ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1995D0168 — ET — 14.04.1997 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI OTSUS,

8. mai 1995,

millega kehtestatakse kodulindude salmonelloosi osas lisatagatised Soome ja Rootsi saadetavate inimtoiduks mõeldud teatavat liiki munade puhul

(95/168/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/118/EMÜ, milles sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomade ja inimeste terviseohutuse nõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa 1. peatükis ja nakkusetekitajate puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid, ( 1 ) viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle II lisa 2. peatüki esimest taanet,

ning arvestades, et:

komisjon kiitis otsustega 94/968/EÜ ( 2 ) ja 95/50EÜ ( 3 ) heaks Soome ja Rootsi esitatud kodulindude salmonelloosi kontrolli rakenduskavad; need kavad sisaldavad erimeetmeid munakanade munade kohta, mis on mõeldud otsetarbimiseks;

Soome on võtnud kohustuse, et pakkimiskeskused võtavad vastu üksnes selliseid mune, mis on pärit munakanade karjast, mida kontrollitakse regulaarselt kodulindude salmonelloosi suhtes; Rootsi on kehtestanud kodulindude salmonelloosi kontrolli kõikide munakanade karjade suhtes, mille mune turustatakse;

tuleks ette näha Soome ja Rootsi poolt rakendusprogrammide alusel ettenähtud tagatistega samaväärsed täiendavad tagatised;

pakkimiskeskused peaksid seetõttu andma tagatise, et Soome ja Rootsi jaoks ettenähtud munad on pärit munakanade karjadest, millest võetud proove on mikrobioloogliselt testitud;

tuleks koostada proovide mikrobioloogiliste testide tegemise eeskirjad, sätestades selleks proovivõtumeetodi, võetavate proovide arvu ja proovide uurimisel kasutatava mikrobioloogilise meetodi;

tuleks võtta arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrust (EMÜ) nr 1907/90 (munade teatavate turustusnormide kohta, ( 4 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3117/94, ( 5 ) komisjoni 15. mai 1991. aasta määrust (EMÜ) nr 1274/91 (millega kehtestatakse määruse (EMÜ) nr 1907/90 (munade teatavate turustusnormide kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad, ( 6 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3239/94 ( 7 ) ja nõukogu 20. juuni 1994. aasta otsust 94/371/EÜ (milles sätestatakse terviseohutuse erinõuded teatavat tüüpi munade turustamisel ( 8 );

kolmandatest riikidest pärit partiide osas peavad Soome ja Rootsi kohaldama sama rangeid impordinõudeid kui käesolevas otsuses sätestatud nõuded;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1995D0410 — ET — 24.03.1998 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU OTSUS,

22. juuni 1995,

milles sätestatakse Soome ja Rootsi saadetavate tapalindude päritoluettevõttes võetavate proovide alusel tehtava mikrobioloogilise uurimise eeskirjad

(95/410/EÜ)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 15. oktoobri 1990. aasta direktiivi 90/539/EMÜ kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta, ( 1 ) eriti selle artikli 10b lõiget 1,

ning arvestades, et:

komisjon on heaks kiitnud Soome ja Rootsi poolt esitatud kodulindude salmonelloosi kontrolli käsitlevad rakenduskavad; kõnealused kavad sisaldavad erimeetmeid tapalindude kohta;

mikrobioloogiliste testide läbiviimine ettevõtte poolt on üks Soomele ja Rootsile antavatest täiendavatest tagatistest ning pakub võrdväärseid tagatisi Soome ja Rootsi rakenduskavadega, mis on tunnustatud komisjoni asjaomaste otsustega;

kolmandatest riikidest pärit tapalindude partiide puhul peavad Soome ja Rootsi kohaldama vähemalt sama rangeid impordinõudeid kui käesolevas otsuses sätestatud nõuded;

tuleks ette näha proovide mikrobioloogilise uurimise eeskirjad, sätestades selleks proovivõtumeetodi, võetavate proovide arvu ja proovide uurimise mikrobioloogilise meetodi;

