02011R0543 — ET — 26.03.2019 — 026.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 543/2011,

7. juuni 2011,

millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga







I

JAOTIS

SISSEJUHTAVAD SÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisala ja kasutatavad mõisted

1. Käesolevas määruses kehtestatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 rakenduseeskirjad puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori kohta.

Käesoleva määruse II ja III jaotist kohaldatakse siiski üksnes määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 1 lõike 1 punktis i osutatud toodete suhtes ja selliste toodete suhtes, mis on ette nähtud üksnes töötlemiseks.

2. Määruses (EÜ) nr 1234/2007 kasutatud mõistetel on käesolevas määruses sama tähendus, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.

▼M29 —————

▼B







II

JAOTIS

TOODETE KLASSIFITSEERIMINE







I

PEATÜKK

Üldsätted

Artikkel 3

Turustamisstandardid; toodete valdajad

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõike 1 nõuded on üldine turustamisstandard. Üldise turustamisstandardi üksikasjad on sätestatud käesoleva määruse I lisa A osas.

Puu- ja köögiviljad, mis ei ole hõlmatud konkreetse turustamisstandardiga, vastavad üldisele turustamisstandardile. Kui toodete valdaja suudab tõendada, et tooted vastavad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni vastuvõetud kõigile kohaldatavatele standarditele, loetakse asjaomaseid tooteid üldisele turustamisstandardile vastavaks.

2. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113 lõike 1 punktis b osutatud konkreetsed turustamisstandardid on sätestatud käesoleva määruse I lisa B osas järgmiste toodete suhtes:

a) õunad,

b) tsitrusviljad,

c) kiivid,

d) salat, kähar endiivia ja eskariool,

e) virsikud ja nektariinid,

f) pirnid,

g) maasikad,

h) paprikad,

i) lauaviinamarjad,

j) tomatid.

3. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõike 3 kohaldamisel on toodete valdaja iga füüsiline või juriidiline isik, kelle tegelikus valduses on asjaomased tooted.

Artikkel 4

Erandid ja vabastused turustamisstandardite kohaldamisel

1. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 ei nõuta turustamisstandarditele vastavust järgmiste toodete puhul:

a) eeldusel, et toodetele on selgelt märgitud sõnad „töötlemiseks ettenähtud“ või „loomatoiduks“ või muu samaväärne väljend, tooted, mis on

i) ettenähtud tööstuslikuks töötlemiseks või

ii) ettenähtud loomatoiduks või muul otstarbel kui toiduna kasutamiseks;

b) tooted, mille tootja annab oma põllumajandusettevõttest tarbijale isiklikuks kasutamiseks;

▼M18

c) tunnustatud konkreetses piirkonnas, mille kohta komisjon on liikmesriigi taotluse põhjal määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 195 lõikes 2 osutatud korras vastu võtnud otsuse ja mida müüakse selle piirkonna, või erandkorras ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel asjaomase liikmesriigi jaekaubanduses üldtuntud traditsiooniliste tarbimistavade alusel kohalikuks tarbimiseks;

▼B

d) tooted, mida on kärbitud või tükeldatud, mis on „tarbimisvalmis“ või „sobivad toiduvalmistamiseks“.

e) määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa IX osa artikli 1 lõike 1 punkti i kohaselt puu- ja köögiviljadena klassifitseeritud taimede seemnete idandamisel saadud söödavate võrsetena turustatavad tooted.

2. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 ei nõuta konkreetses tootmispiirkonnas vastavust turustamisstandarditele järgmiste toodete puhul:

a) tooted, mida kasvataja müüb või tarnib ettevalmistus- ja pakkimiskohtadesse või ladudesse või mis tema põllumajandusettevõttest sinna veetakse; ning

b) tooted, mis veetakse ladudest ettevalmistus- ja pakkimiskohtadesse.

3. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 võivad liikmesriigid teha erandeid konkreetsete turustamisstandardite kohaldamisest selliste toodete suhtes, mis esitatakse jaemüügiks tarbijale isikliku kasutamise otstarbel ja millele on märgitud sõnad „toode ettenähtud töötlemiseks“ või muu samaväärne väljend ning mis on ette nähtud muuks töötlemiseks kui käesoleva artikli lõike 1 punkti a alapunktis i osutatud töötlemine.

4. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 võivad liikmesriigid teha erandeid turustamisstandardite kohaldamisest selliste toodete suhtes, mida tootja müüb lõpptarbijale isiklikuks kasutamiseks turgudel, mis on ette nähtud ainult liikmesriigi poolt määratletud tootmispiirkonna tootjatele.

5. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 seoses konkreetsete turustamisstandarditega võib puu- ja köögiviljal, mis ei kuulu ekstraklassi, esineda lähetamisjärgsetel etappidel vähest värskuse ja turdumuse vähenemist ning nende valmimisastmest või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

6. Erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 113a lõikest 3 ei nõuta vastavust üldisele turustamisstandardile järgmiste toodete puhul:

a) CN-koodi 0709 59 alla kuuluvad metsaseened,

b) CN-koodi 0709 90 40 alla kuuluvad kapparid,

c) CN-koodi 0802 11 10 alla kuuluvad mõrumandlid,

d) CN-koodi 0802 12 alla kuuluvad kooritud mandlid,

e) CN-koodi 0802 22 alla kuuluvad kooritud sarapuupähklid,

f) CN-koodi 0802 32 alla kuuluvad kooritud kreeka pähklid,

g) CN-koodi 0802 90 50 alla kuuluvad piiniapähklid

h) CN-koodi 0802 50 00 alla kuuluvad pistaatsiad,

i) CN-koodi 0802 60 00 alla kuuluvad makadaamiapähklid,

j) CN-koodi 0802 90 20 alla kuuluvad pekanipähklid,

k) CN-koodi 0802 90 85 alla kuuluvad muud pähklid,

l) CN-koodi 0803 00 90 alla kuuluvad kuivatatud jahubanaanid,

m) CN-koodi 0805 alla kuuluvad kuivatatud tsitrusviljad,

n) CN-koodi 0813 50 31 alla kuuluvad troopiliste pähklite segud,

o) CN-koodi 0813 50 39 alla kuuluvad muude pähklite segud,

p) CN-koodi 0910 20 alla kuuluv safran.

7. Liikmesriigi pädevale asutusele esitatakse tõendid selle kohta, et lõike 1 punktis a ja lõikes 2 osutatud tooted vastavad sätestatud tingimustele, eriti kavatsetava kasutuse osas.

Artikkel 5

Teabe üksikasjad

1. Käesoleva peatüki kohaselt nõutavad teabe üksikasjad peavad olema esitatud loetavalt ja nähtavalt pakendi ühel küljel, kas trükitud otse pakendile või pakendi lahutamatu osa moodustavale märgisele või kinnitatud pakendi külge.

2. Lahtiselt veetavate ja otse transpordivahendile laaditud kaupade puhul kantakse lõikes 1 osutatud teabe üksikasjad kaupade saatelehele või saatelehele, mis on transpordivahendis asetatud nähtavasse kohta.

3. Sidevahendi abil sõlmitud lepingute puhul, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/7/EÜ ( 1 ) artikli 2 lõikes 1, nõutakse turustamisstandarditele vastavuse tagamiseks, et kõnealused teabe üksikasjad on kättesaadavad enne ostu sooritamist.

4. Arvetel ja saatedokumentidel, välja arvatud tarbijatele ettenähtud kviitungid, on märgitud asjaomase toote nimetus ja päritoluriik ning vajaduse korral toote klass, sort või kaubanduslik tüüp, juhul kui seda nõutakse konkreetse turustamisstandardi puhul, või asjaolu, et toode on ette nähtud töötlemiseks.

Artikkel 6

Teabe üksikasjad jaemüügietapis

1. Jaemüügietapis peavad käesoleva peatüki kohaselt nõutavad teabe üksikasjad olema loetavad ja nähtavad. Tooteid võib esitada müügiks tingimusel, et jaemüüja esitab nähtaval kohal toote juures ja loetavalt ning sellisel viisil, et tarbijat ei eksitataks, teabe üksikasjad päritoluriigi ning vajaduse korral klassi ja sordi või kaubandusliku tüübi kohta.

2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/13/EÜ ( 2 ) kohaselt kinnispakendis kaupadele tuleb lisaks turustamisstandarditega ettenähtud teabele märkida ka netokaal. Tükikaupa müüdavate toodete puhul ei kohaldata netokaalu märkimise nõuet, kui ühikute arv on väljastpoolt selgelt nähtav ja kergesti loendatav või kui see on märgisel osutatud.

▼M31

Artikkel 7

Segud

1. Lubada tuleb märgistada eri liiki puu- ja köögivilju sisaldavaid pakendeid netomassiga 5 kg või vähem, tingimusel et

a) tooted on ühtlase kvaliteediga ning iga asjaomane toode vastab asjakohasele konkreetsele turustamisstandardile või üldisele turustamisstandardile, juhul kui tootele ei ole kehtestatud konkreetset turustamisstandardit;

b) pakendid on vastavalt käesolevale peatükile nõuetekohaselt märgistatud ning

c) segu ei ole tarbijat eksitav.

2. Lõike 1 punkti a nõudeid ei kohaldata selliste segus sisalduvate toodete puhul, mis ei ole puu- ja köögiviljasektori tooted, millele on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 ( 3 ) artikli 1 lõike 2 punktis i.

3. Kui segus sisalduvad tooted on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, võib asjaomaste päritoluriikide täisnimed asendada ühega järgmistest märgetest:

a) „EList pärit puuvilja segu”, „EList pärit köögivilja segu” või „EList pärit puu- ja köögivilja segu”;

b) „väljastpoolt ELi pärit puuvilja segu”, „väljastpoolt ELi pärit köögivilja segu” või „väljastpoolt ELi pärit puu- ja köögivilja segu”;

c) „EList pärit ja väljastpoolt ELi pärit puuvilja segu”, „EList pärit ja väljastpoolt ELi pärit köögivilja segu” või „EList pärit ja väljastpoolt ELi pärit puu- ja köögivilja segu”.

▼B







II

PEATÜKK

Turustamisstandarditele vastavuse kontrollid







1.

jagu

Üldsätted

Artikkel 8

Reguleerimisala

Käesolevas peatükis kehtestatakse eeskirjad vastavuskontrollide läbiviimiseks, mis tähendab puu- ja köögiviljade kontrollimist kõikidel turustusetappidel, et kõnealused puu- ja köögiviljad vastaksid määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 113 ja 113a ettenähtud turustamisstandarditele ja käesoleva jaotise muudele sätetele.

Artikkel 9

Koordineerivad asutused ja kontrolliasutused

1. Iga liikmesriik määrab:

a) ühe pädeva asutuse (edaspidi „koordineeriv asutus“), mis vastutab käesoleva peatükiga hõlmatud valdkonnas koordineerimise ja kontaktide loomise eest ning

b) ühe kontrolliasutuse või -asutused, mis vastutavad käesoleva peatüki kohaldamise eest (edaspidi „kontrolliasutus“).

Esimeses lõigus osutatud koordineerivad asutused ja kontrolliasutused võivad olla nii avalikust kui ka erasektorist. Nende eest vastutab igal juhul liikmesriik.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile:

a) vastavalt lõike 1 punktile a määratud koordineeriva asutuse nime ning posti- ja e-posti aadressi,

b) vastavalt lõike 1 punktile b määratud kontrolliasutuse nime ning posti- ja e-posti aadressi; ning

c) määratud kontrolliasutuste pädevusvaldkonna täpse kirjelduse.

3. Koordineeriv asutus võib olla kontrolliasutus või mõni muu vastavalt lõikele 1 määratud asutus.

4. Komisjon teeb liikmesriikide määratud koordineerivate asutuste nimekirja avalikult kättesaadavaks viisil, mida ta peab asjakohaseks.

Artikkel 10

Ettevõtjate andmebaas

1. Liikmesriigid koostavad puu- ja köögiviljasektori ettevõtjate andmebaasi, milles loetletakse käesolevas artiklis kehtestatud tingimustel ettevõtjad, kes tegelevad sellise puu- ja köögivilja turustamisega, mille jaoks on vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 113 sätestatud standardid.

Liikmesriigid võivad selleks kasutada mis tahes muud andmebaasi või andmebaase, mis on juba koostatud mõnel muul otstarbel.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel on „ettevõtja“ füüsiline või juriidiline isik,

a) kelle valduses on turustamisstandarditega hõlmatud puu- ja köögivilju ning kelle eesmärk on:

i) neid välja panna või müügiks pakkuda,

ii) neid müüa või

iii) neid mingil muul viisil turustada või

b) kes tegelikult teostavad punktis a osutatud mis tahes tegevust seoses puu- ja köögiviljadega, mille suhtes kohaldatakse turustamisstandardeid.

Esimese lõigu punktis a osutatud tegevustega on hõlmatud:

a) kaugmüük interneti kaudu või muul viisil,

b) kõnealune tegevus, kui seda teostab asjaomane füüsiline või juriidiline isik enda või kolmanda isiku nimel, ning

c) kõnealune tegevus, kui seda teostatakse Euroopa Liidus ja/või seoses kolmandatesse riikidesse eksportimisega ja/või kolmandatest riikidest importimisega.

3. Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille alusel järgmised ettevõtjad andmebaasi lisatakse või mitte:

a) ettevõtjad, kelle tegevuse suhtes ei kohaldata kohustust järgida turustamisstandardeid vastavalt artiklile 4; ning

b) füüsilised või juriidilised isikud, kelle tegevus puu- ja köögiviljasektoris piirdub kauba vedamise või toodete müümisega jaemüügietapis.

4. Kui ettevõtjate andmebaas koosneb mitmest erinevast komponendist, tagab koordineeriv asutus andmebaasi, selle komponentide ja nende ajakohastamise ühtsuse. Andmebaasi ajakohastamiseks kasutatakse eelkõige vastavuskontrollide käigus saadud teavet.

5. Andmebaasis on esitatud iga ettevõtja kohta:

a) registreerimisnumber, nimi ja aadress;

b) ettevõtja liigitamiseks vajalik teave artikli 11 lõikes 2 nimetatud ühes riskikategoorias, eelkõige ettevõtja positsioon turustamisahelas ja ettevõtte olulisust käsitlev teave;

c) teave iga ettevõtja eelmistel kontrollimistel saadud tulemuste kohta;

d) kogu muu kontrolliks vajalik teave, näiteks teave turustamisstandarditele vastavuse alase kvaliteeditagamise süsteemi või turustamisstandarditele vastavusega seotud enesekontrolli süsteemi olemasolu kohta.

