt samas ülemäärase tasakaalustamatuse menetluses vastu kaks järjestikust soovitust põhjusel, et liikmesriik on esitanud ebapiisava parandusmeetmete kava; b) kui nõukogu teeb määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 10 lõike 4 kohaselt samas ülemäärase tasakaalustamatuse menetluses kaks järjestikust otsust, milles tuvastatakse, et liikmesriik on jätnud nõuded täitmata, sest ta ei ole soovitatud parandusmeetmeid võtnud; c) kui komisjon jõuab järeldusele, et liikmesriik ei ole võtnud meetmeid, nagu on osutatud nõukogu määruses (EÜ) nr 332/2002, ( 11 ) ning selle tulemusena otsustab mitte lubada sellele liikmesriigile antud rahalise abi väljamaksmist; d) kui nõukogu otsustab, et liikmesriik ei täida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 472/2013 ( 12 ) artiklis 7 osutatud makromajandusliku kohandamisprogrammi nõudeid või ELi toimimise lepingu artikli 136 lõike 1 kohaselt vastu võetud nõukogu otsuses nõutud meetmeid.

9. Esmatähtsaks peetakse kulukohustuste peatamist. Maksed peatatakse ainult juhul, kui taotletakse koheseid meetmeid, ning nõuete olulise eiramise korral. Maksete peatamist kohaldatakse maksetaotlustele, mis on asjaomaste programmide suhtes esitatud pärast peatamisotsuse tegemise kuupäeva.

10. Komisjoni ettepanek kulukohustuste peatamise otsuseks loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks, välja arvatud kui nõukogu lükkab ühe kuu jooksul alates komisjoni ettepaneku esitamisest sellise ettepaneku rakendusakti kaudu kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi.

Kulukohustuste peatamist kohaldatakse fondide kulukohustustele asjaomase liikmesriigi suhtes alates peatamise otsuse vastuvõtmisele järgneva aasta 1. jaanuarist.

Nõukogu võtab otsuse lõigetes 7 ja 8 osutatud maksete peatamist käsitleva komisjoni ettepaneku kohta vastu rakendusaktiga.

11. Kulukohustuste või maksete peatamise ulatus ja määr peab olema proportsionaalne, selle puhul tuleb tagada liikmesriikide võrdne kohtlemine ja võtta arvesse liikmesriigi majanduslikku ja sotsiaalset olukorda, eelkõige tööpuuduse määra ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse taset liikmesriigis võrreldes liidu keskmisega ning peatamise mõju liikmesriigi majandusele. Eriti tuleb arvesse võtta peatamise mõju kriitilise tähtsusega programmidele, millega püütakse leida lahendust negatiivsetele majandus- või sotsiaaltingimustele.

12. Kulukohustuste peatamise suhtes kohaldatakse järgmistel juhtudel piirangut, mis on kuni 25 % fondide järgmise kalendriaastaga seotud kulukohustustest või kuni 0,25 % nominaalsest SKPst, olenevalt sellest, kumb on madalam: a) esmakordne nõuete täitmata jätmine ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses, nagu on osutatud lõikes 7; b) esmakordne nõuete täitmata jätmine seoses parandusmeetmete kavaga ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses, nagu on osutatud lõike 8 punktis a; c) soovitatud parandusmeetme rakendamata jätmine ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses, nagu on osutatud lõike 8 punktis b; d) esmakordne nõuete täitmata jätmine, nagu on osutatud lõike 8 punktides c ja d.

Jätkuva nõuete täitmata jätmise korral võib kulukohustuste peatamisel ületada esimeses lõigus sätestatud maksimaalseid protsendimäärasid.

13. Nõukogu tühistab komisjoni ettepanekule tuginedes kulukohustuste peatamise järgmistel juhtudel: a) kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peatatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 9 või kui nõukogu on ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 12 kohaselt otsustanud tunnistada otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta kehtetuks; b) kui nõukogu on toetanud parandusmeetmete kava, mille asjaomane liikmesriik on esitanud vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 8 lõikele 2 või kui ülemäärase tasakaalustamatuse menetlus peatatakse vastavalt kõnealuse määruse artikli 10 lõikele 5 või kui nõukogu on lõpetanud ülemäärase tasakaalustamatuse menetluse vastavalt kõnealuse määruse artiklile 11; c) kui komisjon on jõudnud järeldusele, et asjaomane liikmesriik on võtnud asjakohased meetmed, nagu on osutatud määruses (EÜ) nr 332/2002; d) kui komisjon on jõudnud järeldusele, et asjaomane liikmesriik on võtnud asjakohased meetmed, et rakendada määruse (EL) nr 472/2013 artiklis 7 osutatud makromajanduslikku kohandamisprogrammi, või meetmed, mida nõutakse ELi toimimise lepingu artikli 136 lõike 1 kohases nõukogu otsuses.

Pärast seda, kui nõukogu on kulukohustuste peatamise tühistanud, kannab komisjon peatatud kulukohustused üle järgmistesse aastatesse vastavalt määruse (EL, Euratom) 2020/2093 artiklile 6.

Peatatud kulukohustusi saab üle kanda hiljemalt 2027. aasta eelarvesse.

Üle kantud summa artikli 105 kohast kulukohustusest vabastamise tähtaega hakatakse arvestama alates aastast, mil peatatud kulukohustus üle kanti.

Otsuse maksete peatamise tühistamise kohta teeb nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal juhul, kui on täidetud esimeses lõigus sätestatud kohaldatavad tingimused. Komisjoni kulukohustuste peatamise otsuse ettepanek loetakse nõukogus vastuvõetuks, välja arvatud kui nõukogu otsustab rakendusaktiga lükata ühe kuu jooksul alates komisjoni ettepaneku esitamisest selle ettepaneku kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi.

14. Komisjon hoiab Euroopa Parlamenti käesoleva artikli rakendamisega kursis. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti viivitamata eelkõige juhul, kui üks lõigetes 6, 7 ja 8 sätestatud tingimus osutub liikmesriigi puhul täidetuks, ning edastab üksikasjalikud andmed fondide ja programmide kohta, mille puhul võidakse peatamist kohaldada.

Võttes arvesse esimeses lõigus osutatud teabe edastamise kohustust, võib Euroopa Parlament kutsuda komisjoni käesoleva artikli kohaldamist käsitlevale struktureeritud dialoogile.

Komisjon edastab peatamise ettepaneku või peatamise tühistamise ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule viivitamata pärast selle vastu võtmist. Euroopa Parlament võib paluda komisjonil oma ettepanekut põhjendada.