seoses uurimise ulatuse ja kasutatavate meetoditega tuleks viidata veterinaaria teaduskomitee 10. juuni 1994. aasta aruandes esitatud arvamusele;

mikrobioloogilisi teste ei nõuta tapalindude suhtes, kes on pärit ettevõttest, mis on hõlmatud rakenduskavaga, mis on tunnistatud samaväärseks Soome ja Rootsi rakendatavate kavadega;

vastavalt direktiivi 90/539/EMÜ artikli 10b lõikele 2 võetakse käesoleva otsuse sätete puhul arvesse Soome ja Rootsi poolt vastuvõetud ja kohaldatavaid rakenduskavasid,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1995D0454 — ET — 08.01.2002 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI OTSUS,

23. oktoober 1995,

milles sätestatakse Korea Vabariigist pärit kala- ja akvakultuuritoodete impordi eritingimused

(EMPs kohaldatav tekst)

(94/454/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. juuli 1991. aasta direktiivi 91/493/EMÜ, milles sätestatakse kalatoodete tootmise ja turustamise tervishoiunõuded, ( 1 ) viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 11,

ning arvestades, et:

komisjoni ekspert on teinud Korea Vabariiki kontrollkülastuse, et kontrollida ühendusse saadetavate kalatoodete tootmis-, ladustamis- ja lähetustingimusi;

kalatoodete tervishoiukontrolli ja järelevalvet käsitlevate Korea Vabariigi õigusaktide sätteid võib käsitada samaväärsetena direktiivi 91/493/EMÜ sätetega;

Korea Vabariigi Ministry of Agriculture, Forestry and Fisheries — National Fisheries Administrations — National Fisheries Products Inspection Station (NFPIS) on võimeline tõhusalt kontrollima kehtivate õigusaktide kohaldamist;

direktiivi 91/493/EMÜ artikli 11 lõike 4 punktis a osutatud veterinaarsertifikaadi saamise kord peab hõlmama samuti näidissertifikaadi määratlust ning sertifikaadi koostamisel kasutatavat keelt (kasutatavaid keeli) ja sellele alla kirjutama volitatud isiku kvalifikatsiooni käsitlevaid miinimumnõudeid;

direktiivi 91/493/EMÜ artikli 11 lõike 4 punkti b kohaselt tuleks kalatoodete pakenditele kinnitada tähis, kuhu on märgitud kolmanda riigi nimi ja päritoluettevõtte loanumber;

direktiivi 91/493/EMÜ artikli 11 lõike 4 punkti c kohaselt tuleb koostada heakskiidetud ettevõtete loetelu; kõnealune loetelu tuleb koostada NFPISi poolt komisjonile esitatud teabe põhjal; seepärast peab NFPIS tagama direktiivi 91/493/EMÜ artikli 11 lõike 4 vastavate sätete järgimise;

NFPIS on andnud ametliku kinnituse direktiivi 91/493/EMÜ lisa V peatükis sätestatud eeskirjade järgimise ja kõnealuses direktiivis sätestatud ettevõtete heakskiitmist käsitlevate nõuetega samaväärsete nõuete täitmise kohta;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1995D0467 — ET — 20.07.2002 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI OTSUS,

24. oktoober 1995,

ehitustooteid käsitleva nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 2 rakendamise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(95/467/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, ( 1 ) mida on muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artiklit 13,

ning arvestades, et:

direktiivi 89/106/EMÜ artikli 13 lõikega 3 nähakse ette kaks ehitustoodete vastavustõendamismenetlust; artikli 13 lõike 4 järgi peab toote või tootepere vastavustõendamismenetluse artikli 13 lõike 3 tähenduses valima komisjon pärast konsulteerimist alalise ehituskomiteega;

see valik tuleb teha vastavalt artikli 13 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele;

artikli 13 lõikes 4 on sedastatud, et mõlemast menetlusest peab komisjon valima “võimalikult lihtsa, kuid ohutusega kooskõlas oleva menetluse”; see tähendab vajadust otsustada, kas tootja vastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem on teatava toote või tootepere nõuetele vastavuse tõendamisel vajalik ja piisav tingimus või on artikli 13 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele vastavusega seotud põhjustel vaja volitatud sertifitseerimisorgani sekkumist;