Andmebaasi ajakohastamiseks kasutatakse eelkõige vastavuskontrollide käigus saadud teavet.

6. Ettevõtjad esitavad liikmesriikide poolt andmebaasi koostamiseks ja ajakohastamiseks vajaliku teabe. Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille alusel lisatakse andmebaasi ettevõtjad, kelle registrijärgne tegevuskoht ei asu asjaomaste liikmesriikide territooriumil, kuid kes kauplevad seal.







2.

jagu

Liikmesriikide läbiviidavad vastavuskontrollid

Artikkel 11

Vastavuskontrollid

1. Liikmesriigid tagavad, et vastavuskontrollid viiakse läbi valikuliselt, riskianalüüsi põhjal ja asjakohase sagedusega, et tagada vastavus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 113 ja 113a ettenähtud turustamisstandardite ja käesoleva jaotise muudele sätetele.

Ohu hindamise üks kriteerium on, et olemas peab olema artiklis 14 osutatud vastavussertifikaat, mille on välja andnud kolmanda riigi pädev asutus, kus vastavuskontrollid on heaks kiidetud vastavalt artiklile 15. Sellise sertifikaadi olemasolu käsitatakse standarditele mittevastavuse ohtu vähendava tegurina.

Ohu hindamise kriteeriumid võivad olla ka:

a) toote liik, tootmisperiood, toote hind, ilm, pakkimis- ja käitlustoimingud, ladustamistingimused, päritoluriik, veovahend või partii maht;

b) ettevõtja suurus, tema koht turustusketis, tema turustatava toodangu maht või väärtus, tema tootevalik, tarneala või tegevuse liik, näiteks ladustamine, pakendamine või müük;

c) eelmistel kontrollimistel saadud tulemused, sealhulgas leitud vigade arv ja liik, turustatavate toodete tavapärane kvaliteet, kasutatava tehnilise varustuse tase;

d) ettevõtja poolt kasutatava turustamisstandarditele vastavuse alase kvaliteeditagamise süsteemi või enesekontrolli süsteemi usaldusväärsus;

e) kontrolli läbiviimise koht, eriti kui see on esimene Euroopa Liitu sisenemise koht, või toodete pakkimise või laadimise koht;

f) mis tahes muu teave, mis võib viidata standarditele mittevastavuse ohule.

2. Riskianalüüs tehakse artiklis 10 osutatud ettevõtjate andmebaasis sisalduva teabe alusel ja selles liigitatakse ettevõtjad riskikategooriatesse.

Liikmesriigid sätestavad eelnevalt:

a) partiide standarditele mittevastavuse ohu hindamise kriteeriumid;

b) iga riskikategooria riskianalüüsi põhjal minimaalse arvu ettevõtjaid või partiisid ja/või koguseid, mille vastavust tuleb kontrollida.

Vastavalt riskianalüüsi tulemustele võivad liikmesriigid jätta tegemata valikulised kontrollid selliste toodete puhul, mille suhtes ei kohaldata konkreetseid turustamisstandardeid.

3. Kui kontrolli käigus ilmnevad märkimisväärsed eeskirjade eiramised, suurendavad liikmesriigid ettevõtjate, toodete, päritolu või muude näitajate alusel kontrollide sagedust.

4. Ettevõtjad esitavad kontrolliasutustele kogu teabe, mida kõnealused asutused peavad vajalikuks vastavuskontrollide korraldamiseks ja läbiviimiseks.

Artikkel 12

Heakskiidetud ettevõtjad

1. Liikmesriigid võivad lubada ettevõtjatel, kes on liigitatud madalaimasse riskikategooriasse ja kes annavad eritagatised turustamisstandardile vastavuse kohta, kasutada lähetusetapil iga pakendi märgistamisel II lisas esitatud näidist ja/või kirjutada alla vastavussertifikaadile, nagu on osutatud artiklis 14.

2. Luba antakse vähemalt üheks aastaks.

3. Kõnealusest võimalusest osa saavad ettevõtjad:

a) omavad kontrolli läbiviimiseks personali, kes on saanud liikmesriikide poolt heakskiidetud koolituse;

b) omavad asjakohaseid seadmeid toodete ettevalmistamiseks ja pakendamiseks;

c) võtavad endale kohustuse viia läbi lähetatavate kaupade vastavuskontroll ning pidada registrit, kuhu on märgitud kõik läbiviidud kontrollid.

4. Kui heakskiidetud ettevõtja ei vasta enam loa nõuetele, tühistab liikmesriik ettevõtjale antud loa.

5. Olenemata lõikest 1 võivad heakskiidetud ettevõtjad kuni varude ammendumiseni jätkata selliste näidiste kasutamist, mis vastasid määrusele (EÜ) nr 1580/2007 ►M18 21. juunil 2011 ◄ .

Ettevõtjatele enne ►M18 22. juunit 2011 ◄ antud load jäävad kehtima ajavahemiku jooksul, milleks need anti.

Artikkel 13

Deklaratsioonide vastuvõtmine tolliasutuse poolt

1. Tolliasutus võtab vastu ekspordideklaratsioonid ja/või toodete vabasse ringlusse lubamise deklaratsioonid toodete kohta, mille suhtes kohaldatakse konkreetset turustamisstandardit, ainult juhul, kui:

a) kaupadele on lisatud vastavussertifikaat või

b) pädev kontrolliasutus on teatanud tolliasutusele, et asjaomastele partiidele on antud vastavussertifikaat või

c) pädev kontrolliasutus on teatanud tolliasutusele, et ta ei ole andnud asjaomastele partiidele vastavussertifikaati, sest neid ei tule kontrollida artikli 11 lõikes 1 osutatud riskihindamise kohaselt.

See ei piira mis tahes vastavuskontrolle, mida liikmesriigid võivad läbi viia vastavalt artiklile 11.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ka toodete suhtes, mille suhtes kohaldatakse I lisa A osas sätestatud üldist turustamisstandardit, ja artikli 4 lõike 1 punktis a osutatud toodete suhtes juhul, kui asjaomane liikmesriik peab seda vajalikuks artikli 11 lõikes 1 osutatud riskihindamise kohaselt.

Artikkel 14

Vastavussertifikaat

1. Pädev asutus võib välja anda vastavussertifikaate (edaspidi „sertifikaat“) tõendamaks, et asjaomased tooted vastavad asjakohasele turustamisstandardile. Euroopa Liidus pädevale asutusele kasutamiseks ettenähtud sertifikaat on esitatud III lisas.

Artikli 15 lõikes 4 osutatud kolmandad riigid võivad Euroopa Liidus pädevate asutuste välja antud sertifikaatide asemel kasutada oma sertifikaate, tingimusel et need sisaldavad Euroopa Liidu sertifikaatidega vähemalt samaväärset teavet. Komisjon teeb sellised kolmandate riikide sertifikaadid kättesaadavaks viisil, mida ta peab asjakohaseks.

2. Kõnealused sertifikaadid võib välja anda paberkandjal koos originaalallkirjaga või tõendatud elektroonilisel vormil koos elektroonilise allkirjaga.

3. Igal sertifikaadil on asjaomase pädeva asutuse tempel ja volitatud isiku või isikute allkiri.

4. Sertifikaat antakse välja vähemalt ühes Euroopa Liidu ametlikus keeles.

5. Igal sertifikaadil on seerianumber, mille abil saab seda identifitseerida. Iga väljaantud sertifikaadi koopia jääb pädevale asutusele.

6. Olenemata lõike 1 esimesest lõigust võivad liikmesriigid kuni varude ammendumiseni jätkata selliste sertifikaatide kasutamist, mis vastasid määrusele (EÜ) nr 1580/2007 30. juunil 2009.







3.

jagu

Kolmandate riikide läbiviidavad vastavuskontrollid

Artikkel 15

Kolmandate riikide poolt enne Euroopa Liitu importimist läbiviidud vastavuskontrollide heakskiitmine

▼M18

1. Kolmanda riigi taotluse korral võib komisjon määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 195 lõikes 2 osutatud korras kiita heaks turustamisstandarditele vastavuse kontrollid, mille on läbi viinud kõnealune kolmas riik enne Euroopa Liitu importimist.

▼B

2. Lõikes 1 osutatud heakskiidu võib anda kolmandatele riikidele, kus Euroopa Liitu eksporditavate toodete puhul järgitakse Euroopa Liidu turustamisstandardeid või vähemalt nendega samaväärseid standardeid.

Heakskiidus täpsustatakse kolmanda riigi ametlik asutus, kelle vastutusel teostatakse lõikes 1 osutatud kontrollitoimingud. Kõnealune asutus vastutab Euroopa Liiduga kontakti hoidmise eest. Heakskiidus täpsustatakse ka nõuetekohaste kontrollide teostamise eest vastutavad kontrolliasutused.

Heakskiidu võib anda ainult asjaomasest kolmandast riigist pärit toodetele ning see võib piirduda teatavate toodetega.

3. Kolmanda riigi kontrolliasutused on ametiasutused või lõikes 2 osutatud asutuse poolt ametlikult tunnustatud asutused, kes annavad piisavad vastavustagatised ja kellel on artikli 17 lõikes 1 osutatud viisil või samaväärsel viisil kontrolli teostamiseks vajalik personal, seadmed ja vahendid.

4. Selliste kolmandate riikide, kelle vastavuskontrollid on käesoleva artikli alusel heaks kiidetud, ning asjaomaste toodete nimekiri on esitatud IV lisas.

Komisjon teeb ametlike asutuste ja kontrolliasutuste andmed kättesaadavaks sellisel viisil, mida ta peab asjakohaseks.

Artikkel 16

Vastavuskontrollide heakskiitmise peatamine

Komisjon võib vastavuskontrollide heakskiidu peatada, kui selgub, et märkimisväärse arvu partiide ja/või koguste puhul ei vasta kaubad kolmanda riigi kontrolliasutuste poolt välja antud vastavussertifikaadil olevale teabele.







4.

jagu

Kontrollimeetodid

Artikkel 17

Kontrollimeetodid

1. Käesoleva peatükiga ettenähtud vastavuskontrollid, välja arvatud jaemüügietapi puhul lõpptarbijale, teostatakse vastavalt V lisas sätestatud kontrollimeetoditele, kui käesolevas määruses ei sätestata teisiti.

Liikmesriigid sätestavad vastavuskontrolli erikorra jaemüügietapil lõpptarbijale.

2. Kui kontrollijad leiavad, et kaup vastab turustamisstandarditele, võib kontrolliasutus anda välja III lisas sätestatud vastavussertifikaadi.

3. Kui kaubad ei vasta turustamisstandarditele, annab kontrolliasutus ettevõtjatele või nende esindajatele välja teatise selle kohta, et tooted ei vasta standarditele. Kaupu, mille puhul on välja antud teatis selle kohta, et need ei vasta standarditele, ei tohi ilma teatist väljastanud kontrolliasutuse loata mujale viia. Kõnealuse loa saamiseks võib olla vajalik kontrolliasutuse poolt sätestatud tingimuste täitmine.

Ettevõtjad võivad otsustada vastavusse viia kogu kauba või osa sellest. Vastavusse viidud kaupu ei või turustada enne, kui pädev kontrolliasutus on asjakohasel viisil veendunud kaupade tegelikus vastavuses. Vajaduse korral annab pädev kontrolliasutus üksnes pärast kaupade vastavusse viimist partiile või selle osale III lisas sätestatud vastavussertifikaadi.

Kui kontrolliasutus on nõus ettevõtja sooviga viia kaubad vastavusse mõnes muus liikmesriigis kui see, kus teostati nõuetele mittevastavuse tuvastamise kontroll, teatab ettevõtja sihtliikmesriigi pädevale kontrolliasutusele standarditele mittevastavast partiist. Liikmesriik, kes annab välja teatise mittevastavuse kohta, saadab kõnealuse teatise koopia teistele asjaomastele liikmesriikidele, sealhulgas standarditele mittevastava partii sihtliikmesriigile.

Kui kaupu ei ole võimalik vastavusse viia ega saata loomatoiduna kasutamiseks, tööstuslikuks töötlemiseks või muul otstarbel kui toiduna kasutamiseks, võib kontrolliasutus vajaduse korral paluda ettevõtjatel võtta asjakohased meetmed selle tagamiseks, et asjaomaseid tooteid ei turustata.

Ettevõtjad esitavad liikmeriikide poolt käesoleva lõike kohaldamiseks vajalikuks peetava teabe.







5.

jagu

Teated

Artikkel 18

Teated

1. Liikmesriik, kelle territooriumil avastatakse, et mõnest muust liikmesriigist pärit kaubasaadetis ei vasta turustamisstandarditele vigade või riknemise tõttu, mida oleks saanud pakkimise ajal avastada, teavitab viivitamata komisjoni ja tõenäoliselt asjaga seotud liikmesriike.

2. Liikmesriik, kelle territooriumil ei lubata kaubapartiid vabasse ringlusesse turustamisstandarditele mittevastavuse tõttu, teavitab sellest viivitamata komisjoni, tõenäoliselt asjaga seotud liikmesriike ja IV lisas loetletud riike.

3. Liikmesriigid teatavad komisjonile nende kontrollisüsteeme ja riskianalüüsi süsteeme käsitlevad sätted. Nad teavitavad komisjoni kõnealustesse süsteemidesse hiljem tehtud muudatustest.

4. Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele kõikide turustusetappide kontrollide tulemuste kokkuvõtted iga aasta kohta järgneva aasta 30. juuniks.

5. Lõigetes 1–4 osutatud teave edastatakse komisjoni täpsustatud viisil.







III

JAOTIS

TOOTJAORGANISATSIOONID







I

PEATÜKK

Nõuded ja tunnustamine

▼M29 —————

▼B







4.

jagu

Tootjarühmad

Artikkel 36

Tunnustuskavade esitamine

1. Õigussubjekti või õigussubjekti selgelt määratletud osa esitab määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125e lõikes 1 osutatud tunnustuskava selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus on selle juriidilise isiku peakontor.

2. Liikmesriigid sätestavad:

a) miinimumkriteeriumid, millele õigussubjekt või õigussubjekti selgelt määratletud osa peab vastama, et ta saaks esitada tunnustuskava;

b) tunnustuskavade koostamist, sisu ja rakendamist käsitlevad eeskirjad;

c) perioodi, mille jooksul tootjaorganisatsiooni endisel liikmel keelatakse pärast tootjaorganisatsioonist lahkumist liituda tootjarühmaga nende toodete osas, mille suhtes tootjaorganisatsioon on tunnustatud; ning

d) tunnustuskavade heakskiidu, järelevalve ja täitmise halduskorra; ning

▼M8

e) eeskirjad selle vältimiseks, et tootja saab tootjarühmadele ettenähtud liidu abi rohkem kui viis aastat.