15. Komisjon vaatab käesoleva artikli kohaldamise läbi 31. detsembriks 2025. Komisjon koostab sel eesmärgil aruande ja edastab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule, lisades vajaduse korral seadusandliku ettepaneku.

16. Kui liidu sotsiaalne ja majanduslik olukord muutub olulisel määral, võib komisjon teha ettepaneku käesoleva artikli kohaldamine läbi vaadata, või Euroopa Parlament ja nõukogu võivad, toimides kooskõlas vastavalt ELi toimimise lepingu artikliga 225 või 241, nõuda komisjonilt sellise ettepaneku tegemist.

17. Käesolevat artiklit ei kohaldata ESF+, AMIFi, Sisejulgeolekufondi, piirihalduse ja viisapoliitika rahastu ega Interregi programmidele.

Artikkel 20

Ajutised meetmed fondide kasutamiseks erandlike või ebatavaliste asjaolude korral

1. Kui nõukogu on pärast 1. juulit 2021 tunnistanud ebatavalise sündmuse olemasolu, mis on väljaspool ühe või mitme liikmesriigi kontrolli ja millel on suur mõju valitsemissektori finantsseisundile, või tõsise majandusliku surutise olemasolu euroalal või liidus tervikuna, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 1466/97 ( 13 ) artikli 5 lõike 1 kümnendas lõigus, artikli 6 lõike 3 neljandas lõigus, artikli 9 lõike 1 kümnendas lõigus ja artikli 10 lõike 3 neljandas lõigus, või ootamatu tõsise majandusliku sündmuse olemasolu, millel on riigi rahandusele suur negatiivne mõju, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2, võib komisjon rakendusotsusega ja kõige rohkem 18 kuuks võtta vastu ühe või mitu järgmist meedet, eeldusel et need on rangelt vajalikud sellistele erandlikele või ebatavalistele oludele reageerimiseks: a) suurendada ühe või mitme asjaomase liikmesriigi taotlusel erandina käesoleva määruse artikli 112 lõigetest 3 ja 4 ning EMKVFi määruse artiklist 40, AMIFI määruse artiklist 15, Sisejulgeolekufondi määruse artiklist 12 ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu määruse artiklist 12 vahemakseid 10 protsendipunkti võrra üle kohaldatava kaasrahastamise määra, ületamata 100 %; b) lubada liikmesriigi ametiasutustel erandina artikli 63 lõikest 6 valida toetamiseks tegevused, mis on füüsiliselt lõpetatud või täielikult rakendatud enne, kui programmi alusel on korraldusasutusele rahastamistaotlus nõuetekohaselt esitatud, tingimusel, et tegevus on ette nähtud erandlikele asjaoludele reageerimiseks; c) sätestada, et erandina artikli 63 lõikest 7 võivad kõnealustele asjaoludele reageerimiseks võetud meetmete kulud olla rahastamiskõlblikud alates kuupäevast, mil nõukogu nende asjaolude olemasolu kinnitas; d) pikendada erandina artikli 41 lõikest 6, artikli 42 lõikest 1, artikli 44 lõikest 2 ja artikli 49 lõike 3 esimesest lõigust dokumentide ja andmete komisjonile esitamise tähtaegu kuni kolme kuu võrra.

2. Komisjon hoiab Euroopa Parlamenti ja nõukogu käesoleva artikli rakendamisega kursis. Kui üks lõikes 1 sätestatud tingimustest on täidetud, teavitab komisjon viivitamata Euroopa Parlamenti ja nõukogu oma hinnangust olukorrale ja järelmeetmetest, mida ta kavatseb võtta.

3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad kutsuda komisjoni käesoleva artikli kohaldamist käsitlevale struktureeritud dialoogile. Olukorra hindamisel ja järelmeetmete kavandamisel võtab komisjon nõuetekohaselt arvesse selle struktureeritud dialoogi käigus võetud seisukohti ja väljendatud arvamusi.

4. Kui pärast 18 kuu pikkust ajavahemikku, nagu on osutatud lõikes 1, on kõnealuste ajutiste meetmete vastuvõtmise tinginud konkreetsed asjaolud endiselt alles, hindab komisjon olukorda uuesti ja esitab kohasel juhul seadusandliku ettepaneku, millega muudetakse käesolevat määrust, nähes nende asjaoludega tegelemiseks ette vajaliku paindlikkuse.

5. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 1 kohaselt vastu võetud rakendusotsusest viivitamata ja hiljemalt kahe tööpäeva jooksul pärast selle vastu võtmist.

III JAOTIS

PROGRAMMITÖÖ

I PEATÜKK

Üldsätted fondide kohta

Artikkel 21

Programmide ettevalmistamine ja esitamine

1. Liikmesriigid valmistavad koostöös artikli 8 lõikes 1 osutatud partneritega ette programmid fondide rakendamiseks ajavahemikul 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027.

2. Liikmesriigid esitavad programmid komisjonile hiljemalt kolm kuud pärast partnerluslepingu esitamist. AMIFi, Sisejulgeolekufondi ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastu puhul esitavad liikmesriigid programmid komisjonile hiljemalt kolm kuud pärast käesoleva määruse või asjakohase fondispetsiifilise määruse jõustumist, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

3. Liikmesriik valmistab programmid ette vastavalt V lisas esitatud programmi vormile.

AMIFi, Sisejulgeolekufondi ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastu puhul valmistavad liikmesriigid programmid ette vastavalt VI lisas esitatud programmi vormile.

4. Kui keskkonnaaruanne koostatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/42/EÜ, ( 14 ) avaldatakse see käesoleva määruse artikli 49 lõikes 1 osutatud programmi veebisaidil.

Artikkel 22

Programmide sisu

1. Igas programmis sätestatakse strateegia, mis käsitleb programmi kaudu antavat panust poliitikaeesmärkide või Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärgi saavutamisse ning programmi tulemuste kohta teabe levitamist.

2. Programm koosneb ühest või mitmest prioriteedist. Iga prioriteet vastab ühele poliitikaeesmärgile, Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärgile või tehnilisele abile, mida rakendatakse vastavalt artikli 36 lõikele 4 või artiklile 37. Ühe prioriteedi puhul võib kasutada toetust ühest või mitmest fondist, välja arvatud juhul, kui sellele antakse toetust Õiglase Ülemineku Fondist või see on seotud artikli 36 lõike 4 või artikli 37 kohaselt rakendatud tehnilise abiga. Poliitikaeesmärgile vastav prioriteet koosneb ühest või mitmest erieesmärgist. Samale poliitikaeesmärgile või Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärgile võib vastata mitu prioriteeti.