artikli 13 lõikega 4 nähakse ette, et niiviisi kindlaks määratud menetlus märgitakse mandaatidesse ja tehnospetsifikaatidesse; seetõttu on soovitatav määratleda toodete või tooteperede mõiste, nagu seda kasutatakse mandaatides ja tehnospetsifikaatides;

artikli 13 lõikega 3 ettenähtud kahe menetluse üksikasjalik kirjeldus esitatakse direktiivi 89/106/EMÜ III lisas; iga toote või tootepere puhul on vaja selgesti kindlaks määrata meetodid, mille abil tuleb kõnealust kahte menetlust III lisale viidates rakendada, sest III lisas eelistatakse teatavaid süsteeme;

artikli 13 lõike 3 punktis a nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses ilma pideva järelevalveta ning teises ja kolmandas võimaluses ning artikli 13 lõike 3 punktis b nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunktis i ning III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses pideva järelevalvega;

alalise ehituskomiteega konsulteeriti vastavalt artiklis 13 sätestatud nõudele ja kooskõlas artikli 20 sätetega ning ehituskomitee andis oma heakskiitva arvamuse 27. septembril 1995,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
(7)

vastastikuse tunnustamise ja päritoluliikmesriigi järelevalve põhimõtted näevad ette, et liikmesriikide pädevad ametiasutused ei tohi anda tegevusluba või peavad selle tühistama, kui sellised tegurid nagu äriplaanide sisu, geograafiline tegutsemiskoht või tegelik tegutsemine viitavad selgelt asjaolule, et rahaasutus on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks sel eesmärgil, et hoida kõrvale rangematest nõudmistest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt tegutseb või kavatseb tegutseda; juriidilisest isikust rahaasutusele tuleb anda tegevusluba selles liikmesriigis, kus on tema registrisse kantud asukoht; kui rahaasutus ei ole juriidiline isik, peab ta peakontor paiknema tegevusloa andnud liikmesriigis; lisaks sellele peavad liikmesriigid nõudma, et rahaasutuse peakontor paikneks alati oma päritoluliikmesriigis ning et ta tegelikult ka tegutseks seal;
1995L0002 — ET — 29.01.2004 — 005.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

20. veebruar 1995,

toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta

(95/2/EÜ)

komisjon peab kohandama ühenduse sätteid, et need vastaksid käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjadele;

Artikkel 1

▼M2

1. Käesolev direktiiv on eridirektiiv, mis moodustab ühe osa ülddirektiivist direktiivi 89/107/EMÜ artiklis 3 määratletud tähenduses ja mida kohaldatakse lisaainete suhtes, välja arvatud värv- ja magusained. Seda ei kohaldata muudele ensüümidele, kui on nimetatud lisades.

▼B

2. Toiduainetes võib kasutada ainult neid lisaaineid, mis vastavad toidu teaduskomitee esitatud nõuetele.

3. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

c) kandeained, sealhulgas kandelahustid – ained, mida kasutatakse lisaaine lahustamiseks, lahjendamiseks, hajutamiseks või muul viisil füüsikaliseks muutmiseks lisaaine tehnoloogilist funktsiooni muutmata (ning mis ise ei avalda mingit tehnoloogilist mõju), et hõlbustada lisaaine käitlemist, kohaldamist või kasutamist;

▼M6

▼B

4. Jahu parendajad (välja arvatud emulgaatorid) on ained, mida lisatakse jahule või taignale selle küpsemisomaduste parandamiseks.

5. Käesolevas direktiivis ei loeta lisaaineteks järgmisi aineid:

Artikkel 2

▼M2

1. Toiduainetes võib kasutada ainult I, III, IV ja V lisas loetletud aineid artikli 1 lõikes 3 ja artikli 1 lõikes 4 nimetatud eesmärkidel.