▼B

Artikkel 37

Tunnustuskavade sisu

Tunnustuskava projektiga peab olema hõlmatud vähemalt järgmine:

a) lähteolukorra kirjeldus, eelkõige tootjaliikmete arv, kõik üksikasjad tootjate arvu, liikmete, toodangu (sh turustatud toodangu väärtus), turustamise ja infrastruktuuri (sh tootjarühma üksikliikmetele kuuluv infrastruktuur) kohta;

b) kava rakendamise kavandatav alguskuupäev ja selle kestus, mis ei ole pikem kui viis aastat ning

c) tunnustuse saamiseks rakendatavad tegevused ja investeeringud.

▼M8

Esimese lõigu punktis c osutatud investeeringud ei hõlma Va lisas loetletud investeeringuid.

▼B

Artikkel 38

Tunnustuskavade heakskiitmine

▼M8

1. Liikmesriigi pädev asutus teeb tunnustuskava projekti kohta ühe lõikes 3 osutatud otsuse kolme kuu jooksul alates kava projekti ja kõigi täiendavate dokumentide kättesaamisest. Liikmesriigid võivad näha ette lühema tähtaja.

▼B

2. Liikmesriigid võivad kehtestada lisaeeskirju toimingute abikõlblikkuse ja tunnustuskava kohaste kulutuste kohta, sh investeeringute abikõlblikkust käsitlevaid eeskirju eesmärgiga saavutada tootjarühma vastavus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b lõikes 1 osutatud tootjaorganisatsiooni tunnustamise kriteeriumidele.

▼M8

3. Pärast artiklis 111 osutatud vastavuskontrolle vajaduse korral liikmesriigi pädev asutus:

a) kiidab kava esialgselt heaks ja annab eeltunnustuse;

b) taotleb muudatuste tegemist kavasse, sealhulgas selle kestuse muutmist. Eelkõige hindavad liikmesriigid, kas kavandatud etapid ei ole põhjendamatult pikad ning nõuavad muudatusi juhul, kui tootjarühmal oleks võimalik tootjaorganisatsiooni tunnustamise kriteeriumid täita enne määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125e lõike 1 kolmandas lõigus osutatud viieaastase perioodi lõppu;

c) lükkab kava tagasi, eriti juhul, kui tootjarühmadena eeltunnustust taotlevad õigussubjektid või selliste õigussubjektide selgelt määratletavad osad juba vastavad tootjaorganisatsiooni tunnustamise kriteeriumidele.

Esialgse heakskiidu võib anda ainult juhul, kui kavasse on tehtud punkti b alusel nõutavad muudatused.

▼M8

4. Liikmesriigi pädev asutus teatab komisjonile iga konkreetse aasta 1. juuliks tunnustuskavade esialgse heakskiidu otsused ning kõnealuste kavade finantsmõju, kasutades selleks Vb lisas esitatud vorme.

5. Kui artikli 47 lõike 4 teises lõigus osutatud jaotuskoefitsiendid on kehtestatud, annab liikmesriigi pädev asutus asjaomastele tootjarühmadele võimaluse oma tunnustuskava muuta või tühistada. Kui tootjarühm ei tühista oma tunnustuskava, kiidab pädev asutus sellise kava lõplikult heaks pärast selliste muudatuste tegemist, mida pädev asutus võib pidada vajalikuks.

6. Liikmesriigi pädev asutus teavitab lõigetes 3 ja 5 osutatud otsusest õigussubjekti või õigussubjekti selgelt määratletud osa.

▼B

Artikkel 39

Tunnustuskavade rakendamine

1. Tunnustuskava rakendatakse aastaste etappidena alates 1. jaanuarist. Liikmesriigid võivad lubada tootjarühmadel jagada need aastased perioodid pooleaastasteks etappideks.

Esimesel rakendamisaastal algab tunnustuskava vastavalt artikli 37 punktis b osutatud kavandatavale kuupäevale:

a) liikmesriigi pädeva asutuse poolt heakskiitmise kuupäevale järgneval 1. jaanuaril või

b) tunnustuskava heakskiitmise kuupäevale järgneval esimesel kalendripäeval.

Tunnustuskava rakendamise esimene aasta lõpeb igal juhul sama aasta 31. detsembril.

▼M8

2. Liikmesriigid kehtestavad tingimused, mille kohaselt võivad tootjarühmad taotleda kavade muutmist nende rakendamise kestel. Kõnealustele taotlustele lisatakse kõik vajalikud täiendavad dokumendid.

Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused, mille kohaselt võib tunnustuskavasid aasta või poolaasta etapi jooksul muuta liikmesriigi pädeva asutuse eelneva nõusolekuta. Kõnealused muudatused vastavad abi saamise tingimustele üksnes siis, kui tootjarühm teatab nendest viivitamata liikmesriigi pädevale asutusele.

Liikmesriigi pädev asutus võib jooksval aastal ja seoses kõnealuse aastaga lubada tootjarühmadel suurendada tunnustuskavas sätestatud kulude kogusummat maksimaalselt 5 % ulatuses algselt heakskiidetud summast või vähendada seda liikmesriikide poolt kindlaksmääratava maksimaalse protsendimäära võrra, mõlemal juhul tingimusel, et tunnustuskava üldeesmärgid säilivad, ning tingimusel, et liidu üldkulud asjaomase liikmesriigi tasandil ei ületa kõnealusele liikmesriigile artikli 47 lõike 4 kohaselt eraldatud liidu toetust.

Artiklis 48 osutatud tootjarühmade ühinemisel kohaldatakse 5 %-list ülemmäära ühinevate tootjarühmade tunnustuskavades sätestatud kulude kogusumma suhtes.

▼B

3. Liikmesriigi pädev asutus otsustab kavasse muudatuste tegemise pärast esitatud dokumentide läbivaatamist kolme kuu jooksul alates muutmistaotluse kättesaamisest. Kui selle ajavahemiku jooksul ei ole muutmistaotluse kohta otsust tehtud, käsitatakse kõnealust taotlust tagasilükatuna. Liikmesriigid võivad näha ette lühema tähtaja.

Artikkel 40

Tootjaorganisatsioonina tunnustamise taotlused

1. Tunnustuskava rakendavad tootjarühmad võivad igal ajal esitada tunnustamistaotluse vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 125b. Sellised taotlused esitatakse igal juhul enne määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125e lõikes 1 osutatud üleminekuperioodi lõppu.

2. Sellise taotluse esitamise kuupäevast alates võib kõnealune rühm vastavalt artiklile 63 esitada rakenduskava projekti.

Artikkel 41

Tootjarühmade põhitegevused

1. Tootjarühma põhitegevus on seotud tarnete kontsentreerimise ja oma liikmete toodetud selliste toodete turuleviimisega, mille suhtes teda on eelnevalt tunnustatud.

2. Tootjarühm võib müüa selliste tootjate tooteid, kes ei ole tootjarühma liikmed, kuid tootjarühm on kõnealuste toodete suhtes tunnustatud ning tingimusel et kõnealuse tegevuse majanduslik väärtus on madalam kui tootjarühma oma liikmete ja muude tootjarühmade liikmete turustatud toodangu väärtus.

Artikkel 42

Turustatud toodangu väärtus

1. Artikli 50 lõikeid 1–4 ja lõiget 7 ning kõnealuse artikli lõike 6 esimest lauset kohaldatakse tootjarühmade suhtes mutatis mutandis.

2. Kui turustatud toodangu väärtus on vähemalt 35 % vähenenud põhjustel, mis ei ole tootjarühma vastutuse ega kontrolli all ja mida liikmesriik on nõuetekohaselt põhjendanud, ei ole turustatud toodangu koguväärtus väiksem kui 65 % viimast aastast etappi hõlmava abi varasemas taotluses või taotlustes esitatud koguväärtusest, mida on kontrollinud liikmesriik, ning nende puudumisel heakskiidetud tunnustuskavas algselt esitatud väärtusest.

3. Turustatud toodangu väärtus arvutatakse selliste õigusaktide alusel, mida kohaldatakse sellel ajavahemikul, mille kohta abi taotletakse.

Artikkel 43

Tunnustuskavade rahastamine

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 3 osutatud abi määrasid vähendatakse seoses turustatud toodanguga poole võrra, mis on rohkem kui 1 000 000 eurot.

2. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis a osutatud abi aastane ülemmäär iga tootjarühma kohta on 100 000 eurot.

3. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 1 osutatud abi makstakse:

a) aastaste või pooleaastaste osamaksetena iga aasta või poolaasta lõpus tunnustuskava rakendamise eest; või

b) osamaksetena, mis hõlmavad osa aastasest ajavahemikust juhul, kui tunnustuskava algab aastase ajavahemiku ajal või kui tunnustamine toimub määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 125b kohaselt enne aastase ajavahemiku lõppu. Sellisel juhul vähendatakse proportsionaalselt käesoleva artikli lõikes 2 osutatud ülemmäära.

Osamaksete arvutamisel võivad liikmesriigid turustatud toodanguna käsitada toodangut, mis vastab muule ajavahemikule kui see, mida käsitleb kõnealune osamakse, kui see on kontrolli jaoks vajalik. Vahe ajavahemike vahel on väiksem kui tegelik asjaomane ajavahemik.

4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud summade suhtes kohaldatav vahetuskurss on Euroopa Keskpanga viimati, enne kõnealuse abi andmise perioodi esimest kuupäeva avaldatud kurss.

Artikkel 44

Tunnustamiseks nõutav investeeringutoetus

Käesoleva määruse artikli 37 punktis c osutatud tunnustuskavade rakendamisega seotud investeeringuid, mille jaoks on ette nähtud abi vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktile b, rahastatakse proportsionaalselt sellega, kuidas neid kasutatakse eeltunnustusega seotud tootjarühma liikmete toodete puhul.

Euroopa Liidu abist jäetakse ilma sellised investeeringud, mis tõenäoliselt moonutavad konkurentsi tootjarühma muude majandustegevuste suhtes.

▼M8

Tootjarühma tootjaliikmete üksikute põllumajandusettevõtete ja/või tööruumidega seotud investeeringuid võib teha, kui need toetavad tunnustuskava eesmärke. Kui tootjaliige lahkub tootjarühmast, tagavad liikmesriigid, et investeering või selle jääkväärtus juhul, kui selle amortisatsiooniperiood ei ole veel lõppenud, saadakse tagasi.

▼B

Artikkel 45

Abitaotlus

1. Tootjarühm esitab ühe taotluse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktides a ja b osutatud abi kohta kolme kuu jooksul pärast iga käesoleva määruse artikli 43 lõikes 3 osutatud aastase või pooleaastase ajavahemiku lõppu. Taotluses esitatakse turustatud toodangu väärtus ajavahemikuks, mille kohta abi taotletakse.

2. Pooleaastaseid ajavahemikke hõlmavad abitaotlused võib esitada üksnes juhul, kui tunnustuskava on jagatud artikli 39 lõikes 1 osutatud pooleaastasteks ajavahemikeks. Kõikidele abitaotlustele lisatakse tootjarühma kirjalik avaldus selle kohta, et tootjarühm:

a) järgib määrust (EÜ) nr 1234/2007 ja käesolevat määrust; ning

b) ei ole saanud, ei saa ega hakka tulevikus saama otsest ega kaudset Euroopa Liidu ega riigi topelttoetust tema tunnustuskava kohaselt rakendatavate tegevuste rahastamiseks, mille jaoks on käesoleva määruse alusel ette nähtud Euroopa Liidu poolne rahastamine.

3. Liikmesriigid määravad kindlaks abi maksmise tähtaja, mis ei ole igal juhul hiljem kui kuus kuud pärast taotluse kättesaamist.

Artikkel 46

Abikõlblikkus

Liikmesriigid annavad käesoleva määruse alusel hinnangu tootjarühmade abikõlblikkusele, et teha kindlaks, kas abi on nõuetekohaselt põhjendatud, võttes arvesse kõnealuse tootjarühma liikmeks olevatele tootjaorganisatsioonidele või -rühmadele varem antud võimaliku abi tingimusi ja andmise kuupäeva ning liikmete võimalikku liikumist tootjaorganisatsioonide ja tootjarühmade vahel.

▼M8

Artikkel 47

Liidu rahastamisosalus

1. Käesoleva artikli lõike 4 kohaldamisel on liidu rahastamisosalus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis a osutatud abi maksmisel:

a) 75 % nendes piirkondades, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi raames, ning

b) 50 % muudes piirkondades.

Liikmesriigid võivad maksta riigiabi kindlasummalise maksena. Abitaotlus ei pea sisaldama tõendeid abi kasutamise kohta.

2. Liidu rahastamisosalus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis b osutatud abi puhul, väljendatuna kapitalitoetuse või kapitalitoetuse ekvivalendi protsendina abikõlblikest investeerimiskuludest, ei tohi ületada:

a) 50 % nendes piirkondades, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi raames ning

b) 30 % muudes piirkondades.

Asjaomased liikmesriigid kohustuvad kandma vähemalt 5 % abikõlblikest investeerimiskuludest.

Toetuse saajad maksavad abikõlblikest investeerimiskuludest vähemalt:

a) 25 % nendes piirkondades, mis on abikõlblikud lähenemiseesmärgi raames ning

b) 45 % muudes piirkondades.

3. Käesoleva artikli lõike 4 kohaldamisel määratakse liidu toetus määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis b osutatud abi maksmisel iga tootjarühma puhul kindlaks selle poolt turustatud toodangu põhjal ning järgmiste eeskirjade kohaselt:

a) nende liikmesriikide tootjarühmade puhul, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda, ei kohaldata ülemmäära nende tunnustuskava esimese kahe rakendamisaasta jooksul, ning ülemmäära 70 %, 50 % ja 20 % turustatud toodangu väärtusest kohaldatakse nende tunnustuskava rakendamise vastavalt kolmandal, neljandal ja viiendal aastal;

b) aluslepingu artiklis 349 osutatud liidu äärepoolseimate piirkondade või nõukogu määruse (EÜ) nr 1405/2006 ( 4 ) artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaarte tootjarühmade puhul on liidu rahastamisosaluse ülemmäär 25 %, 20 %, 15 %, 10 % ja 5 % turustatud toodangu väärtusest vastavalt tunnustuskava rakendamise esimesel, teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal.

4. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103a osutatud abi maksmisel ei ületa liidu rahastamisosalusega seotud kogukulud 10 000 000 eurot kalendriaasta kohta.

Artikli 38 lõikes 4 osutatud teadete alusel kehtestab komisjon jaotuskoefitsiendid ning määrab kõnealuste koefitsientide alusel kindlaks liidu kogu saadaoleva toetuse liikmesriigi kohta aastas. Kui mõne aasta puhul ei ületa artikli 38 lõikes 4 osutatud teadetest tulenev kogusumma liidu rahastamisosaluse maksimumsummat, kehtestatakse jaotuskoefitsient 100 %.

Liidu toetust antakse vastavalt teises lõigus osutatud jaotuskoefitsiendile. Liidu toetust ei anta sellistele tunnustuskavadele, millest ei ole teatatud artikli 38 lõike 4 kohaselt.

Liikmesriigi kohta liidu toetuse suhtes kohaldatav vahetuskurss on viimane Euroopa Keskpanga poolt enne artikli 38 lõikes 4 sätestatud kuupäeva avaldatud vahetuskurss.

▼B

Artikkel 48

Ühinemised

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikega 1 ettenähtud abi võib anda või selle andmist jätkata eeltunnustatud tootjarühmadele, mis asutatakse kahe või mitme eeltunnustatud tootjarühma ühinemisel.

2. Lõike 1 kohaselt makstava toetuse arvutamiseks asendab ühinemise tulemusena asutatud tootjarühm ühinevad rühmad.

3. Kui ühinevad kaks või enam tootjarühma, omandab uus majandusüksus sellise tootjarühma õigused ja kohustused, kes on eeltunnustuse saanud kõige varem.

4. Kui eeltunnustatud tootjarühm ühineb tunnustatud tootjaorganisatsiooniga, siis tekkinud majandusüksus ei vasta enam tootjarühmana eeltunnustamise tingimustele ega määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 1 osutatud abi saamise tingimustele. Tekkinud majandusüksust käsitatakse jätkuvalt tunnustatud tootjaorganisatsioonina, kui ta vastab kehtivatele nõuetele. Vajaduse korral taotlevad tootjaorganisatsioonid oma rakenduskava muutmist ning selleks kohaldatakse artiklit 29 mutatis mutandis.

Tootjarühmade poolt enne ühinemist läbiviidud tegevused on siiski jätkuvalt abikõlblikud tunnustuskavas sätestatud tingimuste kohaselt.

Artikkel 49

Tunnustamise tagajärjed

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõikes 1 sätestatud abi andmine lõpetatakse, kui tunnustus on antud.

2. Kui rakenduskava esitatakse käesoleva määruse alusel, tagab asjaomane liikmesriik, et tunnustuskavas kehtestatud meetmeid ei rahastata topelt.

3. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 1 punktis b osutatud abi või kuludena saavad investeeringud võib üle kanda rakenduskavadesse, kui need vastavad käesoleva määruse nõuetele.

4. Liikmesriigid määravad kindlaks ajavahemiku, mis algab pärast tunnustuskava rakendamist ning mille jooksul tuleb tootjarühma tunnustada tootjaorganisatsioonina. Kõnealune tähtaeg ei tohi olla pikem kui neli kuud.

▼M29 —————

▼B







V

JAOTIS

ÜLD-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

▼M29 —————

▼B

Artikkel 149

Kehtetuks tunnistamine

Määrus (EÜ) nr 1580/2007 tunnistatakse kehtetuks.

Määruse (EÜ) nr 1580/2007 artiklit 134 kohaldatakse siiski kuni 31. augustini 2011.

Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ning neid loetakse vajaduse korral vastavalt XIX lisas esitatud vastavustabelile.

Artikkel 150

Üleminekusätted

1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 203a lõike 3 punkti a kohaselt toetust saavate rakenduskavade kohaldamist võib jätkata kuni nende kestuse lõpuni, tingimusel et need vastavad enne 1. jaanuari 2008 kehtivatele eeskirjadele.

2. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 203a lõike 6 kohaldamisel kehtivad töötlemiseks tarnitud tooraine miinimumnõuete ja lõpptoodangu kvaliteedi miinimumnõuete eeskirjad selliste liikmesriikide territooriumilt koristatud toorainete puhul, kes kasutavad kõnealuses lõikes osutatud üleminekukorda lisaks käesoleva määruse II jaotises osutatud kõikidele asjakohastele turustamisstandarditele, mis on määratletud XX lisas loetletud komisjoni määrustes.

3. Määruse (EÜ) nr 2200/96 alusel heaks kiidetud tunnustuskavasid, mille suhtes kehtib jätkuvalt ka mujal kui 1. mail 2004 või hiljem Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikides asuvatele tootjarühmadele antav heakskiit määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 203a lõike 4 alusel, või mujal kui Euroopa Liidu äärepoolseimates piirkondades asuvatele tootjarühmadele antav heakskiit vastavalt asutamislepingu artiklile 349 või Egeuse mere väikesaarte tootjarühmadele antav heakskiit vastavalt määruse (EÜ) nr 1405/2006 ( 5 ) artikli 1 lõikele 2, rahastatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 3 punktis b sätestatud määradele.

Määruse (EÜ) nr 2200/96 alusel heaks kiidetud tunnustuskavasid, mille suhtes kehtis kõnealuse määruse artikli 14 lõikes 7 sätestatu ja mille suhtes kehtib jätkuvalt tootjarühmadele antav heakskiit määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 203a lõike 4 alusel, rahastatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103a lõike 3 punktis a sätestatud määradele.

4. Liikmesriigid muudavad oma riiklikud strateegiad hiljemalt 15. septembriks 2011, kui see on vajalik, et:

a) nõuetekohaselt põhjendada, millist vahemaad käsitatakse olulisena artikli 50 lõike 7 punkti b tähenduses;

b) kehtestada rakenduskava kohaste selliste iga-aastaste kulutuste maksimaalne protsendimäär, mis kulutatakse artikli 60 lõike 4 tesises lõigus osutatud keskkonnasäästliku pakendikäitlusega seotud tegevustele.

5. Enne käesoleva määruse jõustumist heakskiidetud rakenduskavasid võib kohaldada kuni nende kestuse lõpuni ilma artikli 60 lõike 4 teises lõigus osutatud maksimaalse protsendimäära täitmiseta.

Artikkel 151

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

▼M31









I LISA

ARTIKLIS 3 OSUTATUD TURUSTAMISSTANDARDID

A OSA

Üldine turustamisstandard

Käesoleva üldise turustamisstandardi eesmärk on määrata kindlaks müügivalmis ning pakendatud puu- ja köögivilja kvaliteedinõuded.

Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastupidiselt standardi nõuetele:

— vähest värskuse ja turdumuse vähenemist,

— nende bioloogilisest arengust või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

1. Miinimumnõuded

Võttes arvesse lubatud hälbeid, peavad tooted olema:

— terved,

— veatud, tarbimiseks kõlbmatud mädanenud või riknenud tooted ei ole lubatud,

— puhtad, nähtavate võõrkehadeta,

— taimekahjuriteta,

— taimekahjurite poolt viljalihale tekitatud kahjustusteta,

— ebatavalise pinnaniiskuseta,

— võõra lõhna ja maitseta.

Tooted peavad olema sellises seisukorras, et need:

— taluvad vedu ja käitlemist,

— jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras.

2. Küpsuse miinimumnõuded

Tooted peavad olema piisavalt arenenud, kuid mitte ülearenenud, ning piisavalt küpsed, kuid mitte üleküpsenud.

Tooted peavad olema niisuguses valmimis- ja küpsusastmes, et nende küpsemine võib jätkuda rahuldava küpsusastmeni.

3. Lubatud hälve

Iga partii puhul lubatakse kvaliteedi miinimumnõuetele mittevastavaid tooteid 10 % hälbe ulatuses toodete arvust või kaalust. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 2 % mädanenud tooteid.

4. Märgistus

Iga pakendi ( 6 ) ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed.

A. Identifitseerimistunnused

Pakendaja ja/või lähetaja nimi ja aadress (näiteks: tänav/linn/piirkond/postiindeks ja riik juhul, kui see erineb päritoluriigist).

Selle teabe võib asendada:

— kõikidel pakenditel, välja arvatud kinnispakkidel, ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärgiga, mis tähistab pakendajat ja/või lähetajat ja mis on kantud märke „Pakendaja ja/või lähetaja” (või samaväärsed lühendid) vahetusse lähedusse. Koodmärgile peab eelnema tunnustava riigi ISO 3166 kahetäheline riigi/piirkonna kood, kui ei ole tegemist päritoluriigiga;

— ainult kinnispakkide puhul liidu piires registreeritud müüja nime ja aadressiga, mis on kantud märke „Pakendatud (kelle jaoks)” või samaväärse märke vahetus läheduses. Sellisel juhul peab märgistusel olema ka pakendajat ja/või lähetajat tähistav kood. Müüja esitab koodi tähenduse kohta kogu teabe, mida kontrolliasutus peab vajalikuks.

B. Päritolu

Päritoluriigi täisnimi ( 7 ). Liikmesriikidest pärit toodete puhul märgitakse see päritoluriigi keeles või mis tahes muus keeles, mis on arusaadav sihtriigi tarbijatele. Muude toodete puhul märgitakse see mis tahes keeles, mis on arusaadav sihtriigi tarbijatele.

Esimeses lõigus nõutud andmeid ei pea märkima pakenditele, kui need sisaldavad müügipakendeid, mis on väljastpoolt selgelt nähtavad, ja kõikidele müügipakenditele on kantud kõnealused andmed. Nimetatud pakenditel ei tohi olla eksitavaid märgiseid. Kui kõnealused pakendid pannakse välja kaubaalustel, peavad vastavad märked olema pandud nähtavalt vähemalt kahele kaubaaluse küljele.

B OSA

Konkreetsed turustamisstandardid

1. OSA: ÕUNTE TURUSTAMISSTANDARD

I. TOOTE MÄÄRATLUS

Käesolevat standardit kohaldatakse õunasortide (kultivaride) Malus domestica Borkh. suhtes, mida tuleb tarbijale müüa värskelt, välja arvatud tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud õunad.

II. KVALITEEDINÕUDED

Normis määratletakse müügivalmis ja pakendatud õunte kvaliteedinõuded.

Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastupidiselt standardi nõuetele:

— vähest värskuse ja turdumuse vähenemist,

— ekstraklassi mittekuuluvate toodete puhul nende bioloogilisest arengust või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

A. Miinimumnõuded

Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikide klasside õunad olema:

— terved,

— veatud, tarbimiseks kõlbmatud mädanenud või riknenud tooted ei ole lubatud,

— puhtad, nähtavate võõrkehadeta,

— taimekahjuriteta,

— taimekahjurite poolt viljalihale tekitatud kahjustusteta,

— tugeva klaasistuseta, välja arvatud märget „V” kandavad sordid, mis on loetletud käesoleva standardi liites,

— ebatavalise pinnaniiskuseta,

— võõra lõhna ja maitseta.

Õunad peavad olema niisuguses valmimisastmes ja seisukorras, et nad:

— taluvad vedu ja käitlemist ning

— jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras.

B. Nõuded küpsuse kohta

Õunad peavad olema hästi arenenud ja piisavalt küpsed.

Need peavad olema niisuguses valmimis- ja küpsusastmes, et nende küpsemine võib jätkuda sordiomadustele vastava küpsusastmeni.

Küpsuse miinimumnõuete kontrollimiseks võib võtta arvesse mitmeid parameetreid (näiteks: morfoloogiline aspekt, maitse, kõvadus ja murdumisnäitaja).

C. Liigitamine

Õunad liigitatakse kolme järgnevalt määratletud klassi.

i) Ekstraklass

Selle klassi õunad peavad olema eriti hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile ( 8 ) vastavate omadustega ja nende vars peab olema terve.

Õunad peavad olema sordile omaste järgmiste pinnavärvuse miinimumtunnustega:

— värvusrühma A puhul on 3/4 kogupinnast punase värvusega,

— värvusrühma B puhul on 1/2 kogupinnast punasekirju,

— värvusrühma C puhul on 1/3 kogupinnast kergelt punakas, punakas või triibuline,

— värvusrühma D puhul värvusele esitatavad miinimumnõuded puuduvad.

Viljaliha peab olema täiesti veatu.

Viljad peavad olema veatud, välja arvatud tühised pindmised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis:

— väga tühised pindmised vead,

— väga tühine korgistumine, ( 9 ) näiteks: — — pruunid laigud, mis ei ulatu varre kinnituskohast väljapoole ega ole krobelised ja/või — vähesed ja üksikud korgistumisjäljed.

ii) I klass

Selle klassi õunad peavad olema hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile vastavate omadustega ( 10 ).

Õunad peavad olema sordile omaste järgmiste pinnavärvuse miinimumtunnustega:

— värvusrühma A puhul on 1/2 kogupinnast punase värvusega,

— värvusrühma B puhul on 1/3 kogupinnast punasekirju,

— värvusrühma C puhul on 1/10 kogupinnast kergelt punakas, punakas või triibuline,

— värvusrühma D puhul värvusele esitatavad miinimumnõuded puuduvad.

Viljaliha peab olema täiesti veatu.

Õuntel võivad olla järgmised tühised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis:

— tühised kujuvead,

— tühised valmimisvead,

— tühised värvusvead,

— väikesed muljutised, mis ei ületa 1 cm2 vilja kogupinnast ega ole muutunud värvusega,

— väikesed pindmised vead, mis ei tohi ületada: — — 2 cm pikliku kujuga pindmiste vigade puhul, — 1 cm2 kogu pinnast muude vigade puhul, välja arvatud kärntõvest (Venturia inaequalis) kahjustatud ala, mis ei tohi ületada 0,25 cm2 vilja kogupinnast,

— väga tühine korgistumine, ( 11 ) näiteks: — — pruunid laigud, mis võivad ulatuda varre kinnituskohast või karikaõõnsusest natuke väljapoole, kuid ei tohi olla krobelised ja/või — õhuke, võrgutaoline korgistumine, mis ei ületa 1/5 vilja kogupinnast ega erine oluliselt puuvilja üldisest värvusest ja/või — tugev korgistumine, mis ei ületa 1/20 vilja kogupinnast, samal ajal kui — õhuke võrgutaoline korgistumine ja tugev korgistumine kokku ei tohi ületada 1/5 vilja kogupinnast.