AMIFist, Sisejulgeolekufondist ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul saab programm toetust ühest fondist ning koosneb erieesmärkidest ja tehnilise abi erieesmärkidest.

3. Iga programm sisaldab järgmist teavet: a) kokkuvõte peamistest katsumustest, võttes arvesse järgmist: i) majanduslikud, sotsiaalsed ja territoriaalsed erinevused ja ebavõrdsus, välja arvatud EMKVFist toetatavate programmide puhul; ii) turutõrked; iii) investeerimisvajadused ja vastastikune täiendavus ning koostoime muude toetusvormidega; iv) katsumused, mis on kindlaks tehtud asjaomastes riigipõhistes soovitustes, kõnealuse liikmesriigi asjaomastes riiklikes või piirkondlikes strateegiates, sealhulgas lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas, ning seoses Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtetega ning AMIFi, Sisejulgeolekufondi ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastu puhul liikmesriigile adresseeritud muudes asjaomastes liidu soovitustes; v) haldussuutlikkuse ja juhtimisega seotud probleemid ning lihtsustamismeetmed; vi) integreeritud lähenemisviis demograafiliste probleemidega tegelemiseks, kui see on asjakohane; vii) varasematest kogemustest saadud õppetunnid; viii) makropiirkondade strateegiaid ja merepiirkondade strateegiaid, kui liikmesriigid ja piirkonnad sellistes strateegiates osalevad; ix) AMIFist, Sisejulgeolekufondist ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul asjakohase liidu õigustiku ja asjakohaste tegevuskavade rakendamisel tehtud edusammud ja ning erieesmärkide valiku põhjendus; x) Õiglase Ülemineku Fondist toetatavate programmide puhul õiglase ülemineku territoriaalsetes kavades kindlaks tehtud üleminekuprobleemid; AMIFist, Sisejulgeolekufondist või piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul ei kohaldata alapunkte i, ii ja viii. b) põhjendus valitud poliitikaeesmärkide, neile vastavate prioriteetide, erieesmärkide ja toetusvormide kohta; c) erieesmärgid iga prioriteedi kohta, välja arvatud tehniline abi; d) iga erieesmärgi puhul: i) seonduvate meetmete liigid ning nende meetmete eeldatav panus erieesmärkide saavutamisse ning makropiirkondade ja merepiirkondade strateegiatesse ning õiglase ülemineku territoriaalsetesse kavadesse, mida toetab Õiglase Ülemineku Fond, kui see on asjakohane; ii) väljundnäitajad ja tulemusnäitajad koos asjaomaste vahe-eesmärkide ja sihtväärtustega; iii) peamised sihtrühmad; iv) võrdõiguslikkuse, kaasatuse ja mittediskrimineerimise tagamise meetmed; v) konkreetsed sihtpiirkonnad, sealhulgas integreeritud territoriaalsete investeeringute, kogukonna juhitud kohaliku arengu või muude territoriaalse arengu vahendite kavandatav kasutamine; vi) piirkondadevahelised, piiriülesed ja riikidevahelised meetmed, mille puhul asuvad toetusesaajad vähemalt ühes muus liikmesriigis või väljapool liitu, kui see on asjakohane; vii) rahastamisvahendite kavandatav kasutamine; viii) sekkumise liigid ja programmile eraldatud vahendite esialgne jaotus sekkumise liikide kaupa; ix) Õiglase Ülemineku Fondi erieesmärgi puhul ERFist ja ESF+ist artikli 27 kohaselt ümber paigutatud summade põhjendus, samuti nende jaotus piirkonnakategooriate kaupa, mis kajastab õiglase ülemineku territoriaalsete kavade kohaselt kavandatud sekkumise liike; e) seoses iga prioriteediga artikli 36 lõike 4 kohaselt rakendatud tehnilise abi puhul: i) seonduvate meetmete liigid; ii) väljundnäitajad koos asjaomaste vahe-eesmärkide ja sihtväärtustega; iii) peamised sihtrühmad; iv) sekkumise liigid ja programmile eraldatud vahendite esialgne jaotus sekkumise liikide kaupa; f) tehnilise abi kavandatav kasutamine vastavalt artiklile 37, kui see on kohaldatav, ja asjakohased sekkumise liigid; g) rahastamiskava, mis sisaldab: i) tabelit, kus täpsustatakse kõik rahalised eraldised fondide ja, kui see on asjakohane, piirkonnakategooriate kaupa kogu programmitöö perioodiks ja aastate kaupa, sealhulgas kõik artikli 26 või 27 kohaselt ümber paigutatud summad; ii) ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist ja Õiglase Ülemineku Fondist toetatavate programmide puhul tabelit, kus täpsustatakse iga prioriteedi kõik rahalised eraldised fondide ja piirkonnakategooriate kaupa, kui see on asjakohane, samuti liikmesriigi osalus ja see, kas osalus koosneb avaliku sektori või erasektori vahenditest või mõlemast; iii) EMKVFist toetatavate programmide puhul tabelit, kus täpsustatakse iga erieesmärgi puhul kõigi fondi toetusena ja liikmesriigi osalusena saadud rahaliste eraldiste summa; iv) AMIFist, Sisejulgeolekufondist ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul tabelit, kus täpsustatakse erieesmärkide kaupa kõik rahalised eraldised, mis jagunevad meetme liigi alusel, samuti liikmesriigi osalus ja see, kas osalus koosneb avaliku sektori või erasektori vahenditest või mõlemast; h) meetmed, mida võetakse, et kaasata artikli 8 lõikes 1 osutatud asjaomased partnerid programmi ettevalmistamisse, ning nende partnerite roll programmi rakendamises, seires ja hindamises; i) iga artikli 15 ning III lisa ja IV lisa kohaselt kehtestatud ja valitud erieesmärgiga seotud eeltingimuse puhul hinnang selle kohta, kas eeltingimus on programmi esitamise kuupäeval täidetud; j) programmi teabevahetuse ja nähtavusega seotud kavandatav lähenemisviis, millega määratakse kindlaks selle eesmärgid, sihtrühmad, teabevahetuskanalid, sealhulgas sotsiaalmeedia kaudu teavitamine, kui see on asjakohane, kavandatud eelarve ning asjaomased seire- ja hindamisnäitajad; k) programmi haldavad asutused ja asutus või artikli 36 lõike 5 kohase tehnilise abi puhul, kui see on asjakohane, asutused, kes saavad komisjonilt makseid.