2. I lisas loetletud lisaaineid võib toiduainetes (välja arvatud II lisas loetletud toiduained) kasutada artikli 1 lõikes 3 ja artikli 1 lõikes 4 nimetatud eesmärkidel põhimõttel quantum satis.

▼B

3. Kui ei ole sätestatud teisiti, ei kohaldata lõiget 2 järgmiste toiduainete suhtes:

4. III ja IV lisas loetletud lisaaineid võib kasutada ainult kõnealustes lisades nimetatud toiduainetes ja nendes lisades täpsustatud tingimustel.

5. Ainult V lisas loetletud lisaaineid võib kasutada kandeainete või kandelahustitena ja neid tuleb kasutada nimetatud lisas täpsustatud tingimustel.

6. Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse ka direktiivi 89/398/EMÜ kohaselt eritoitmiseks ettenähtud toiduainete suhtes.

7. Lisades näidatud piirnormid osutavad turustatavatele toiduainetele, kui ei ole sätestatud teisiti.

8. Käesoleva direktiivi lisades tähendab quantum satis, et piirnormi ei ole kindlaks määratud. Lisaaineid tuleb siiski kasutada heade tootmistavade kohaselt ja ainult ettenähtud eesmärgi saavutamiseks vajalikul määral ning eeldusel, et nad ei eksita tarbijat.

Artikkel 3

▼M6

1. Lisaainesisaldus on lubatud:

b) toiduaines, millele on lisatud lõhna- ja maitseainet, kõnealuses lõhna- ja maitseaines käesoleva direktiiviga lubatud määral ning mis on kandunud üle toiduainele lõhna- ja maitseaine kaudu, tingimusel et lisaainel ei ole tehnoloogilist funktsiooni lõplikus toiduaines; või

c) kui toiduaine on ette nähtud ainult liittoiduaine valmistamiseks ja sellisel määral, et see liittoiduaine vastaks käesoleva direktiivi sätetele.
Keemiline nimetus

Glükoosisiirupi hüdrogeenimisel saadud sorbitoolisiirup koosneb D-sorbitoolist, D-mannitoolist ja hüdrogeenitud sahhariididest. See osa tootest, mis ei ole D-mannitool, koosneb peamiselt hüdrogeenitud oligosahhariididest, mis on saadud toormaterjaliks kasutatud glükoosisiirupi (sellisel juhul siirup ei kristalliseeru) või mannitooli hüdrogeenimisel. Väikestes kogustes võib esineda glütsitoole, kus n ≤ 4. Glütsitoolid on ühendid struktuurvalemiga CH2OH-(CHOH)n-CH2OH, kus n on täisarv
Määratlus

Paprikaekstrakt saadakse paprika (Capsicum annuum L.) looduslike liinide jahvatatud kaunade (seemneteta või seemnetega) solventekstraktsioonil ja see sisaldab peamisi paprika värvaineid. Peamised värvained on on kapsantiin ja kapsorubiin. Esineb ka mitmesuguseid muid värvaineid.
b) litsentsitaotluse ja litsentsi lahtrisse 20 lisatakse üks järgmistest märkustest:

— Sugar used in one or more products as listed in Article 1(1)(b) of Regulation (EEK) No 426/86
(1) Käesolev veerg hõlmab pikki reise (st neli või enam järjestikust ööd veedetakse mujal kui alalises elukohas, kusjuures peamine eesmärk on puhkus, rekreatsioon või vaba aja veetmine). (2) Käesolev veerg hõlmab kõiki puhkusereise (st üks või enam järjestikust ööd veedetakse mujal kui alalises elukohas, kusjuures peamine eesmärk on puhkus, rekreatsioon või vaba aja veetmine). (3) Käesolev veerg hõlmab tööreise (st üks või enam järjestikust ööd veedetakse mujal kui alalises elukohas, kusjuures peamine eesmärk on töö- või erialane). NB: AD tähendab, et need andmed tuleb esitada IGAL AASTAL, mitte igas kvartalis. NR (not requested) tähendab, et kõnealuse turismivaldkonna puhul andmeid ei nõuta.
1995R0933 — ET — 21.12.2005 — 006.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 933/95,