Vars võib puududa, kui murdumiskoht on puhas ning ümbritsev koor vigastamata.

iii) II klass

Sellesse klassi kuuluvad õunad, mida ei või liigitada kõrgematesse klassidesse, kuid mis vastavad eespool nimetatud miinimumnõuetele.

Viljaliha peab olema suuremate vigadeta.

Õuntel võivad olla järgmised vead, kui on säilinud põhilised kvaliteedi- ja säilivusomadused ning esitusviisi omadused:

— kujuvead,

— valmimisvead,

— värvusvead,

— väikesed muljutised, mis ei ületa 1,5 cm2 pinnast ning mis võivad olla veidi muutunud värvusega,

— pindmised vead, mis ei tohi olla suuremad kui: — — 4 cm pikliku kujuga pindmiste vigade puhul, — 2,5 cm2 vilja kogupinnast muude vigade puhul, välja arvatud kärntõvest (Venturia inaequalis) kahjustatud ala, mis ei tohi ületada 1 cm2 kogu pinnast,

— väga tühine korgistumine, ( 12 ) näiteks: — — pruunid laigud, mis võivad ulatuda varre kinnituskohast või karikaõõnsusest väljapoole ja võivad olla veidi krobelised ja/või — õhuke, võrgutaoline korgistumine, mis ei ületa 1/2 vilja kogupinnast ega erine oluliselt puuvilja üldisest värvusest ja/või — tugev korgistumine, mis ei ületa 1/3 vilja kogupinnast, samal ajal kui — õhuke võrgutaoline korgistumine ja tugev korgistumine kokku ei tohi ületada 1/2 vilja kogupinnast.

III. SUURUSNÕUDED

Suurus määratakse kindlaks kas ristlõike suurima läbimõõdu või kaalu alusel.

Miinimumsuurus ristlõike läbimõõduna on 60 mm või kaalutuna 90 g. Väiksemad viljad on vastuvõetavad, kui toote Brixi arv ( 13 ) on suurem kui 10,5° Brixi või sellega võrdne ning suurus ei ole väiksem kui 50 mm või 70 g.

Ühtlase suuruse tagamiseks pakendis ei ületa ühe pakendi viljade suurus:

a) läbimõõdu alusel:

— 5 mm ekstraklassi viljade ning kihiti ridadesse paigutatud I ja II klassi puuviljade puhul (Õunasortide „Bramley's Seedling” („Bramley”, „Triomphe de Kiel”) ja „Horneburger” puhul võib õunte läbimõõdu erinevus olla siiski kuni 10 mm.) ning

— 10 mm I klassi viljade puhul, mis on pakitud pakendisse lahtiselt või müügipakendisse (Õunasortide „Bramley's Seedling” („Bramley”, „Triomphe de Kiel”) ja „Horneburger” puhul võib õunte läbimõõdu erinevus olla siiski kuni 20 mm.)

b) kaalu alusel:

— kihiti ridadesse paigutatud ekstraklassi õunte ning I ja II klassi õunte puhul —



Vahemik (g) Kaalu erinevus (g) 70–90 15 g 91–135 20 g 136–200 30 g 201–300 40 g > 300 50 g

— I klassi viljade puhul, mis on pakitud pakendisse lahtiselt või müügipakendisse —



Vahemik (g) Ühtsus (g) 70–135 35 136–300 70 > 300 100

Ühtse suuruse nõue ei kehti II klassi viljade suhtes, mis on müügipakendites või pakendatud lahtiselt.

Käesoleva standardi liites „M”-iga märgitud väikeseviljaliste õunasortidele suurusnõudeid ei kohaldata. Nende väikeseviljaliste sortide Brixi arv ( 14 ) peab olema vähemalt 12°.

IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED

Kõigis turustusetappides võib igas pakendis olla tooteid, mille kvaliteet ja suurus ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele.

A. Kvaliteedihälbed

i) Ekstraklass

Lubatud on koguhälve, mille puhul õunte arvust või kaalust 5 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab I klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 0,5 % toodetest, mis vastavad II klassi kvaliteedinõuetele.

ii) I klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul õunte arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 1 % toodetest, mis ei vasta II klassi kvaliteedi- ega miinimumnõuetele või on mädanenud.

iii) II klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul õunte arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele ega miinimumnõuetele. Selle hälbe ulatuses ei tohi olla kokku rohkem kui kaks protsenti mädanenud tooteid.

B. Suurushälbed

Kõikide klasside puhul: lubatud on koguhälve, mille puhul 10 % õunte arvust või kaalust ei vasta suurusnõuetele. Kõnealune hälve ei hõlma järgmise suurusega tooteid:

— läbimõõt kuni 5 mm miinimumläbimõõdust väiksem,

— kuni 10 g miinimumkaalust väiksem.

V. ESITUSVIISI KÄSITLEVAD NÕUDED

A. Ühtsus

Kõigi pakendite sisu peab olema ühtlane ja sisaldama ainult sama päritoluga, sama sorti, sama kvaliteedi ja suurusega (kui toode sorditakse suuruse järgi) ja sama küpsusastmega õunu.

Ekstraklassi viljad peavad olema ka värvuselt ühtlased.

Selgelt eri sorti õunte segu võib siiski pakkida ühte müügipakendisse tingimusel, et need on ühtlase kvaliteediga ning iga asjaomase sordi kaupa ühesuguse päritoluga. Ühtlane suurus ei ole nõutav.

Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu. Laseriga kantud teave ei tohiks tekitada vigu viljalihale või puuvilja pinnale.

B. Pakendamine

Õunad peavad olema pakitud nii, et need on nõuetekohaselt kaitstud. Eelkõige peavad üle 3 kg netokaaluga müügipakendid olema piisavalt jäigad, et tagada toote nõuetekohane kaitse.

Pakendi sisematerjal peab olema puhas ja niisugune, et see ei riku toodet välis- ega seespidiselt. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükkimisel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi.

Üksikule tootele kinnitatavad kleebised peavad olema sellised, et pärast eemaldamist ei jääks neist nähtavaid liimijälgi ega pinnakahjustusi.

Pakend peab olema ilma igasuguste võõrkehadeta.

VI. MÄRGISTAMISNÕUDED

Iga pakendi ( 15 ) ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed.

A. Identifitseerimistunnused

Pakendaja ja/või lähetaja nimi ja aadress (näiteks: tänav/linn/piirkond/postiindeks ja riik juhul, kui see erineb päritoluriigist).

Selle teabe võib asendada:

— kõikidel pakenditel, välja arvatud kinnispakkidel, ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärgiga, mis tähistab pakendajat ja/või lähetajat ja mis on kantud märke „Pakendaja ja/või lähetaja” (või samaväärsed lühendid) vahetusse lähedusse. Koodmärgile peab eelnema tunnustava riigi ISO 3166 kahetäheline riigi/piirkonna kood, kui ei ole tegemist päritoluriigiga;

— ainult kinnispakkide puhul liidu piires registreeritud müüja nime ja aadressiga, mis on kantud märke „Pakendatud (kelle jaoks)” või samaväärse märke vahetus läheduses. Sellisel juhul peab märgistusel olema ka pakendajat ja/või lähetajat tähistav kood. Müüja esitab koodi tähenduse kohta kogu teabe, mida kontrolliasutus peab vajalikuks.

B. Toote liik

— „Õunad”, kui pakendi sisu ei ole nähtav.

— Sordi nimi. Selgelt eri sorti õunte segu puhul kõikide eri sortide nimetused. — Sordi nime võib asendada sünonüümiga. Kaubanime ( 16 ) võib lisada ainult sordi nimele või sünonüümile. — Sordikaitsega mutantide puhul võib selle sordinime asendada põhisordi nimega. Sordikaitseta mutantide puhul võib selle mutandi nime märkida ainult põhisordi nime lisana.

— „Väikeseviljaline sort”, kui see on asjakohane.

C. Toote päritolu

Päritoluriik ( 17 ) ja vajaduse korral tootmispiirkond või üleriigiline, piirkondlik või kohalik nimetus.

Selgelt eri sorti ja eri päritoluga õunte segu puhul on iga asjakohase sordi nime kõrval päritoluriigi märge.

D. Kaubanduslikud andmed

— Klass

— Suurus või kihiti pakitud viljade puhul viljade arv

Kui vilju identifitseeritakse suuruse järgi, tuleks suurus märkida:

a) ühtsuse eeskirjadega hõlmatud toote puhul miinimum- ja maksimumläbimõõduna või miinimum- ja maksimumkaaluna;

b) ühtsuse eeskirjadega hõlmamata toote puhul pakendis oleva väikseima puuvilja läbimõõdu või kaaluna, millele järgnevad sõnad „ja rohkem” või muu samaväärne märge, või vajaduse korral pakendi suurima puuvilja läbimõõdu või kaaluna.

E. Ametlik kontrollimärk (ei ole kohustuslik)

Esimeses lõigus nõutud andmeid ei pea märkima pakenditele, kui need sisaldavad müügipakendeid, mis on väljastpoolt selgelt nähtavad, ja kõikidele müügipakenditele on kantud kõnealused andmed. Nimetatud pakenditel ei tohi olla eksitavaid märgiseid. Kui kõnealused pakendid pannakse välja kaubaalustel, peavad vastavad märked olema pandud nähtavalt vähemalt kahele kaubaaluse küljele.

Liide

Õunasortide mittetäielik nimekiri

Puuviljasordid, mis ei kuulu kõnealusesse nimekirja, liigitatakse vastavalt nende sordiomadustele.

Mõnda järgmises tabelis loetletud sorti võib turustada nime all, mis on kaubamärgina kaitstud või millele taotletakse sellist kaitset ühes või mitmes riigis. Järgmise tabeli kolm veergu selliseid kaubamärke ei sisalda. Mõned tuntud kaubamärgid on nimetatud neljandas veerus üksnes teavitamise eesmärgil.

Selgitus

M = väikeseviljaline (miniatuurne)

R = korgistunud koorega sort

V = klaasistus (vesisüdamik)

* = mutantvorm, millel puudub sordikaitse, kuid mis on seotud registreeritud/kaitstud kaubamärgiga; tärniga tähistamata mutantvormid on sordikaitsega







Sordid Mutantvorm Sünonüümid Kaubamärgid Värvusrühm Lisatingimused African Red Aafrika Carmine ™ B Akane Tohoku 3, Primerouge B Alkmene Early Windsor C Alwa B Amasya B Ambrosia Ambrosia ® B Annurca B Ariane Les Naturianes ® B Arlet Swiss Gourmet B R AW 106 Sapora ® C Belgica B Belle de Boskoop Schone van Boskoop, Goudreinette D R Boskoop rouge Red Boskoop, Roter Boskoop, Rode Boskoop B R Boskoop Valastrid B R Berlepsch Freiherr von Berlepsch C Berlepsch rouge Red Berlepsch, Roter Berlepsch B Braeburn B Hidala Hillwell ® A Joburn Aurora ™, Red Braeburn ™, Southern Rose ™ A Lochbuie Red Braeburn A Mahana Red Braeburn Redfield ® A Mariri Red Eve ™, Aporo ® A Royal Braeburn A Bramley's Seedling Bramley, Triomphe de Kiel D Cardinal B Caudle Cameo ®, Camela® B Cauflight Cameo ®, Camela® A CIV323 Isaaq ® B CIVG198 Modi ® A Civni Rubens ® B Collina C Coop 38 Goldrush ®, Delisdor ® D R Coop 39 Crimson Crisp ® A Coop 43 Juliet ® B Coromandel Red Corodel A Cortland B Cox's Orange Pippin Cox orange, Cox's O.P. C R Cripps Pink Pink Lady ®, Flavor Rose ® C Lady in Red Pink Lady ® B Rosy Glow Pink Lady ® B Ruby Pink B Cripps Red Sundowner ™, Joya ® B Dalinbel Antares ® B R Delblush Tentation ® D Delcorf Delbarestivale ® C Celeste B Bruggers Festivale Sissired ® A Dalili Ambassy ® A Wonik* Appache ® A Delcoros Autento ® A Delgollune Delbard Jubilé ® B Delicious ordinaire Ordinary Delicious B Discovery C Dykmanns Zoet C Egremont Russet D R Elise De Roblos, Red Delight A Elstar C Bel-El Red Elswout ® C Daliest Elista ® C Daliter Elton ™ C Elshof C Elstar Boerekamp Excellent Star ® C Elstar Palm Elstar PCP ® C Goedhof Elnica ® C Red Elstar C RNA9842 Red Flame ® C Valstar C Vermuel Elrosa ® C Empire A Fiesta Red Pippin C Fresco Wellant ® B R Fuji B V Aztec Fuji Zhen ® A V Brak Fuji Kiku ® 8 B V Fuji Fubrax Fuji Kiku ® Fubrax B V Fuji Supreme A V Heisei Fuji Beni Shogun ® A V Raku-Raku B V Gala C Baigent Brookfield ® A Bigigalaprim Early Red Gala ® B Fengal Gala Venus A Gala Schnico Schniga ® A Gala Schnico Red Schniga ® A Galaval A Galaxy Selekta ® B Gilmac Neon ® A Imperial Gala B Jugula B Mitchgla Mondial Gala ® B Natali Gala B Regal Prince Gala Must ® B Royal Beaut A Simmons Buckeye ® Gala A Gloster B Golden 972 D Golden Delicious Golden D CG10 Yellow Delicious Smothee ® D Golden Delicious Reinders Reinders ® D Golden Parsi Da Rosa ® D Leratess Pink Gold ® D Quemoni Rosagold ® D Goldstar Rezista Gold Granny ® D Gradigold Golden Supreme ™, Golden Extreme ™ D Gradiyel Goldkiss ® D Granny Smith D Dalivair Challenger ® D Gravensteiner Gravenstein D Hokuto C Holsteiner Cox Holstein C R Honeycrisp Honeycrunch ® C Horneburger D Idared B Idaredest B Najdared B Ingrid Marie B R James Grieve D Jonagold C Early Jonagold Milenga ® C Dalyrian C Decosta C Jonagold Boerekamp Early Queen ® C Jonagold Novajo Veulemanns C Jonagored Morren's Jonagored ® C Jonagored Supra Morren's Jonagored ® Supra ® C Red Jonaprince Wilton's ®, Red Prince ® C Rubinstar C Schneica Jonica C Vivista C Jonathan B Karmijn de Sonnaville C R La Flamboyante Mairac ® B Laxton's Superb C R Ligol B Lobo B Lurefresh Redlove ® Era ® A Lureprec Redlove ® Circe ® A Luregust Redlove ® Calypso ® A Luresweet Redlove ® Odysso ® A Maigold B Maribelle Lola ® B McIntosh B Melrose C Milwa Diwa ®, Junami ® B Moonglo C Morgenduft Imperatore B Mountain Cove Ginger Gold ™ D Mutsu Crispin D Newton C Nicogreen Greenstar ® D Nicoter Kanzi ® B Northern Spy C Ohrin Orin D Paula Red B Pinova Corail ® C RoHo 3615 Evelina ® B Piros C Plumac Koru ® B Prem A153 Lemonade ®, Honeymoon ® C Prem A17 Smitten ® C Prem A280 Sweetie™ B Prem A96 Rockit ™ B M Rafzubin Rubinette ® C Rafzubex Rubinette ® Rosso A Rajka Rezista Romelike ® B Red Delicious Rouge américaine A Campsur Red Chief ® A Erovan Early Red One ® A Evasni Scarlet Spur ® A Stark Delicious A Starking C Starkrimson A Starkspur A Topred A Trumdor Oregon Spur Delicious ® A Reine des Reinettes Gold Parmoné, Goldparmäne C V Reinette grise du Canada Graue Kanadarenette, Renetta Canada D R Rome Beauty Belle de Rome, Rome, Rome Sport B Rubin C Rubinola B Šampion Shampion, Champion, Szampion B Reno 2 A Šampion Arno Szampion Arno A Santana B Sciearly Pacific Beauty ™ A Scifresh Jazz ™ B Sciglo Southern Snap ™ A Scilate Envy ® B Sciray GS48 A Scired Pacific Queen ™ A R Sciros Pacific Rose ™ A Senshu C Spartan A Stayman B Summerred B Sunrise A Sunset D R Suntan D R Sweet Caroline C Topaz B Tydeman's Early Worcester Tydeman's Early B Tsugaru C UEB32642 Opal ® D Worcester Pearmain B York B Zari B