Käesoleva lõike punkti a alapunkte i, ii ja viii ei kohaldata programmide suhtes, mille puhul piirdutakse selle erieesmärgi toetamisega, mis on sätestatud ESF+ määruse artikli 4 lõike 1 punktis m. Käesoleva lõike punkti d ei kohaldata erieesmärgi suhtes, mis on sätestatud ESF+ määruse artikli 4 lõike 1 punktis m.

ERFile, Ühtekuuluvusfondile, ESF+ile, Õiglase Ülemineku Fondile ja EMKVFile esitatakse koos programmiga teavitamise eesmärgil ka kavandatud strateegiliselt oluliste tegevuste loetelu koos ajakavaga.

Kui kooskõlas punktiga k määratakse kindlaks mitu asutust, kes komisjonilt makseid saavad, peab liikmesriik esitama ka hüvitatavate summade jaotuse nende asutuste vahel.

4. Erandina lõike 3 punktidest b–e esitatakse iga sellise programmi erieesmärgi kohta, mida toetatakse AMIFist, Sisejulgeolekufondist ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastust, järgmised andmed: a) esialgse olukorra, probleemide ja fondist toetatavate meetmete kirjeldus; b) rakendusmeetmed; c) meetmete esialgne loetelu ja nende eeldatav panus erieesmärkide saavutamisse; d) vajaduse korral AMIFi määruse artiklites 19 ja 20 osutatud tegevustoetuse, konkreetsete meetmete, erakorralise toetuse ja meetmetega seotud põhjendused; e) väljund- ja tulemusnäitajad koos asjaomaste vahe-eesmärkide ja sihtväärtustega; f) programmile eraldatud vahendite esialgne jaotus sekkumise liikide kaupa.

5. Sekkumiste liigitamisel lähtutakse I lisas sätestatud nomenklatuurist. EMKVFist, AMIFist, Sisejulgeolekufondist ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul lähtutakse sekkumiste liigitamisel fondispetsiifilistes määrustes sätestatud nomenklatuurist.

6. ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi ja Õiglase Ülemineku Fondi programmide puhul kantakse lõike 3 punkti g alapunktis ii osutatud tabelisse üksnes aastate 2021–2027 summad, sealhulgas kohandatav summa.

7. Liikmesriik teavitab komisjoni lõike 3 esimese lõigu punktis k osutatud teabe muudatustest, taotlemata seejuures programmi muutmist.

8. Õiglase Ülemineku Fondist toetatavate programmide puhul esitavad liikmesriigid komisjonile õiglase ülemineku territoriaalsed kavad programmi või programmide osana või muutmise taotluse osana.

Artikkel 23

Programmide heakskiitmine

1. Komisjon hindab programmi, selle vastavust käesolevale määrusele ja fondispetsiifilistele määrustele ning ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja EMKVFi puhul kooskõla asjaomase partnerluslepinguga. Oma hinnangu koostamisel võtab komisjon eelkõige arvesse asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi, lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas kindlaks tehtud asjaomaseid probleeme ja Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtteid ning nende käsitlemise viisi.

2. Komisjon võib esitada oma tähelepanekud kolme kuu jooksul alates kuupäevast, mil liikmesriik programmi esitas.

3. Liikmesriik vaatab programmi läbi, võttes komisjoni tähelepanekud arvesse.

4. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu otsuse, mis käsitleb programmi heakskiitmist, hiljemalt viis kuud pärast seda, kui liikmesriik on programmi esimest korda esitanud.

Artikkel 24

Programmide muutmine

1. Liikmesriik võib esitada programmi muutmise põhjendatud taotluse koos muudetud programmiga, kus sätestatakse kõnealuse muudatuse eeldatav mõju eesmärkide saavutamisele.

2. Komisjon hindab muudatust ja selle vastavust käesolevale määrusele ja fondispetsiifilistele määrustele, sealhulgas riigi tasandi nõuetele ning võib esitada tähelepanekuid kahe kuu jooksul alates muudetud programmi esitamise kuupäevast.

3. Liikmesriik vaatab muudetud programmi läbi, võttes arvesse komisjoni tähelepanekuid.

4. Komisjon võtab vastu otsuse, millega kiidetakse programmi muutmine heaks, hiljemalt neli kuud pärast seda, kui liikmesriik esitas muudetud programmi.

5. ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist ja Õiglase Ülemineku Fondist toetatavate programmide puhul võib liikmesriik programmitöö perioodi vältel sama fondi sama programmi muu prioriteedi alla ümber paigutada summa, mis moodustab kuni 8 % esialgsest eraldisest ja kuni 4 % programmi eelarvest. ERFist, ESF+ist ja Õiglase Ülemineku Fondist toetatavate programmide puhul saab ümber paigutada üksnes sama piirkonnakategooria eraldisi.

EMKVFist toetatavate programmide puhul võib liikmesriik programmitöö perioodi jooksul ümber paigutada kuni 8 % ühe erieesmärgi esialgsest eraldisest mõne teise erieesmärgi alla, hõlmates ka artikli 36 lõike 4 kohaselt rakendatud tehnilist abi.

AMIFist, Sisejulgeolekufondist ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul võib liikmesriik programmitöö perioodi jooksul eri liiki meetmete vahel ümber paigutada eraldisi sama prioriteedi raames ning lisaks kuni 15 % ühe prioriteedi esialgsest eraldisest sama fondi mõne teise prioriteedi alla.

Sellised ümberpaigutused ei mõjuta varasemaid aastaid. Ümberpaigutusi ja muudatusi ei loeta märkimisväärseks ja nende tegemiseks ei ole vaja komisjoni otsust programmi muutmise heakskiitmise kohta. Need peavad siiski vastama kõigile regulatiivsetele nõuetele ja seirekomisjon peab need eelnevalt heaks kiitma vastavalt artikli 40 lõike 2 punktile d. Liikmesriik esitab komisjonile asjakohasel juhul artikli 22 lõike 3 punkti g alapunktis ii, iii või iv osutatud muudetud tabeli koos kõigi programmi muudatustega.

6. Komisjoni heakskiit ei ole vajalik pelgalt tehniliste või redaktsiooniliste paranduste puhul, mis ei mõjuta programmi rakendamist. Liikmesriik teavitab komisjoni sellistest parandustest.

7. EMKVFist toetatavate programmide puhul ei ole komisjoni heakskiitu vaja programmide muudatusteks, mis on seotud näitajate kasutuselevõtuga.