10. aprill 1995,

millega avatakse ühenduse tariifikvoodid teatavate Bulgaariast, Ungarist ja Rumeeniast pärit veinide puhul ja sätestatakse nende haldamine

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 113,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades, et:

vastavalt otsustega 93/721/EÜ, 93/723/EÜ ja 93/725/EÜ ( 1 ) heakskiidetud Euroopa Ühenduse ning Bulgaaria Vabariigi, Ungari Vabariigi ja Rumeenia vahel kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepetele avab ühendus teatavate nimetatud riikidest pärit veinide suhtes tariifikvoodid, mille suhtes kehtib vähendatud tollimaksumäär; neid kvoote kohaldatakse kõnealuste veinide puhul, millele on lisatud vastastikku tunnustatud ametiasutuse poolt välja antud dokument, millega tõendatakse, et veinid on vastava kokkuleppega hõlmatud ning pärinevad asjaomastest riikidest;

need tariifikvoodid tuleks avada igal aastal ajavahemikuks 1. jaanuar — 31. detsember;

eelkõige on vaja tagada kõigi ühenduse importijate võrdne ja pidev võimalus nimetatud kvoote kasutada ning tagada kvootide jaoks ette nähtud maksumäärade katkematu kohaldamine tingimustele vastavate toodete importimisel ja reimportimisel kõikidesse liikmesriikidesse kuni nimetatud kvootide ärakasutamiseni;

ühendus peaks tegema otsuse tariifikvootide avamise kohta, järgides oma rahvusvahelisi kohustustusi; miski ei takista liikmesriike kasutada kvoodimahtudest vajalikke koguseid vastavalt tegelikule impordile, et tagada nimetatud kvootide ühise haldamise tõhusus; selline haldusmeetod nõuab siiski liikmesriikide ja komisjoni tihedat koostööd ning komisjonil peab eelkõige olema võimalik jälgida kvootide kasutatud ulatust ja teavitada sellest liikmesriike;

asjaomaste riikide suhtes kohaldatavate tariifikvootide korraldamise ja kohandamise eeskirjad on sätestatud nõukogu 18. juuli 1994. aasta määruses (EÜ) nr 1798/94, millega avatakse ühenduse tariifikvoodid teatavate Bulgaariast, Tšehhi Vabariigist, Ungarist, Poolast, Rumeeniast ja Slovakkiast pärit põllumajandustoodete jaoks ja sätestatakse nende haldamine ning kehtestatakse üksikasjalikud sätted nende kvootide kohandamiseks (1994-1997), ( 2 )

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1995R2796 — ET — 03.02.1996 — 000.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Parandatud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2796/95,

4. detsember 1995,

millega muudetakse II lisa nõukogu määruses (EMÜ) nr 2377/90, milles sätestatakse ühenduse menetlus veterinaarravimijääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrust (EMÜ) nr 2377/90, milles sätestatakse ühenduse menetlus veterinaarravimijääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes, ( 1 ) viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1798/95, ( 2 ) eriti selle artikleid 7 ja 8,

ning arvestades, et:

vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2377/90 tuleb jääkide piirnormid kehtestada järk-järgult kõikide farmakoloogiliste toimeainete jaoks, mida kasutatakse ühenduses toiduloomadele manustamiseks ettenähtud veterinaarravimites;

jääkide piirnormid tuleks kehtestada alles pärast seda, kui veterinaarravimite komitee on kontrollinud kogu asjakohast teavet kõnealuste toimeainete jääkide ohutuse kohta loomsete toiduainete tarbijale ja nende jääkide mõju toiduainete tööstuslikule töötlemisele;

loomsetes toiduainetes leiduvate veterinaarravimijääkide piirnormide kehtestamisel on vaja täpsustada loomaliigid, mille puhul jäägid võivad esineda, samuti lubatud määrad nendelt loomadelt saadud söödavas koes (sihtkude), kellele on manustatud ravimeid, ja jääkide laad, mis on oluline jääkide kontrollimiseks (markerjääk);