2. OSA: TSITRUSVILJADE TURUSTAMISSTANDARD

I. TOOTE MÄÄRATLUS

Käesolevat standardit kohaldatakse järgmiste tsitrusviljaliikide sortide (kultivaride) suhtes, mis tuleb tarbijale müüa värskelt, välja arvatud tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud tsitrusviljad:

— sidrunid liigist Citrus limon (L.) Burm. f. ja kõnealuse liigi hübriidid,

— liiki Citrus reticulata Blanco kuuluvad mandariinid, sealhulgas selle liigi ja tema hübriidide satsumad (Citrus unshiu Marcow), klementiinid (Citrus clementina hort. ex Tanaka), tavalised mandariinid (Citrus deliciosa Ten.) ja tangeriinid (Citrus tangerina Tanaka),

— apelsinid liigist Citrus sinensis (L.) Osbeck ja kõnealuse liigi hübriidid.

II. KVALITEEDINÕUDED

Normis määratletakse müügivalmis ja pakendatud tsitrusviljade kvaliteedinõuded.

Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastupidiselt standardi nõuetele:

— vähest värskuse ja turdumuse vähenemist,

— ekstraklassi mittekuuluvate toodete puhul nende bioloogilisest arengust või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

A. Miinimumnõuded

Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikides klassides tsitrusviljad olema:

— terved,

— muljutiste ja ulatuslike armistunud pindmiste vigastusteta,

— veatud, tarbimiseks kõlbmatud mädanenud või riknenud tooted ei ole lubatud,

— puhtad, nähtavate võõrkehadeta,

— taimekahjuriteta,

— taimekahjurite poolt viljalihale tekitatud kahjustusteta,

— närtsimise ja kuivamise tunnusteta,

— külmakahjustusteta,

— ebatavalise pinnaniiskuseta,

— võõra lõhna ja maitseta.

Tsitrusviljad peavad olema niisuguses valmimisastmes ja seisukorras, et need:

— taluvad vedu ja käitlemist ning

— jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras.

B. Nõuded küpsuse kohta

Tsitrusviljade valmimis- ja küpsusaste peab vastama sordi, koristamise aja ja kasvupiirkonna kriteeriumidele.

Tsitrusviljade küpsus on määratletud järgmiste nõuetega liikide kaupa:

— minimaalne mahlasisaldus,

— minimaalne suhkru/happe suhtarv, ( 18 )

— värvus.

Värvusaste peab olema niisugune, et normaalse küpsemise järel saavutavad viljad sihtpunktis sordiomase värvuse.







Minimaalne mahlasisaldus (%) Minimaalne suhkru/happe suhtarv Värvus Sidrunid 20 Peab olema sordile iseloomulik. Lubatud rohelise (kuid mitte tumerohelise) värvusega viljad, kui need vastavad mahlasisalduse miinimumnõuetele. Satsumad, klementiinid, mandariini muud liigid ja selle hübriidid Satsumad 33 6.5:1 Vähemalt kolmandik vilja pinnast peab olema sordiomase värvusega. Klementiinid 40 7.0:1 Mandariini muud liigid ja selle hübriidid 33 7.5:1 (1) Apelsinid Veriapelsinid 30 6.5:1 Peab olema sordile iseloomulik. Lubatud on siiski viljad, mille puhul kergelt roheline värvus ei ületa viiendikku vilja kogupinnast, kui need vastavad mahlasisalduse miinimumnõuetele. Apelsinidel, mis on toodetud aladel, kus viljade arenemisperioodil on kõrge õhutemperatuur ja kõrge suhteline niiskus, võib üle viiendiku vilja kogupinnast olla roheline, kui need vastavad mahlasisalduse miinimumnõuetele. Navel-rühma (nabaapelsinid) 33 6.5:1 Muud sordid 35 6.5:1 Sordid „Mosambi”, „Sathgudi” ja „Pacitan”, vilja pinnast rohkem kui viiendik rohelise värvusega 33 Muud sordid, mille vilja pinnast rohkem kui viiendik rohelise värvusega 45 (1) Sortide „Mandora” ja „Minneola” puhul on minimaalne suhkru/happe suhtarv 6,0:1 kuni 1. jaanuaril 2023 algava turustusaasta lõpuni.

Küpsusnõuetele vastavate tsitrusviljade koorelt võib rohelise värvi eemaldada. Seda töötlemisviisi lubatakse kasutada üksnes siis, kui muud organoleptilised omadused jäävad samaks.

C. Liigitamine

Tsitrusviljad liigitatakse kolme järgnevalt määratletud klassi:

i) Ekstraklass

Selle klassi tsitrusviljad peavad olema eriti hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile ja/või kaubanduslikule tüübile vastavate omadustega.

Tsitrusviljad peavad olema veatud, välja arvatud tühised pindmised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis.

ii) I klass

Selle klassi tsitrusviljad peavad olema hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile ja/või kaubanduslikule tüübile vastavate omadustega.

Viljadel võivad olla järgmised tühised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis:

— tühised kujuvead,

— tühised värvusvead, sh tühised päikesepõletuslaigud,

— tühised progresseeruvad pindmised vead, mis ei kahjusta viljaliha,

— vilja moodustumisest tulenevad tühised pindmised vead, nagu hõbehall soomuseline koorik, korkjas kate või taimekahjurite tekitatud kahju,

— tühised mehaanilisel teel tekkinud armistunud vead, nagu rahekahjustused, hõõrdumine või käsitlemisest tingitud defektid,

— mandariini-rühma kõigi tsitrusviljade koore (või kooriku) tühine ja osaline eraldumine.

iii) II klass

Sellesse klassi kuuluvad tsitrusviljad, mida ei või liigitada kõrgematesse klassidesse, kuid mis vastavad eespool nimetatud miinimumnõuetele.

Viljadel võivad olla järgmised vead, kui on säilinud põhilised kvaliteedi- ja säilivusomadused ning esitusviisi omadused:

— kujuvead,

— värvusvead, sh päikesepõletuslaigud,

— progresseeruvad pindmised vead, mis ei kahjusta viljaliha,

— vilja moodustumisest tulenevad pindmised vead, nagu hõbehall soomuseline koorik, korkjas kate või taimekahjurite tekitatud kahju,

— mehaanilisel teel tekkinud armistunud vead, nagu rahekahjustused, hõõrdumine või käsitlemisest tingitud defektid,

— pindmised armistunud vead,

— krobeline koor,

— apelsinide koore (või kooriku) tühine ja osaline eraldumine ning mandariini-rühma kõigi tsitrusviljade koore (või kooriku) osaline eraldumine.

III. SUURUSNÕUDED

Suurus määratakse kindlaks vilja ristlõike suurima läbimõõdu või arvu järgi.

A. Miinimumsuurus

Kohaldatakse järgmisi miinimumsuurusi:







Puuviljad Läbimõõt (millimeetrites) Sidrunid 45 Satsumad, mandariini muud liigid ja selle hübriidid 45 Klementiinid 35 Apelsinid 53

B. Ühtsus

Tsitrusvilju võib mõõta järgmistest valikuvõimalustest ühe alusel.

a) Ühtlase suuruse tagamiseks pakendis ei ületa ühe pakendi viljade suurus:

— 10 mm, kui väikseima vilja läbimõõt (nagu märgitud pakendil) on < 60 mm;

— 15 mm, kui väikseima vilja läbimõõt (nagu märgitud pakendil) on ≥ 60 mm, kuid < 80 mm;

— 20 mm, kui väikseima vilja läbimõõt (nagu märgitud pakendil) on ≥ 80 mm, kuid < 110 mm;

— ≥ 110 mm viljade suhtes läbimõõdu vahe piirangut ei kohaldata.

b) Suuruskoodide kohaldamisel tuleb järgida alljärgnevas tabelis esitatud koode ja läbimõõduvahemikke.







Suuruskood Läbimõõt (millimeetrites) Sidrunid 0 79–90 1 72–83 2 68–78 3 63–72 4 58–67 5 53–62 6 48–57 7 45–52 Satsumad, mandariini muud liigid ja selle hübriidid 1–XXX 78 ja enam 1–XX 67–78 1 või 1–X 63–74 2 58–69 3 54–64 4 50–60 5 46–56 6 (1) 43–52 7 41–48 8 39–46 9 37–44 10 35–42 Apelsinid 0 92–110 1 87–100 2 84–96 3 81–92 4 77–88 5 73–84 6 70–80 7 67–76 8 64–73 9 62–70 10 60–68 11 58–66 12 56–63 13 53–60 (1) Alla 45 mm suurus kehtib üksnes klementiinide kohta.

Suuruse ühtsus saavutatakse eespool esitatud suurusskaalade abil, kui allpool ei ole teisiti ette nähtud:

Lahtiselt kasti paigutatud viljade puhul ja netomassiga kuni 5 kg müügipakendites viljade puhul ei tohi maksimaalne erinevus olla suurem kui suurusskaala kolme järjestikuse suuruskoodi ühendamisest tulenev vahemik.

c) Arvu järgi suurusklassidesse jagatud viljade suuruse vahe peaks olema vastavuses punktiga a.

IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED

Kõigis turustusetappides võib igas pakendis olla tooteid, mille kvaliteet ja suurus ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele.

A. Kvaliteedihälbed

i) Ekstraklass

Lubatud on koguhälve, mille puhul tsitrusviljade arvust või kaalust 5 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab I klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 0,5 % toodetest, mis vastavad II klassi kvaliteedinõuetele.

ii) I klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul tsitrusviljade arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 1 % toodetest, mis ei vasta II klassi kvaliteedi- ega miinimumnõuetele või on mädanenud.

iii) II klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul tsitrusviljade arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele ega miinimumnõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 2 % mädanenud tooteid.

B. Suurushälbed

Kõikide klasside puhul: koguhälve 10 % tsitrusviljade arvust või kaalust, mis vastab pakendil nimetatud suurusest ühe astme võrra väiksemale ja/või suuremale suurusele (või suurustele, kui kolm suurust on ühendatud).

Lubatud 10 % hälvet kohaldatakse ainult viljade suhtes, mille läbimõõt on vähemalt:







Puuviljad Läbimõõt (millimeetrites) Sidrunid 43 Satsumad, mandariini muud liigid ja selle hübriidid 43 Klementiinid 34 Apelsinid 50

V. ESITUSVIISI KÄSITLEVAD NÕUDED

A. Ühtsus

Kõigi pakendite sisu peab olema ühtlane ja sisaldama ainult sama päritoluga, sama sorti või kaubanduslikku tüüpi, sama kvaliteedi ja suurusega ning sama valmimis- ja küpsusastmega tsitrusvilju.

Lisaks sellele peavad ekstraklassi viljad olema ühesuguse värvusega.

Selgelt eri liiki tsitrusviljade segu võib siiski pakkida ühte müügipakendisse tingimusel, et need on ühtlase kvaliteediga ning iga asjaomase liigi kaupa sama sorti, kaubanduslikku tüüpi või päritolu. Ühtlane suurus ei ole nõutav.

Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu.

B. Pakendamine

Tsitrusviljad peavad olema pakitud nii, et need on nõuetekohaselt kaitstud.

Pakendi sisematerjal peab olema puhas ja niisugune, et see ei riku toodet välis- ega seespidiselt. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükkimisel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi.

Üksikule tootele kinnitatavad kleebised peavad olema sellised, et pärast eemaldamist ei jääks neist nähtavaid liimijälgi ega pinnakahjustusi. Laseriga kantud teave ei tohiks tekitada vigu viljalihale või puuvilja pinnale.

Kui viljad pakitakse paberisse, tuleb kasutada õhukest, kuiva, uut ja lõhnata ( 19 ) paberit.

Keelatud on kasutada aineid, mis võivad muuta tsitrusviljade looduslikke omadusi, eriti nende maitset ( 20 ) või lõhna.

Pakend peab olema ilma igasuguste võõrkehadeta. Lubatud on esitusviis, mille puhul võib vilja küljes olla lühike puitumata oksake paari rohelise lehega.

VI. MÄRGISTAMISNÕUDED

Iga pakendi ( 21 ) ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed.

A. Identifitseerimistunnused

Pakendaja ja/või lähetaja nimi ja aadress (näiteks: tänav/linn/piirkond/postiindeks ja riik juhul, kui see erineb päritoluriigist).

Selle teabe võib asendada:

— kõikidel pakenditel, välja arvatud kinnispakkidel, ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärgiga, mis tähistab pakendajat ja/või lähetajat ja mis on kantud märke „Pakendaja ja/või lähetaja” (või samaväärsed lühendid) vahetusse lähedusse. Koodmärgile peab eelnema tunnustava riigi ISO 3166 kahetäheline riigi/piirkonna kood, kui ei ole tegemist päritoluriigiga;

— ainult kinnispakkide puhul liidu piires registreeritud müüja nime ja aadressiga, mis on kantud märke „Pakendatud (kelle jaoks)” või samaväärse märke vahetus läheduses. Sellisel juhul peab märgistusel olema ka pakendajat ja/või lähetajat tähistav kood. Müüja esitab koodi tähenduse kohta kogu teabe, mida kontrolliasutus peab vajalikuks.

B. Toote liik

— „Sidrunid”, „Mandariinid” või „Apelsinid”, kui pakendi sisu ei ole nähtav.

— Selgelt eri liiki tsitrusviljade segu puhul „Tsitrusviljade segu” või samaväärne nimetus ja eri liikide tavanimetused.

— Apelsinide puhul sordi nimi ja/või asjaomase sordirühma nimi Navel-rühma ja Valencia-rühma puhul.

— „Satsumade” ja „Klementiinide” puhul tuleb märkida liigi üldnimetus, sordi nime märkimine ei ole kohustuslik.

— Muude mandariinide ja nende hübriidide puhul on sordi nimi nõutav.

— Sidrunite puhul: sordi nime märkimine ei ole kohustuslik.

— „Seemnetega” rohkem kui 10 seemet sisaldavate klementiinide puhul.

— „Seemneteta” (märkimine ei ole kohustuslik, seemneteta tsitrusvili võib mõnikord seemneid sisaldada).

C. Toote päritolu

— Päritoluriik ( 22 ) ja vajaduse korral tootmispiirkond või üleriigiline, piirkondlik või kohalik nimetus.

— Selgelt eri liiki erineva päritoluga tsitrusviljade segu puhul on iga asjakohase liigi nime kõrval päritoluriigi märge.

D. Kaubanduslikud andmed

— Klass

— Suurus väljendatud kui: — — miinimum- või maksimumsuurus (millimeetrites) või — suuruskood(id), mille järel võib olla märgitud miinimum- ja maksimumsuurus või — arv.

— Koristusjärgsel etapil kasutatud säilitusained või muud keemilised ained, kui neid on kasutatud.

E. Ametlik kontrollimärk (ei ole kohustuslik)

Esimeses lõigus nõutud andmeid ei pea märkima pakenditele, kui need sisaldavad müügipakendeid, mis on väljastpoolt selgelt nähtavad, ja kõikidele müügipakenditele on kantud kõnealused andmed. Nimetatud pakenditel ei tohi olla eksitavaid märgiseid. Kui kõnealused pakendid pannakse välja kaubaalustel, peavad vastavad märked olema pandud nähtavalt vähemalt kahele kaubaaluse küljele.

3. OSA: KIIVIDE TURUSTAMISSTANDARD

I. TOOTE MÄÄRATLUS

Käesolevat normi kohaldatakse Actinidia chinensis Planch. või Actinidia deliciosa (A. Chev.), C. F. Liang ja A. R. Ferguson sortidest (kultivarid) kasvatatud kiivide (tuntud ka kui kiivi-aktiniidia) suhtes, mida tuleb tarbijale müüa värskelt, välja arvatud tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud kiivid.

II. KVALITEEDINÕUDED

Käesolevas standardis määratletakse müügivalmis ja pakendatud kiivide kvaliteedinõuded.

Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastupidiselt standardi nõuetele:

— vähest värskuse ja turdumuse vähenemist,

— ekstraklassi mittekuuluvate toodete puhul nende bioloogilisest arengust või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

A. Miinimumnõuded

Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikide klasside kiivid olema:

— terved (aga ilma varreta),

— veatud, tarbimiseks kõlbmatud mädanenud või riknenud tooted ei ole lubatud,

— puhtad, nähtavate võõrkehadeta,

— taimekahjuriteta,

— taimekahjurite poolt viljalihale tekitatud kahjustusteta,

— piisavalt tugevad, ei tohi olla pehmed, närtsinud ega vesised,

— ilusa kujuga; kahe- või mitmekaupa liitunud puuviljad ei ole lubatud,

— ebatavalise pinnaniiskuseta,

— võõra lõhna ja maitseta.

Kiivid peavad olema niisuguses valmimisastmes ja seisukorras, et need:

— taluvad vedu ja käitlemist ning

— jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras.

B. Küpsuse miinimumnõuded

Kiivid peavad olema piisavalt valmid ja küpsed.

Selle nõude täitmiseks peab pakendis vilja küpsusaste olema vähemalt 6,2° Brixi ( 23 ) skaalal või keskmine kuivainesisaldus 15 %, mille tulemusena peaks küpsusaste turustusahelasse sisenemisel saavutama 9,5° Brixi (23) skaalal.

C. Liigitamine

Kiivid liigitatakse kolme järgnevalt määratletud klassi.

i) Ekstraklass

Selle klassi kiivid peavad olema eriti hea kvaliteediga. Need peavad olema sordiomased.

Kiivid peavad olema tugevad ja viljaliha peab olema täiesti veatu.

Kiivid peavad olema veatud, välja arvatud tühised pindmised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis.

Vilja väikseima ja suurima läbimõõdu suhe peab olema vähemalt 0,8.

ii) I klass

Selle klassi kiivid peavad olema hea kvaliteediga. Need peavad olema sordiomased.

Kiivid peavad olema tugevad ja viljaliha peab olema täiesti veatu.

Viljadel võivad olla järgmised tühised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis:

— tühised kujuvead (ei tohi olla mügaraid ega korrapäratut kuju),

— tühised värvusvead,

— tühised pindmised vead, mille suurus ei ületa 1 cm2,

— väike pikutine sordi „Hayward” tunnusmärk, mis ei ole mügardunud.

Vilja väikseima ja suurima läbimõõdu suhe peab olema vähemalt 0,7.

iii) II klass

Sellesse klassi kuuluvad kiivid, mida ei või liigitada kõrgematesse klassidesse, kuid mis vastavad eespool nimetatud miinimumnõuetele.

Viljad peavad olema mõõdukalt kõvad ja viljalihal ei tohi olla tõsiseid vigu.

Kiivil võivad olla järgmised vead, kui on säilinud selle põhilised kvaliteedi- ja säilivusomadused ning esitusviisi omadused:

— kujuvead,

— värvusvead,

— pindmised vead, nagu väikesed armistunud lõhed või pindmised kriimustused tingimusel, et nende pindala ei ületa 2 cm2,

— mitu kergelt esileulatuvat sordi „Hayward” tunnusmärki,

— väikesed muljutised.

III. SUURUSNÕUDED

Suurus määratakse kindlaks viljade kaalu alusel.

Miinimumkaal on ekstraklassi puhul 90 g, I klassi puhul 70 g ja II klassi puhul 65 g.

Ühtlase suuruse tagamiseks pakendis ei ületa ühe pakendi viljade suurus:

— 10 g viljade puhul, mis kaaluvad kuni 85 g,

— 15 g viljade puhul, mis kaaluvad 85 kuni 120 g,

— 20 g viljade puhul, mis kaaluvad 120 kuni 150 grammi,

— 40 g viljade puhul, mis kaaluvad 150 g ja rohkem.

IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED

Kõigis turustusetappides võib igas pakendis olla tooteid, mille kvaliteet ja suurus ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele.

A. Kvaliteedihälbed

i) Ekstraklass

Lubatud on koguhälve, mille puhul kiivide arvust või kaalust 5 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab I klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 0,5 % toodetest, mis vastavad II klassi kvaliteedinõuetele.

ii) I klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul kiivide arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 1 % toodetest, mis ei vasta II klassi kvaliteedi- ega miinimumnõuetele või on mädanenud.

iii) II klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul kiivide arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele ega miinimumnõuetele. Selle hälbe ulatuses ei tohi olla kokku rohkem kui kaks protsenti mädanenud tooteid.

B. Suurushälbed

Kõikide klasside puhul: lubatud on koguhälve, mille puhul 10 % kiivide arvust või kaalust ei vasta suurusnõuetele.

Ekstraklassi puhul ei tohi kiivi kaaluda vähem kui 85 g, I klassi puhul 67 g ja II klassi puhul 62 g.

V. ESITUSVIISI KÄSITLEVAD NÕUDED

A. Ühtsus

Kõigi pakendite sisu peab olema ühtlane ja sisaldama ainult sama päritoluga, sama sorti, sama kvaliteedi ja suurusega kiivisid.

Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu.

B. Pakendamine

Kiivid peavad olema pakitud nii, et need oleksid nõuetekohaselt kaitstud.

Pakendi sisematerjal peab olema puhas ja niisugune, et see ei riku toodet välis- ega seespidiselt. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükkimisel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi.

Üksikule tootele kinnitatavad kleebised peavad olema sellised, et pärast eemaldamist ei jääks neist nähtavaid liimijälgi ega pinnakahjustusi. Laseriga kantud teave ei tohiks tekitada vigu viljalihale või puuvilja pinnale.

Pakend peab olema ilma igasuguste võõrkehadeta.

VI. MÄRGISTAMISNÕUDED

Iga pakendi ( 24 ) ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed.

A. Identifitseerimistunnused

Pakendaja ja/või lähetaja nimi ja aadress (näiteks: tänav/linn/piirkond/postiindeks ja riik juhul, kui see erineb päritoluriigist).

Selle teabe võib asendada:

— kõikidel pakenditel, välja arvatud kinnispakkidel, ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärgiga, mis tähistab pakendajat ja/või lähetajat ja mis on kantud märke „Pakendaja ja/või lähetaja” (või samaväärsed lühendid) vahetusse lähedusse. Koodmärgile peab eelnema tunnustava riigi ISO 3166 kahetäheline riigi/piirkonna kood, kui ei ole tegemist päritoluriigiga;

— ainult kinnispakkide puhul liidu piires registreeritud müüja nime ja aadressiga, mis on kantud märke „Pakendatud (kelle jaoks)” või samaväärse märke vahetus läheduses. Sellisel juhul peab märgistusel olema ka pakendajat ja/või lähetajat tähistav kood. Müüja esitab koodi tähenduse kohta kogu teabe, mida kontrolliasutus peab vajalikuks.

B. Toote liik

— „Kiivid” ja/või „Aktiniidiad”, kui pakendi sisu ei ole nähtav.

— Sordi nimi (ei ole kohustuslik).

— Viljaliha värvus või samaväärne tähis, kui tegemist ei ole rohelisega.

C. Toote päritolu

Päritoluriik ( 25 ) ja vajaduse korral tootmispiirkond või üleriigiline, piirkondlik või kohalik nimetus.

D. Kaubanduslikud andmed

— Klass

— Suurus, mis on väljendatud viljade miinimum- ja maksimumkaaluna.

— Viljade arv (ei ole kohustuslik).

E. Ametlik kontrollimärk (ei ole kohustuslik)

Esimeses lõigus nõutud andmeid ei pea märkima pakenditele, kui need sisaldavad müügipakendeid, mis on väljastpoolt selgelt nähtavad ja kõikidele müügipakenditele on kantud kõnealused andmed. Nimetatud pakenditel ei tohi olla eksitavaid märgiseid. Kui kõnealused pakendid pannakse välja kaubaalustel, peavad vastavad märked olema pandud nähtavalt vähemalt kahele kaubaaluse küljele.

4. OSA: SALATI, KÄHARA ENDIIVIASIGURI JA SILEDA ENDIIVIASIGURI TURUSTAMISSTANDARD

I. TOOTE MÄÄRATLUS

Käesolevat standardit kohaldatakse järgmiste toodete suhtes:

— salatisortide (kultivarid) puhul, mis on kasvatatud: — — liigist Lactuca sativa L. var. capitata L. (peasalat, sealhulgas jääsalat), — liigist Lactuca sativa var. longifolia Lam. (rooma salat), — liigist Lactuca sativa var. crispa L. (lehtsalat), — nende sortide ristandid ja

— kähara endiiviasiguri sordid (kultivarid), mis on kasvatatud liigist Cichorium endivia L. var. crispum Lam. ja

— sileda endiiviasiguri sortide (kultivarid) puhul, mis on kasvatatud liigist Cichorium endivia var. latifolium Lam.,

mida tuleb tarbijale müüa värskelt.

Seda normi ei kohaldata tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud toodete suhtes, üksikute lehtedena müüdava toote, juurepalliga salati või potis esitatud salati suhtes.

II. KVALITEEDINÕUDED

Standardis määratletakse müügivalmis ja pakendatud toodete kvaliteedinõuded.

Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastupidiselt standardi nõuetele:

— vähest värskuse ja turdumuse vähenemist,

— nende bioloogilisest arengust või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

A. Miinimumnõuded

Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikides klassides tooted olema:

— terved,

— veatud, tarbimiseks kõlbmatud mädanenud või riknenud tooted ei ole lubatud,

— puhtad ja lõigatud, st ilma mulla või muu kasvusubstraadita ning nähtavate võõrkehadeta,

— värske välimusega,

— taimekahjuriteta,

— taimekahjurite tekitatud kahjustusteta,

— turdunud,

— putkumata,

— ebatavalise pinnaniiskuseta,

— võõra lõhna ja maitseta.

Salat võib olla värvuselt punakas, kui see on põhjustatud madalast temperatuurist kasvu ajal ja kui see ei mõjuta märkimisväärselt salati üldilmet.

Juured tuleb lõigata välimiste lehtede kinnituskoha vahetust lähedusest ja lõige peab olema puhas.

Toode peab olema tavapäraselt arenenud. Tooted peavad olema niisuguses valmimisastmes ja seisukorras, et need:

— taluvad vedu ja käitlemist ning

— jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras.

B. Liigitamine

Tooted liigitatakse kahte järgnevalt määratletud klassi:

i) I klass

Selle klassi toode peab olema hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile ja/või kaubanduslikule tüübile vastavate omadustega.

Toode peab olema:

— ilusa kujuga,

— tugev, võttes arvesse viljelusmeetodit ja toote liiki,

— kahjustusteta või söögikõlblikkust mõjutava riknemiseta,

— külmakahjustusteta.

Peasalatil peab olema üks hästi arenenud südamik. Katte all kasvatatud peasalati südamik võib olla väike.

Rooma salatil peab olema südamik, mis võib olla väike.

Kähara endiiviasiguri ja sileda endiiviasiguri keskosa peab olema kollase värvusega.

ii) II klass

Sellesse klassi kuulub toode, mida ei või liigitada I klassi, kuid mis vastab eespool nimetatud miinimumnõuetele.

Toode peab olema:

— piisavalt ilusa kujuga,

— kahjustusteta või riknemiseta, mis võib tõsiselt rikkuda söögikõlblikkust.

Tootel võivad olla järgmised vead, kui on säilinud selle põhilised kvaliteedi- ja säilivusomadused ning esitusviisi omadused:

— kerge värvusemuutus,

— tühised taimekahjurite tekitatud kahjustused.

Peasalatil peab olema südamik, mis võib olla väike. Katte all kasvatatud peasalati puhul on südamiku puudumine lubatud.

Rooma salatil ei pea olema südamikku.

III. SUURUSNÕUDED

Suurus määratakse kindlaks ühe ühiku kaalu alusel.

Ühtlase suuruse tagamiseks pakendis ei ületa ühe pakendi viljade suurus:

a) Salat

— 40 g, kui kergeim ühik kaalub kuni 150 g,

— 100 g, kui kergeim ühik kaalub 150–300 g,

— 150 g, kui kergeim ühik kaalub 300–450 g,

— 300 g, kui kergeim ühik kaalub üle 450 g.

b) Kähar endiiviasiguri ja sile endiiviasigur

— 300 g

IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED

Kõigis turustusetappides võib igas pakendis olla tooteid, mille kvaliteet ja suurus ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele.

A. Kvaliteedihälbed

i) I klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul 10 % toote arvust ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 1 % toodetest, mis ei vasta II klassi kvaliteedi- ega miinimumnõuetele või on mädanenud.

ii) II klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul 10 % toote arvust ei vasta selle klassi nõuetele ega miinimumnõuetele. Selle hälbe ulatuses ei tohi olla kokku rohkem kui kaks protsenti mädanenud tooteid.

B. Suurushälbed

Kõikide klasside puhul: lubatud on koguhälve, mille puhul 10 % toote arvust või kaalust ei vasta suurusnõuetele.

V. ESITUSVIISI KÄSITLEVAD NÕUDED

A. Ühtsus

Kõigi pakendite sisu peab olema ühtlane ja sisaldama ainult sama päritoluga, sama sorti või kaubanduslikku tüüpi, sama kvaliteedi ja suurusega tooteid.

Selgelt eri liiki, kaubanduslikku tüüpi ja/või värvi salati ja/või endiivia segu võib siiski pakkida ühte müügipakendisse tingimusel, et need on ühtlase kvaliteediga ning iga liigi, kaubandusliku tüübi ja/või värvi kaupa sama päritolu. Ühtlane suurus ei ole nõutav.

Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu.

B. Pakendamine

Tooted peavad olema pakitud nii, et need on nõuetekohaselt kaitstud. Tooted peavad olema pakendi suurust ja liiki arvestades mõistlikult pakitud, nii et ei jääks tühja ruumi ja tooted ei saaks muljuda.

Pakendi sisematerjal peab olema puhas ja niisugune, et see ei riku toodet välis- ega seespidiselt. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükkimisel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi.

Pakend peab olema ilma igasuguste võõrkehadeta.

VI. MÄRGISTAMISNÕUDED

Iga pakendi ( 26 ) ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtavate tähtedega järgmised andmed.

A. Identifitseerimistunnused

Pakendaja ja/või lähetaja nimi ja aadress (näiteks: tänav/linn/piirkond/postiindeks ja riik juhul, kui see erineb päritoluriigist).

Selle teabe võib asendada:

— kõikidel pakenditel, välja arvatud kinnispakkidel, ametlikult väljastatud või tunnustatud koodmärgiga, mis tähistab pakendajat ja/või lähetajat ja mis on kantud märke „Pakendaja ja/või lähetaja” (või samaväärsed lühendid) vahetusse lähedusse. Koodmärgile peab eelnema tunnustava riigi ISO 3166 kahetäheline riigi/piirkonna kood, kui ei ole tegemist päritoluriigiga;

— ainult kinnispakkide puhul liidu piires registreeritud müüja nime ja aadressiga, mis on kantud märke „Pakendatud (kelle jaoks)” või samaväärse märke vahetus läheduses. Sellisel juhul peab märgistusel olema ka pakendajat ja/või lähetajat tähistav kood. Müüja esitab koodi tähenduse kohta kogu teabe, mida kontrolliasutus peab vajalikuks.

B. Toote liik

— „Salat”, „Peasalat”, „Bataavia”, „Jääsalat”, „Rooma salat”, „Lehtsalat” (või vajaduse korral näiteks „Tammelehesalat”, „Lollo bionda”, „Lollo rossa”), „Kähar endiiviasiguri” või „Sile endiiviasiguri” või saamväärsed nimetused, kui pakendi sisu ei ole nähtav.

— Müüja annab selle koodi tähenduse kohta kontrolliasutusele sellist teavet, mida viimane vajalikuks peab.

— Sordi nimi (ei ole kohustuslik).

— „Salati/endiivia segu” või samaväärne nimetus selgelt eri sorti, kaubanduslikku tüüpi ja/või värvi salati ja/või endiivia segu puhul. Kui toode ei ole pakendis nähtav, tuleb märkida kaubaüksuses sisalduvate toodete sordid, kaubanduslikud tüübid ja/või värvid ning kogus.

C. Toote päritolu

— Päritoluriik ( 27 ) ja vajaduse korral tootmispiirkond või üleriigiline, piirkondlik või kohalik nimetus.

— Salati ja/või endiivia segu puhul, mis sisaldavad selgelt eri sorti, kaubandusliku tüüpi ja/või värvusega tooteid, mille päritolu erineb, märgitakse iga päritoluriik asjaomase sordi, kaubandusliku tüübi ja/või värvuse juurde.

D. Kaubanduslikud andmed

— Klass

— suurus, mis on väljendatud ühiku miinimumkaaluna või ühikute arvuna,

E. Ametlik kontrollimärk (ei ole kohustuslik)

Esimeses lõigus nõutud andmeid ei pea märkima pakenditele, kui need sisaldavad müügipakendeid, mis on väljastpoolt selgelt nähtavad, ja kõikidele müügipakenditele on kantud kõnealused andmed. Nimetatud pakenditel ei tohi olla eksitavaid märgiseid. Kui kõnealused pakendid pannakse välja kaubaalustel, peavad vastavad märked olema pandud nähtavalt vähemalt kahele kaubaaluse küljele.

5. OSA: VIRSIKUTE JA NEKTARIINIDE TURUSTAMISSTANDARD

I. TOOTE MÄÄRATLUS

Käesolevat standardit kohaldatakse Prunus persica Sieb. ja Zucc. sortidest (kultivarid) kasvatatud virsikute ja nektariinide suhtes, mida tuleb tarbijale müüa värskelt, välja arvatud tööstuslikuks töötlemiseks ettenähtud virsikud ja nektariinid.

II. KVALITEEDINÕUDED

Standardis määratletakse müügivalmis ja pakendatud virsikute ja nektariinide kvaliteedinõuded.

Lähetamisjärgsetel etappidel võib toodetel siiski esineda vastupidiselt standardi nõuetele:

— vähest värskuse ja turdumuse vähenemist,

— ekstraklassi mittekuuluvate toodete puhul nende bioloogilisest arengust või riknemisohust põhjustatud vähest kvaliteedi halvenemist.

A. Miinimumnõuded

Võttes arvesse iga klassi erinõudeid ja lubatud hälbeid, peavad kõikide klasside virsikud ja nektariinid olema:

— terved,

— veatud, tarbimiseks kõlbmatud mädanenud või riknenud tooted ei ole lubatud,

— puhtad, nähtavate võõrkehadeta,

— taimekahjuriteta,

— taimekahjurite poolt viljalihale tekitatud kahjustusteta,

— varreõõnsuse lõhedeta,

— ebatavalise pinnaniiskuseta,

— võõra lõhna ja maitseta.

Virsikud ja nektariinid peavad olema niisuguses valmimis- ja küpsusastmes, et need:

— taluvad vedu ja käitlemist ning

— jõuavad sihtkohta rahuldavas seisukorras.

B. Nõuded küpsuse kohta

Viljad peavad olema hästi arenenud ja piisavalt küpsed. Viljaliha murdumisnäitaja peab olema võrdne või suurem kui 8° Brixi ( 28 ) skaalal.

C. Liigitamine

Virsikud ja nektariinid liigitatakse kolme järgnevalt määratletud klassi:

i) Ekstraklass

Selle klassi virsikud ja nektariinid peavad olema eriti hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile vastavate omadustega.

Viljaliha peab olema täiesti veatu.

Viljad peavad olema veatud, välja arvatud tühised pindmised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis.

ii) I klass

Selle klassi virsikud ja nektariinid peavad olema hea kvaliteediga. Need peavad olema sordile vastavate omadustega. Viljaliha peab olema täiesti veatu.

Viljadel võivad olla järgmised tühised vead, kui need ei mõjuta toote üldilmet, kvaliteeti, säilivust ega esitusviisi pakendis:

— tühised kujuvead,

— tühised valmimisvead,

— tühised värvusvead,

— kerged muljumisjäljed, mis ei ületa 1 cm2 kogupinnast,

— väikesed pindmised vead, mis ei tohi ületada: — — 1,5 cm pikliku kujuga pindmiste vigade puhul, — muude vigade puhul 1 cm2 kogupinnast.

iii) II klass

Sellesse klassi kuuluvad virsikud ja nektariinid, mida ei või liigitada kõrgematesse klassidesse, kuid mis vastavad eespool nimetatud miinimumnõuetele.

Viljaliha peab olema suuremate vigadeta.

Virsikutel ja nektariinidel võivad olla järgmised pindmised vead, kui on säilinud põhilised kvaliteedi- ja säilivusomadused ning esitusviisi omadused:

— kujuvead,

— vilja arenguaegsed vead, sh luuseemne lõhed, tingimusel et vili on kompaktne ja viljaliha veatu.

— värvusvead,

— väikesed muljutised, mis ei ületa 2 cm2 kogupinnast ning mis võivad olla veidi muutunud värvusega.

— pindmised vead, mis ei tohi ületada — — 2,5 cm pikliku kujuga pindmiste vigade puhul, — muude vigade puhul 2 cm2 kogupinnast.

III. SUURUSNÕUDED

Suurus määratakse kindlaks ristlõike suurima läbimõõdu, kaalu või arvu alusel.

Miinimumsuurus on:

— ekstraklassi puhul 56 mm või 85 g,

— I ja II klassi puhul 51 mm või 65 g.

Ajavahemikul 1. juulist kuni 31. oktoobrini (põhjapoolkera), 1. jaanuarist 30. aprillini (lõunapoolkera) ei turustata vilja, mille näitajad on väiksemad kui 56 mm või 85 g.

Järgmiste sätete kohaldamine II klassi suhtes on vabatahtlik.

Ühtlase suuruse tagamiseks pakendis ei ületa ühe pakendi viljade suurus:

a) läbimõõdu järgi määratud vilja puhul:

— kuni 70 mm läbimõõduga viljade puhul 5 mm,

— 70 mm ja suurema läbimõõduga viljade puhul 10 mm.

b) kaalu järgi määratud vili:

— kuni 180 g kaaluga viljade puhul 30 g,

— 180 g ja suurema kaaluga viljade puhul 80 g.

c) Arvu järgi suurusklassidesse jagatud viljade suuruse vahe peaks olema vastavuses punktiga a või b.

Suuruskoodide kohaldamisel tuleb järgida alljärgnevas tabelis esitatud koode.







Kood Läbimõõt kaal alates kuni alates kuni (mm) (mm) (g) (g) 1 D 51 56 või 65 85 2 C 56 61 85 105 3 B 61 67 105 135 4 A 67 73 135 180 5 AA 73 80 180 220 6 AAA 80 90 220 300 7 AAAA > 90 > 300

IV. HÄLBEID KÄSITLEVAD NÕUDED

Kõigis turustusetappides võib igas pakendis olla tooteid, mille kvaliteet ja suurus ei vasta pakendil näidatud klassi nõuetele.

A. Kvaliteedihälbed

i) Ekstraklass

Lubatud on koguhälve, mille puhul virsikute või nektariinide arvust või kaalust 5 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab I klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 0,5 % toodetest, mis vastavad II klassi kvaliteedinõuetele.

ii) I klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul virsikute või nektariinide arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele, kuid vastab II klassi nõuetele. Selle hälbe piirides võib olla kokku kuni 1 % toodetest, mis ei vasta II klassi kvaliteedi- ega miinimumnõuetele või on mädanenud.

iii) II klass

Lubatud on koguhälve, mille puhul virsikute või nektariinide arvust või kaalust 10 % ei vasta selle klassi nõuetele ega miinimumnõuetele. Selle hälbe ulatuses ei tohi olla kokku rohkem kui kaks protsenti mädanenud tooteid.

B. Suurushälbed

Kõikide klasside puhul (kui määratakse suuruse järgi): lubatud on koguhälve, mille puhul virsikute või nektariinide arvust või kaalust 10 % ei vasta suurusnõuetele.

V. ESITUSVIISI KÄSITLEVAD NÕUDED

A. Ühtsus

Kõigi pakendite sisu peab olema ühtlane ja sisaldama ainult sama päritoluga, sama sorti, sama kvaliteedi, küpsusastme ja suurusega (kui määratakse suuruse järgi) virsikuid või nektariine ning ekstraklassi puhul peab sisu olema ka ühtlase värvusega.

Pakendi sisu nähtav osa peab esindama kogu pakendi sisu.

B. Pakendamine

Virsikud või nektariinid peavad olema pakitud nii, et need on nõuetekohaselt kaitstud.

Pakendi sisematerjal peab olema puhas ja niisugune, et see ei riku toodet välis- ega seespidiselt. Kaubanduslike andmetega varustatud materjalide, eelkõige paberi või templite kasutamine on lubatud, kui trükkimisel on kasutatud mürgivaba tinti või etikettide kinnitamisel mürgivaba liimi.

Üksikule tootele kinnitatavad kleebised peavad olema sellised, et pärast eemaldamist ei jääks neist nähtavaid liimijälgi ega pinnakahjustusi. Laseriga kantud teave ei tohiks tekitada vigu viljalihale või puuvilja pinnale.

Pakend peab olema ilma igasuguste võõrkehadeta.

VI. MÄRGISTAMISNÕUDED

Iga pakendi ( 29 ) ühel küljel peavad olema loetavate, püsivate ja väljastpoolt nähtav