Artikkel 25

ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi ja Õiglase Ülemineku Fondi ühine toetus

1. ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist ja Õiglase Ülemineku Fondist võib ühiselt toetada tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi programme.

2. ERFist ja ESF+ist võib täiendavalt rahastada tegevust või selle osa, mille kulud vastavad teise fondi suhtes kehtivate rahastamiskõlblikkuse normide kohaselt sellest teisest fondist toetuse saamise tingimustele, kui need kulud on vajalikud tegevuse elluviimiseks; seejuures tuleb kinni pidada kõnealustest fondidest rahastamise 15 % ülempiirist, mis kehtib programmi iga prioriteedi puhul. Seda võimalust ei kohaldata ERFi ja ESF+ vahendite suhtes, mis paigutatakse ümber Õiglase Ülemineku Fondi vastavalt artiklile 27.

Artikkel 26

Vahendite ümberpaigutamine

1. Liikmesriigid võivad partnerluslepingus või programmi muutmise taotluses, kui programmi seirekomisjon on selle artikli 40 lõike 2 punkti d kohaselt heaks kiitnud, taotleda iga fondi esialgse riikliku eraldise kuni 5 % ulatuses ümberpaigutamist mis tahes muusse eelarve otsese või kaudse täitmise alla kuuluvasse rahastamisvahendisse, kui selline võimalus on sätestatud sellise rahastamisvahendi alusaktis.

Käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud ümberpaigutamiste ja artikli 14 lõike 1 esimese lõigu kohaste maksete summa ei tohi ületada 5 % iga fondi esialgsest riiklikust eraldisest.

Liikmesriigid võivad partnerluslepingus või programmi muutmise taotluses taotleda ka iga fondi esialgse riikliku eraldise kuni 5 % ulatuses ümberpaigutamist muusse fondi või muudesse fondidesse, välja arvatud neljandas lõigus sätestatud ümberpaigutamiste puhul.

Liikmesriigid võivad partnerluslepingus või programmi muutmise taotluses taotleda ka fondi esialgse riikliku eraldise kuni 20 % ulatuses täiendavat ümberpaigutamist ERFi, ESF+ või Ühtekuuluvusfondi vahel liikmesriigi koguvahendite ulatuses tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames. Liikmesriigid, kelle keskmine töötuse kogumäär oli perioodil 2017–2019 alla 3 %, võivad taotleda sellist täiendavat ümberpaigutamist kuni 25 % ulatuses oma esialgsest riiklikust eraldisest.

2. Ümberpaigutatud vahendeid rakendatakse vastavalt selle fondi või rahastamisvahendi normidele, kuhu need ümber paigutatakse, ning eelarve otsese või kaudse täitmisega rakendatavatesse rahastamisvahenditesse kantavate vahendite puhul sama liikmesriigi toetuseks.

3. Programmi muutmise taotlustes nähakse igaks aastaks ette ümberpaigutatav kogusumma fondide ja piirkonnakategooriate kaupa, kui see on asjakohane, need on igakülgselt põhjendatud, pidades silmas vastastikust täiendavust ja saavutatavat mõju, ning koos nendega esitatakse muudetud programm või programmid vastavalt artiklile 24.

4. Pärast konsulteerimist asjaomase liikmesriigiga esitab komisjon vastuväited ümberpaigutamise taotluse kohta asjaomases programmi muudatuses, kui selline ümberpaigutamine kahjustaks selle programmi eesmärkide saavutamist, kust kõnealused vahendid ümber paigutatakse.

Komisjon esitab taotluse suhtes vastuväite ka juhul, kui ta leiab, et liikmesriik ei ole ümberpaigutamist piisavalt põhjendanud saavutatavate tulemuste või panuse osas, mis tuleb anda toetust saava fondi või vahendi eesmärkidesse eelarve otsesel või kaudsel täitmisel.

5. Kui ümberpaigutamise taotlus käsitleb programmi muutmist, võib ümber paigutada üksnes tulevaste kalendriaastate vahendeid.

6. Õiglase Ülemineku Fondi vahendeid, sealhulgas ERFist ja ESF+ist artikli 27 kohaselt ümber paigutatud vahendeid ei saa käesoleva artikli lõigete 1–5 kohaselt teistesse fondidesse või rahastamisvahenditesse ümber paigutada.

Õiglase Ülemineku Fondi ei tehta lõigete 1–5 kohaseid ümberpaigutusi.

7. Kui komisjon ei ole võtnud juriidilist kohustust eelarve otsesel või kaudsel täitmisel vahendite puhul, mis on ümber paigutatud vastavalt lõikele 1, võib vastavad kulukohustustega sidumata vahendid tagasi paigutada fondi, millest need algselt ümber paigutati ja ühele või mitmele programmile eraldati.

Selleks esitab liikmesriik kooskõlas artikli 24 lõikega 1 taotluse programmi muutmiseks hiljemalt neli kuud enne finantsmääruse artikli 114 lõike 2 esimeses lõigus sätestatud kulukohustuste tähtaega.

8. Vahendeid, mis paigutati tagasi fondi, millest need algselt ümber paigutati ja ühele või mitmele programmile eraldati, rakendatakse kooskõlas käesolevas määruses ja fondispetsiifilistes määrustes sätestatud normidega alates programmi muutmise taotluse esitamise kuupäevast.

9. Nende vahendite puhul, mis käesoleva artikli lõike 7 kohaselt paigutati tagasi fondi, millest need algselt ümber paigutati ja programmile eraldati, algab artikli 105 lõikes 1 määratletud kulukohustustest vabastamise tähtaeg aastal, mil vastavad eelarvelised kulukohustused võetakse.

Artikkel 27

ERFi ja ESF+ vahendite ümberpaigutamine Õiglase Ülemineku Fondi

1. Liikmesriigid võivad soovi korral taotleda, et Õiglase Ülemineku Fondile tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames kooskõlas Õiglase Ülemineku Fondi määruse artikliga 3 kättesaadavate vahendite summat täiendatakse ERFist, ESF+ist või nende kombinatsioonist saadavate vahenditega nende piirkondade kategooriast, kus asjaomane territoorium asub. Õiglase Ülemineku Fondi ümber paigutatavate ERFi ja ESF+ vahendite kogusumma võib olla kõige rohkem kolm korda nii suur kui Õiglase Ülemineku Fondist tehtud eraldis, millele on osutatud artikli 110 lõike 1 punktis g. ERFist või ESF+ist ümber paigutatud vahendid ei tohi ületada 15 % asjaomasele liikmesriigile vastavalt ERFist ja ESF+ist tehtud eraldisest. Liikmesriigid esitavad kõnealustes taotlustes igaks aastaks ümber paigutatud kogusumma piirkonnakategooriate kaupa.

2. Vastavad ümberpaigutused ERFist ja ESF+ vahenditest Õiglase Ülemineku Fondist toetatava(te)sse prioriteeti(desse) kajastavad sekkumise liike kooskõlas programmis esitatud teabega vastavalt artikli 22 lõike 3 punkti d alapunktile ix. Sellised ümberpaigutused loetakse lõplikeks.

3. Õiglase Ülemineku Fondi vahendeid, sealhulgas ERFist ja ESF+ist ümber paigutatud vahendeid, rakendatakse kooskõlas käesolevas määruses ja Õiglase Ülemineku Fondi määruses sätestatud normidega. ERFi ja Ühtekuuluvusfondi määruses ning ESF+ määruses sätestatud norme ei kohaldata ERFi ja ESF+ vahendite suhtes, mis on lõike 1 kohaselt ümber paigutatud.

II PEATÜKK

Territoriaalne areng

Artikkel 28

Integreeritud territoriaalne areng

Kui liikmesriik toetab integreeritud territoriaalset arengut, teeb ta seda territoriaalse ja kohaliku arengu strateegiate kaudu järgmisel viisil:

a) integreeritud territoriaalsed investeeringud;

b) kogukonna juhitud kohalik areng või

c) muu territoriaalne vahend liikmesriigi väljatöötatud algatuste toetamiseks.

Territoriaalse või kohaliku arengu strateegiate rakendamisel rohkem kui ühe fondi raames tagab liikmesriik asjaomaste fondide vahelise sidususe ja koordineerimise.

Artikkel 29

Territoriaalsed strateegiad

1. Territoriaalsed strateegiad, mida rakendatakse vastavalt artikli 28 punktile a või c, sisaldavad järgmist teavet: a) strateegiaga hõlmatud geograafiline piirkond; b) analüüs, mis käsitleb piirkonna arenguvajadusi ja -potentsiaali, kaasa arvatud majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid seoseid; c) piirkonna kindlakstehtud arenguvajaduste ja -potentsiaaliga tegelemiseks rakendatava integreeritud lähenemisviisi kirjeldus; d) kirjeldus, mis käsitleb artikli 8 kohast partnerite kaasamist strateegia ettevalmistamisse ja rakendamisse.

Strateegiad võivad samuti sisaldada toetatavate tegevuste loetelu.

2. Territoriaalsete strateegiate eest vastutavad asjaomased territoriaalsed asutused või organid. Territoriaalsete strateegiate tarbeks võib kasutada hõlmatud alasid käsitlevaid olemasolevaid strateegilisi dokumente.

3. Kui territoriaalsele strateegiale ei ole lisatud toetatavate tegevuste loetelu, valivad tegevused välja või osalevad tegevuste valimises asjaomased territoriaalsed asutused või organid.

4. Territoriaalsete strateegiate ettevalmistamisel teevad lõikes 2 osutatud asutused või organid koostööd asjaomaste korraldusasutustega, et määrata kindlaks asjaomasest programmist toetatavate tegevuste ulatus.

Valitud tegevused peavad olema kooskõlas territoriaalse strateegiaga.

5. Kui territoriaalne asutus või organ täidab muid korraldusasutuse vastutusalasse kuuluvaid ülesandeid peale tegevuste valimise, määrab korraldusasutus kõnealuse asutuse vahendusasutuseks.

6. Territoriaalsete strateegiate ettevalmistamiseks ja kavandamiseks võib anda toetust.

Artikkel 30

Integreeritud territoriaalsed investeeringud

Kui artiklis 29 osutatud territoriaalne strateegia hõlmab investeeringuid, mida toetatakse ühest või mitmest fondist, mitmest programmist või sama programmi mitme prioriteedi kaudu, võib asjaomased meetmed ellu viia integreeritud territoriaalsete investeeringutena.

Artikkel 31

Kogukonna juhitud kohalik areng

1. Kui liikmesriik peab seda artikli 28 alusel asjakohaseks, toetatakse ERFist, ESF+ist, Õiglase Ülemineku Fondist ja EMKVFist kogukonna juhitud kohalikku arengut.

2. Liikmesriik tagab, et kogukonna juhitud kohalik areng vastab järgmistele tingimustele: a) see on suunatud allpiirkondadele; b) seda juhivad kohalikud tegevusrühmad, kuhu kuuluvad avaliku ja erasektori kohalike sotsiaal-majanduslike huvide esindajad ning mille otsustusprotsessi ei kontrolli vaid üks huvirühm; c) seda viiakse ellu strateegiatega artikli 32 kohaselt; d) selle raames toetatakse võrgustike loomist, juurdepääsetavust, kohalikul tasandil uuenduste rakendamist ja asjakohasel juhul koostööd muude piirkondlike osalejatega.

3. Kui lõike 2 punktis c osutatud strateegiaid saab toetada mitmest fondist, korraldavad asjakohased korraldusasutused selliste strateegiate valimiseks ühise valikuvooru ning moodustavad ühiskomitee, et kõik asjaomased fondid saaksid jälgida kõnealuste strateegiate rakendamist. Asjakohased korraldusasutused võivad valida ühe asjaomase fondi, millest toetatakse kõnealuste strateegiatega seotud kõikide selliste ettevalmistamis-, juhtimis- ja elavdamiskulude katmist, millele on osutatud artikli 34 lõike 1 punktides a ja c.

4. Kui sellise strateegia rakendamine hõlmab mitmest fondist pärinevat toetust, võivad asjakohased korraldusasutused välja valida ühe asjaomase fondi ja määrata selle juhtfondiks.

5. Järgides strateegia toetamisega seotud iga fondi ulatust ja rahastamiskõlblikkuse norme, kohaldatakse selle strateegia suhtes juhtfondi norme. Muude fondide asutused tuginevad juhtfondi pädeva asutuse tehtud otsustele ja juhtimiskontrollidele.

6. Juhtfondi haldav asutus edastab muude fondide haldajatele teavet, mis on vajalik seire teostamiseks ja maksete tegemiseks vastavalt fondispetsiifilises määruses sätestatud normidele.

Artikkel 32

Kogukonna juhitud kohaliku arengu strateegiad

1. Asjaomased korraldusasutused tagavad, et kõigis artikli 31 lõike 2 punktis c osutatud strateegiates sätestatakse järgmised elemendid: a) kõnealuse strateegiaga hõlmatud geograafiline piirkond ja elanikkond; b) kogukonna kaasamise protsess kõnealuse strateegia arendamisse; c) piirkonna arenguvajaduste ja -potentsiaali analüüs; d) kõnealuse strateegia eesmärgid, sealhulgas tulemuste mõõdetavad sihtväärtused, ning nendega seoses kavandatavad meetmed; e) juhtimise, seire ja hindamise kord, millega näidatakse kohaliku tegevusrühma suutlikkust kõnealust strateegiat rakendada; f) rahastamiskava, sealhulgas kõigi asjaomaste fondide ja asjakohasel juhul ka EAFRD ning asjaomaste programmide kavandatud eraldised.

See võib hõlmata ka igast asjakohasest fondist rahastatavate meetmete ja tegevuste liike.

2. Asjaomased korraldusasutused määravad kindlaks kõnealuste strateegiate valikukriteeriumid, moodustavad strateegiate valimisega tegeleva komitee ja kiidavad heaks selle komitee poolt valitud strateegiad.

3. Asjaomased korraldusasutused korraldavad strateegiate esimese valikuvooru ja tagavad, et valitud kohalikud tegevusrühmad suudavad täita neile artikli 33 lõikega 3 ette nähtud ülesanded 12 kuu jooksul alates programmi heakskiitmise otsuse kuupäevast või mitmest fondist toetatavate strateegiate puhul 12 kuu jooksul alates viimase asjaomase programmi heakskiitmise otsuse kuupäevast.

4. Strateegia heakskiitmise otsuses sätestatakse iga asjaomase fondi ja programmi eraldis ning programmi või programmide raames täidetavate juhtimis- ja kontrolliülesannetega seotud vastutusalad.

Artikkel 33

Kohalikud tegevusrühmad

1. Kohalikud tegevusrühmad kavandavad ja rakendavad artikli 31 lõike 2 punktis c osutatud strateegiaid.

2. Korraldusasutused tagavad, et kohalikud tegevusrühmad on kaasavad ja et nad valivad rühmast ühe partneri haldus- ja finantsjuhiks või moodustavad seadusjärgselt asutatud ühisstruktuuri.

3. Järgmisi ülesandeid täidavad üksnes kohalikud tegevusrühmad: a) kohalike osalejate suutlikkuse suurendamine tegevuste väljatöötamisel ja rakendamisel; b) mittediskrimineeriva ja läbipaistva valikumenetluse ning -kriteeriumide koostamine, millega välditakse huvide konflikte ja tagatakse, et valikuga seotud otsuseid ei kontrolli vaid üks huvirühm; c) konkursikutsete ettevalmistamine ja avaldamine; d) tegevuste valimine ja toetuse summa kindlaksmääramine ning taotluste edastamine rahastamiskõlblikkuse lõpliku kontrolli eest vastutavale asutusele enne toetuse heakskiitmist; e) strateegia eesmärkide saavutamisel tehtavate edusammude seire; f) strateegia rakendamise hindamine.

4. Kui kohalikud tegevusrühmad täidavad ülesandeid, mida ei ole käsitletud lõikes 3 ja mis kuuluvad korraldusasutuse või, kui juhtfondiks on valitud EAFRD, makseasutuse vastutusalasse, käsitab korraldusasutus kohalikke tegevusrühmasid vahendusasutustena vastavalt fondispetsiifilistele normidele.

5. Kohalik tegevusrühm võib olla toetusesaaja ning viia ellu tegevusi kooskõlas strateegiaga, eeldusel et ta tagab ülesannete lahususe põhimõtte austamise.

Artikkel 34

Fondide toetus kogukonna juhitud kohalikule arengule

1. Liikmesriik tagab, et fondidest saadav toetus kogukonna juhitud kohalikule arengule hõlmab järgmist: a) suutlikkuse suurendamise meetmed ja ettevalmistavad meetmed, mis toetavad strateegia kavandamist ja tulevast rakendamist; b) strateegia raames valitud tegevuste, sealhulgas koostöö rakendamine ja ettevalmistamine; c) strateegia ja selle rakendamise juhtimine, seire ja hindamine, sealhulgas sidusrühmadevahelise teabevahetuse hõlbustamine.

2. Lõike 1 punktis a osutatud toetus on kättesaadav sõltumata sellest, kas strateegia edaspidi rahastamiseks välja valitakse.

Lõike 1 punktis c osutatud toetus ei või ületada 25 % strateegiale eraldatud avaliku sektori osaluse kogusummast.

III PEATÜKK

Tehniline abi

Artikkel 35

Komisjoni algatusel antav tehniline abi

1. Komisjoni algatusel võib fondidest toetada ettevalmistus-, seire-, kontrolli-, auditi-, hindamis- ja teabevahetusmeetmeid, hõlmates ka liidu poliitiliste prioriteetide tutvustamist, ning nähtavust suurendavaid ja kõiki haldus- ja tehnilise abiga seotud meetmeid, mis on vajalikud käesoleva määruse rakendamiseks, tegutsedes kohasel juhul koos kolmandate riikidega.

2. Lõikes 1 osutatud meetmed võivad hõlmata eelkõige järgmist: a) abi projekti ettevalmistamisel ja hindamisel; b) toetus institutsiooniliseks tugevdamiseks ja haldussuutlikkuse suurendamiseks fondide tulemusliku haldamise eesmärgil; c) uuringud, mis on seotud komisjoni aruandlusega fondide kohta ja ühtekuuluvusaruandega; d) fondide analüüsi, halduse, seire, teabevahetuse ja rakendamisega seotud meetmed ning kontrollisüsteemide ja tehnilise ja haldusabi rakendamisega seotud meetmed; e) hindamised, ekspertide aruanded, statistika ja uuringud, sealhulgas fondide praegust ja tulevast tegevust käsitlevad üldist laadi uuringud; f) meetmed, mis hõlmavad teabe levitamist, vajaduse korral võrgustike loomise toetamist, teavitamistegevust, pöörates erilist tähelepanu fondidest antava toetuse tulemustele ja lisaväärtusele, teadlikkuse suurendamist ja koostöö edendamist ning kogemuste vahetamist, sealhulgas kolmandate riikidega; g) juhtimiseks, seireks, auditeerimiseks, kontrollimiseks ja hindamiseks kasutatavate arvutisüsteemide paigaldamine, kasutamine ning omavahel ühendamine; h) meetmed, mis hõlmavad hindamismeetodite täiendamist ja teabevahetust hindamistavade valdkonnas; i) auditeerimisega seotud meetmed; j) riikliku ja piirkondliku suutlikkuse tugevdamine seoses investeeringute kavandamise, rahastamisvajaduste, ettevalmistustööde, rahastamisvahendite kavandamise ja rakendamise, ühiste tegevuskavade ning suurprojektidega; k) heade tavade levitamine, et aidata liikmesriikidel suurendada artikli 8 lõikes 1 osutatud asjaomaste partnerite ja nende katusorganisatsioonide suutlikkust.

3. Komisjon eraldab komisjoni algatusel antava tehnilise abi vahenditest vähemalt 15 % selleks, et tagada üldsuse tõhusam teavitamine ja tugevam koostoime komisjoni algatusel tehtava teavitustegevuse vahel, laiendades tulemustealast teadmusbaasi, eeskätt tulemuslikuma andmete kogumise ja levitamise, hindamise ja aruandluse kaudu, ning rõhutades eriti fondide panust kodanike elu parandamisse, suurendades fondide panuse nähtavust ja teadlikkust sellise toetuse tulemustest ja lisaväärtusest. Kohasel juhul jätkatakse pärast programmide lõpetamist niisuguste teabe-, teavitamis- ja nähtavusmeetmete võtmist, mis puudutavad fondidest antava toetuse tulemusi ja lisaväärtust, pöörates erilist tähelepanu tegevustele. Nende meetmetega panustatakse samuti liidu poliitiliste prioriteetide edastamisse institutsioonilistes sõnumites niivõrd, kuivõrd need on seotud käesoleva määruse üldeesmärkidega.

4. Lõikes 1 osutatud meetmed võivad hõlmata eelnevaid ja järgnevaid programmitöö perioode.

5. Komisjon määrab oma kavad kindlaks, kui fondide panus on ette nähtud vastavalt finantsmääruse artiklile 110.

6. Sõltuvalt eesmärgist võidakse käesolevas artiklis osutatud meetmeid rahastada kas tegevus- või halduskuludena.

7. Kooskõlas finantsmääruse artikli 193 lõike 2 teise lõigu punktiga a võib rahastamisotsuses täpsustatud igakülgselt põhjendatud juhtudel ja piiratud ajavahemiku jooksul käesoleva määruse alusel komisjoni algatusel toetatavaid tehnilise abi meetmeid ja nende aluseks olevaid kulusid käsitada rahastamiskõlblikena alates 1. jaanuarist 2021, isegi kui neid tegevusi rakendati ja kulud tekkisid enne toetustaotluse esitamist.

Artikkel 36

Liikmesriikide tehniline abi

1. Liikmesriigi algatusel võib fondidest toetada meetmeid, mis võivad olla seotud eelnevate ja järgnevate programmitöö perioodidega ning mis on vajalikud kõnealuste fondide tulemuslikuks haldamiseks ja kasutamiseks, sealhulgas artikli 8 lõikes 1 osutatud partnerite suutlikkuse suurendamiseks ning teiste seas niisuguste ülesannete täitmise rahastamiseks nagu ettevalmistus, koolitus, juhtimine, seire, hindamine, nähtavus ja teavitamine.

Käesoleva artikli ja artikli 37 kohaseks tehniliseks abiks eraldatud summasid ei võeta valdkondliku keskendamise puhul fondispetsiifiliste normide kohaselt arvesse.

2. Iga fond võib toetada tehnilise abi meetmeid, mis on rahastamiskõlblikud mõne muu fondi raames.

3. Liidu osalus tehnilises abis antakse liikmesriigis artikli 51 punkti b või punkti e kohaselt.

Liikmesriik märgib partnerluslepingus kooskõlas II lisaga oma valiku, millisel kujul ta soovib tehnilise abi jaoks liidu osaluse saada. Seda valikut kohaldatakse asjaomases liikmesriigis kõikide programmide puhul kogu programmitöö perioodi jooksul ning seda ei saa hiljem muuta.

AMIFist, Sisejulgeolekufondist ja piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide ning Interregi programmide puhul antakse liidu rahaline osalus tehnilises abis üksnes artikli 51 punkti e kohaselt.

4. Kui liidu osalust liikmesriigis antavas tehnilises abis hüvitatakse artikli 51 punkti b kohaselt, kohaldatakse järgmist: a) tehnilist abi antakse ühe fondiga seotud prioriteedina ühes või mitmes programmis või eriprogrammina või nende kombinatsioonina; b) fondidest tehniliseks abiks eraldatud summa puhul kehtivad järgmised piirangud: i) tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi kohane ERFist antav toetus: 3,5 %; ii) Ühtekuuluvusfondist antav toetus: 2,5 %; iii) ESF+ist antav toetus: 4 %; ESF+ määruse artikli 4 lõike 1 punkti m kohased programmid: 5 %; iv) Õiglase Ülemineku Fondist antav toetus: 4 %; v) ERFist, ESF+ist ja Ühtekuuluvusfondist antav toetus, mille puhul ei ole liikmesriigile seoses tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgiga eraldatav kogusumma suurem kui 1 miljard eurot: 6 %; vi) EMKVFist antav toetus: 6 %; vii) tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi alla kuuluvate programmide puhul, mis hõlmavad ainult äärepoolseimaid piirkondi, suurendatakse protsendimäära ühe protsendipunkti võrra.

5. Kui liidu osalust tehnilises abis hüvitatakse artikli 51 punkti e kohaselt, kohaldatakse järgmist: a) fondidest tehniliseks abiks eraldatud summat käsitatakse osana rahalistest eraldistest programmi iga prioriteedi jaoks kooskõlas artikli 22 lõike 3 punkti g alapunktiga ii ja EMKVFi puhul iga erieesmärgi jaoks kooskõlas nimetatud lõike punkti g alapunktiga iii; tegemist ei ole eraldi prioriteedi või eriprogrammiga, välja arvatud AMIFist, Sisejulgeolekufondist või piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetatavate programmide puhul, kus see on omaette erieesmärk; b) hüvitamine toimub, kohaldades punktides i–vii sätestatud protsendimäärasid igas maksetaotluses sisalduvate rahastamiskõlblike kulude suhtes kooskõlas artikli 91 lõike 3 punktiga a või c, nagu on asjakohane, sellest fondist, kuhu rahastamiskõlblikud kulud hüvitatakse, ühele või mitmele asutusele, mis saavad komisjonilt makseid kooskõlas artikli 22 lõike 3 punktiga k; i) tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi kohane ERFist antav toetus: 3,5 %; ii) Ühtekuuluvusfondist antav toetus: 2,5 %; iii) ESF+ist antav toetus: 4 %; ESF+ määrus