jääkide kontrollimiseks vastavalt ühenduse õigusaktidele tuleks üldiselt kehtestada jääkide piirnormid maksa või neeru sihtkoes; maks ja neerud eemaldatakse sageli rümbast rahvusvahelise kaubanduse puhul ja seepärast tuleks alati kehtestada ka jääkide piirnormid rasv- või lihaskoes;

munalindudele, piimaloomadele või mesilastele ettenähtud veterinaarravimite puhul tuleb kehtestada jääkide piirnormid ka munades, piimas või mees;

paljusid farmakoloogilisi toimeaineid loetakse üldiselt ohutuks; need toimeained tuleks lisada määruse (EMÜ) nr 2377/90 II lisasse;

homöopaatilised veterinaarravimid kantakse määruse (EMÜ) nr 2377/90 II lisasse tingimusel, et nende kontsentratsioon ei oleks suurem kui 1/10 000-le;

enne käesoleva määruse jõustumist tuleks kehtestada 60päevane ajavahemik, et liikmesriigid saaksid käesoleva määruse sätete arvestamiseks teha kõik vajalikud kohandused kõnealuste veterinaarravimite müügilubadesse, mis on antud vastavalt nõukogu direktiivile 81/851/EMÜ, ( 3 ) viimati muudetud direktiiviga 93/40/EMÜ ( 4 );

käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas veterinaarravimisektori tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1995D0467 — ET — 10.11.2010 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI OTSUS,

24. oktoober 1995,

ehitustooteid käsitleva nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 2 rakendamise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(95/467/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, ( 1 ) mida on muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ, ( 2 ) eriti selle artiklit 13,

ning arvestades, et:

direktiivi 89/106/EMÜ artikli 13 lõikega 3 nähakse ette kaks ehitustoodete vastavustõendamismenetlust; artikli 13 lõike 4 järgi peab toote või tootepere vastavustõendamismenetluse artikli 13 lõike 3 tähenduses valima komisjon pärast konsulteerimist alalise ehituskomiteega;

see valik tuleb teha vastavalt artikli 13 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele;

artikli 13 lõikes 4 on sedastatud, et mõlemast menetlusest peab komisjon valima “võimalikult lihtsa, kuid ohutusega kooskõlas oleva menetluse”; see tähendab vajadust otsustada, kas tootja vastutusel toimiv tehase tootmisohje süsteem on teatava toote või tootepere nõuetele vastavuse tõendamisel vajalik ja piisav tingimus või on artikli 13 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele vastavusega seotud põhjustel vaja volitatud sertifitseerimisorgani sekkumist;

artikli 13 lõikega 4 nähakse ette, et niiviisi kindlaks määratud menetlus märgitakse mandaatidesse ja tehnospetsifikaatidesse; seetõttu on soovitatav määratleda toodete või tooteperede mõiste, nagu seda kasutatakse mandaatides ja tehnospetsifikaatides;

artikli 13 lõikega 3 ettenähtud kahe menetluse üksikasjalik kirjeldus esitatakse direktiivi 89/106/EMÜ III lisas; iga toote või tootepere puhul on vaja selgesti kindlaks määrata meetodid, mille abil tuleb kõnealust kahte menetlust III lisale viidates rakendada, sest III lisas eelistatakse teatavaid süsteeme;

artikli 13 lõike 3 punktis a nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses ilma pideva järelevalveta ning teises ja kolmandas võimaluses ning artikli 13 lõike 3 punktis b nimetatud menetlus vastab süsteemidele, mis on kindlaks määratud III lisa punkti 2 alapunktis i ning III lisa punkti 2 alapunkti ii esimeses võimaluses pideva järelevalvega;

alalise ehituskomiteega konsulteeriti vastavalt artiklis 13 sätestatud nõudele ja kooskõlas artikli 20 sätetega ning ehituskomitee andis oma heakskiitva arvamuse 27. septembril 1995,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1995L0045 — ET — 30.01.2009 — 005.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud:
1995D0190 — ET — 01.05.2007 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

kehtetuks tunnistatud: