1994L0057 — ET — 29.11.2002 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV 94/57/EÜ,

22. november 1994,

laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras ( 3 ) ning arvestades, et: ning arvestades, et: oma 8. juuni 1993. aasta resolutsioonis ühise mereohutuspoliitika kohta ( 4 ) seadis nõukogu eesmärgiks kõikide nõuetele mittevastavate laevade kõrvaldamise ühenduse vetest ja tõstis esikohale ühenduse meetmed, millega tagatakse rahvusvaheliste eeskirjade tõhus ja ühtne rakendamine klassifikatsiooniühinguid käsitlevate ühiste standardite koostamise kaudu; mereohutust ja merereostuse vältimist saab suuresti parandada rahvusvaheliste konventsioonide, eeskirjade ja resolutsioonide range kohaldamise teel, edendades samas teenuste osutamise vabadust; lipu- ja sadamariikide ülesanne on kindlaks teha, kas laevad vastavad mereohutust ja merereostuse vältimist käsitlevatele ühtsetele rahvusvahelistele standarditele; liikmesriikide ülesanne on väljastada ohutust ja reostuse vältimist käsitlevaid rahvusvahelisi tunnistusi, mis on ette nähtud selliste konventsioonidega nagu SOLAS 1974, laadungimärk 1966 ja MARPOL 1973/78, ning rakendada nende konventsioonide sätteid; selliste konventsioonide kohaselt võivad kõik liikmesriigid erinevas ulatuses volitada tehnilisi organisatsioone tõendama sellist vastavust ja anda neile üle asjakohaste ohutustunnistuste väljastamise; suur hulk maailma klassifikatsiooniühingutest ei taga siseriiklike asutuste nimel tegutsedes eeskirjade piisavat rakendamist ega usaldusväärsust, sest neil puuduvad vajalikud vahendid ja kogemused, mis võimaldaksid neil oma ülesandeid täita suure asjatundlikkusega; üksi tegutsedes ei suuda liikmesriigid vajalikul määral kehtestada klassifikatsiooniühingutele asjakohaseid standardeid, mistõttu on seda parem teha ühenduse tasandil; sobiv vahend selleks on nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse vähimad nõuded organisatsioonide tunnustamiseks, jättes tunnustamise korra, täideviimisvahendid ja direktiivi rakendamise liikmesriikide otsustada; standardid EN 45004 ja EN 29001 üheskoos Rahvusvahelise Klassifikatsiooniühingute Assotsiatsiooni (IACS) standarditega on organisatsioonide heatasemelise tegevuse piisavaks tagatiseks; kaubalaevade raadioohustuse tunnistuste väljastamise võib usaldada eraõiguslikele isikutele, kellel on piisavad teadmised ja pädevad töötajad; organisatsioonid, kes soovivad, et neid tunnustataks käesoleva direktiivi raames, peavad liikmesriikidele esitama täielikud andmed ja tõendid oma vastavuse kohta vähimatele nõuetele ning liikmesriigid peavad teatama komisjonile ja teistele liikmesriikidele organisatsioonidest, keda nad on tunnustanud; komisjon võib kolmeks aastaks tunnustada organisatsioone, mis ei vasta lisas esitatud nõuetele, millega kehtestatakse klassifitseeritud laevade miinimumarv ja -tonnaaž ning põhikohaga ülevaatajate miinimumarv, kuid mis vastavad kõikidele muudele nõuetele; selliste organisatsioonide tunnustamist tuleks kolme aasta möödudes jätkata, kui nad vastavad ka edaspidi samadele nõuetele; kolmeaastane tunnustus peaks kehtima üksnes taotlevates liikmesriikides ja üksnes kõnealusel ajavahemikul; siseturu rajamisega kaasneb teenuste vaba ringlus, mistõttu ei saa organisatsioone, mis vastavad nende asjatundlikkust ja usaldusväärsust tagavatele ühistele nõuetele, takistada oma teenuseid pakkumast kogu ühenduses, tingimusel et liikmesriik on otsustanud selliste seadusjärgsete ülesannete täitmise delegeerida; sellest hoolimata võib selline liikmesriik erapooletutel ja läbipaistvatel alustel piirata volitatavate organisatsioonide arvu kooskõlas oma vajadustega, tingimusel et komisjon valvab sellise tegevuse järele komiteemenetluse abil; laevade kontrolli ja ülevaatuse teenuste osutamise vabaduse põhimõtet võib rakendada järk-järgult, ületama seejuures ettenähtud tähtaegu; siseriiklikud ametid peavad laevade ülevaatusel ja asjakohaste tunnistuste väljastamisel rohkem osalema, et tagada täielik vastavus rahvusvahelistele ohutuseeskirjadele, isegi kui liikmesriigid on seadusjärgsete ülesannete täitmise usaldanud valitsusvälistele organisatsioonidele; seetõttu on asjakohane seada siseriiklike asutuste ja organisatsioonide vahel sisse tihe koostöö, mis võib eeldada, et organisatsioonil on kohalik esindus selle liikmesriigi territooriumil, kelle nimel ta ülesandeid täidab; tuleks asutada regulatiivkomitee, mis abistaks komisjoni olemasolevate mereohutus- ja keskkonnastandardite tõhusa rakendamise tagamisel, võttes samas arvesse siseriiklikke ratifitseerimismenetlusi; komisjon peaks tegutsema artiklis 13 sätestatud korras, et võtta asjakohaselt arvesse rahvusvahelistel kohtumistel tehtud edusamme ja ajakohastada miinimumnõudeid; teabe põhjal, mida liikmesriigid annavad nende nimel tegutsevate organisatsioonide tegevuse kohta artikli 11 kohaselt, otsustab komisjon artiklis 13 sätestatud korras, kas ta palub liikmesriikidel lõpetada selliste tunnustatud organisatsioonide tunnustamine, mis ei vasta enam ühistele miinimumnõuetele; sellest hoolimata peab liikmesriikidele jääma võimalus peatada organisatsioonile antud volitused, kui turvalisus või keskkond on suures ohus; komisjon peab eespool nimetatud korras kiiresti otsustama, kas selline siseriiklik meede on vaja tühistada; iga liikmesriik peaks korrapäraselt hindama tema nimel tegutsevate organisatsioonide tegevust ja esitama komisjonile ja kõikidele teistele liikmesriikidele täpsed andmed sellise tegevuse kohta; liikmesriigid kui sadamavaldajad on kohustatud parandama ohutust ja reostuse vältimist ühenduse vetes, vaadates eelkõige üle laevad, millele on tunnistused väljastanud ühistele nõuetele mittevastavad organisatsioonid, tagades seejuures, et kolmanda riigi lipu all sõitvaid laevu ei koheldaks soodsamalt; komitee peaks otsused tegema komisjonile antud rakendamisvolituste kasutamise menetluse kehtestamist käsitleva nõukogu 13. juuli 1987. aasta otsuse 87/373/EMÜ ( 5 ) artiklis 2 sätestatud III a menetluse kohaselt; klassifikatsiooniühingud peavad ajakohastama ja rakendama oma tehnilisi standardeid, et ühtlustada ohutuseeskirju ja tagada rahvusvaheliste eeskirjade ühtne rakendamine ühenduses; praegu puuduvad sellised ühtsed rahvusvahelised standardid, millele kõik laevad peavad kere, masinate ja elektri- ja juhtimisseadmete suhtes vastama nii ehitusjärgus kui ka kogu kasutusaja jooksul; sellised standardid võib kehtestada tunnustatud klassifikatsiooniühingute eeskirjade või samaväärsete standardite põhjal, mille otsustavad siseriiklikud asutused tehnilisi standardeid ja eeskirju käsitleva teabe andmise korra kehtestamist käsitlevas nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivis 83/189/EMÜ ( 6 ) sätestatud korras, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Käesoleva direktiiviga kehtestatakse eeskirjad, mida liikmesriigid ning laevu kontrollivad, ülevaatavad ja nende vastavust tõendavad organisatsioonid peavad järgima, et täita mereohutust ja merereostuse vältimist käsitlevaid rahvusvahelisi konventsioone, edendades samas teenuste osutamise vabadust. See hõlmab ka rahvusvaheliste konventsioonide reguleerimisalas olevate laevade keret, masinaid ja elektri- ja juhtimisseadmeid käsitlevate ohutusnõuete koostamist ja rakendamist.

Artikkel 2

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) laev — rahvusvaheliste konventsioonidega hõlmatud laev;

▼M2

b) liikmesriigi lipu all sõitev laev — laev, mis on liikmesriigis õigusaktide kohaselt registrisse kantud ja sõidab tema lipu all. Sellele määratlusele mittevastavad laevad samastatakse kolmanda riigi lipu alla sõitvate laevadega;

c) kontrollimised ja ülevaatused — rahvusvaheliste konventsioonide kohaselt kohustuslikud kontrollimised ja ülevaatused;

d) rahvusvahelised konventsioonid — 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (SOLAS), 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon ja 1973/1978. aasta rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta ning nende protokollid ja muudatused ning ►M3 ajakohastatud versioon ◄ kehtivad asjakohased eeskirjad, mis on kohustuslikud kõikides liikmesriikides;

▼B

e) organisatsioon — klassifikatsiooniühing või muu eraõiguslik isik, kes hindab ohutust mõne ametiasutuse nimel;

f) tunnustatud organisatsioon _ artikli 4 kohaselt tunnustatud organisatsioon;

g) volitamine _ toiming, millega liikmesriik delegeerib tunnustatud organisatsioonile volitused või pädevuse;

h) tunnistus _ rahvusvaheliste konventsioonide kohaselt liikmesriigi poolt või tema nimel väljastatud tunnistus;

▼M2

i) klassifikatsioonitunnistus — klassifikatsiooniühingu väljastatud dokument, mis tõendab, et tema kehtestatud ja avalikustatud eeskirjade kohaselt on laev ehituslikult ja mehaaniliselt sobiv teatavaks otstarbeks või kasutuseks;

j) kaubalaeva raadioohutuse tunnistus — IMO poolt vastu võetud SOLASe 1974/1978 muudetud raadioeeskirjadega ette nähtud tunnistus;

▼B

k) asukoht _ organisatsiooni registrijärgne asukoht, juhatuse asukoht või põhitegevuskoht.

Artikkel 3

1. Endale rahvusvaheliste konventsioonide alusel ülesandeid ja kohustusi võttes tagavad liikmesriigid, et nende pädevad ametid suudavad kindlustada kõnealuste konventsioonide sätete õige rakendamise, eelkõige laevade kontrollimise ja ülevaatamise ja tunnistuste ja vabastamise tunnistuste väljastamise osas. ►M2 Liikmesriigid tegutsevad kooskõlas lisa ning IMO resolutsiooni A.847(20) liite vastavate sätetega juhiste kohta, mis aitavad lipuriikidel rakendada IMO õigusakte. ◄

2. Kui lõike 1 kohaldamisel otsustab liikmesriik oma lipu all sõitvate laevade puhul:

i) volitada organisatsioone tegema tunnistustega seotud kontrollimisi ja ülevaatusi täielikult või osaliselt, sealhulgas artikli 14 täitmise hindamiseks vajalikke kontrollimisi ja ülevaatusi, ja vajaduse korral väljastama või uuendama asjakohaseid tunnistusi või

ii) usaldada punktis i osutatud kontrollimiste ja ülevaatuste tegemine täielikult või osaliselt organisatsioonidele,

annab ta need ülesanded üksnes tunnustatud organisatsioonidele.

Igal juhul on vabastamise tunnistuste esmakordseks väljastamiseks vaja pädeva ameti luba.

Kaubalaeva raadioohutuse tunnistuse puhul võib need ülesanded anda siiski pädeva ameti tunnustatud eraõiguslikule asutusele, kellel on piisavad teadmised ja pädevad töötajad, et hinnata raadioside ohutust pädeva ameti nimel.

3. Käesolev artikkel ei käsitle laevavarustuse üksikute osade vastavustõendamist.

▼M2

Artikkel 4

1. Liikmesriigid, kes soovivad anda loa seni tunnustamata organisatsioonile, esitavad komisjonile tunnustamistaotluse koos kogu teabe ning tõenditega vastavuse kohta lisas sätestatud kriteeriumitele ning nõude ja kohustuse kohta täita artikli 15 lõigete 2, 4 ja 5 sätteid. Komisjon hindab koos taotluse esitanud liikmesriigiga organisatsioone, kelle kohta tunnustamistaotlus esitati, kontrollimaks organisatsioonide vastavust eespool nimetatud nõuetele ning nende nõuete täitmiseks kohustumist. Tunnustamisotsuses võetakse arvesse organisatsiooni senist tegevust ohutuse ja reostuse vältimise osas, nagu on osutatud artiklis 9. Komisjon annab tunnustuse artikli 7 lõikes 2 sätestatud korras.

2. Liikmesriigid võivad komisjonile esitada taotluse anda piiratud kolmeaastane tunnustus organisatsioonidele, kes vastavad kõikidele lisa kriteeriumidele peale A osa lõigetes 2 ja 3 sätestatute. Nimetatud eritaotluste suhtes kohaldatakse lõikes 1 viidatud menetlust, kuid selle erandiga, et lisa kriteeriumid, millele vastavust komisjon ja liikmesriik oma hindamisel peavad arvesse võtma, on kõik kriteeriumid peale A osa lõigetes 2 ja 3 nimetatute. Niisugune piiratud tunnustus kehtib üksnes liikmesriigis või liikmesriikides, kes sellise tunnustamise kohta taotluse esitasid.

3. Kõiki tunnustuse saanud organisatsioone, eelkõige lõikes 2 nimetatuid, jälgib hoolikalt artikliga 7 loodav komisjon, et teha vajadusel otsuseid piiratud tunnustuse pikendamise kohta. Viimati nimetatud organisatsioonide puhul ei võeta tunnustuse pikendamise otsuses arvesse lisa A osa lõigetes 2 ja 3 nimetatud kriteeriume, kuid võetakse arvesse organisatsiooni artikli 9 lõikes 2 viidatud tegevust ohutuse ja reostuse vältimise vallas. Otsuses piiratud tunnustuse pikendamise kohta tuleb vajadusel esitada pikendamise tingimused.

4. Komisjon koostab loendi lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt tunnustatud organisatsioonidest ja ajakohastab seda. Loend avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.

5. Organisatsioonidele, kes 22. jaanuaril 2002 on käesoleva direktiivi alusel juba tunnustatud, jääb tunnustus alles. Need organisatsioonid peavad siiski täitma uusi sätteid, mis kehtestatakse käesoleva direktiiviga, ning nende vastavust hinnatakse artiklis 11 nimetatud esimeste hindamiste käigus.

▼B

Artikkel 5

▼M2

1. Artikli 3 lõike 2 kohaldamisel ei keeldu liikmesriigid põhimõtteliselt volitamast mõnda tunnustatud organisatsiooni selliseid ülesandeid täitma, kui lõike 3 sätetest ning artiklitest 6 ja 11 ei tulene teisiti. Nad võivad siiski piirata volitatavate organisatsioonide arvu kooskõlas oma vajadustega, tingimusel et neil on selleks läbipaistvad ja erapooletud põhjused. Liikmesriigi palvel võtab komisjon artiklis 7 sätestatud korras sobivaid meetmeid.

▼M2 —————

▼M2

3. Enne, kui liikmesriik nõustub, et kolmandas riigis asuv tunnustatud organisatsioon võib osaliselt või täielikult täita artiklis 3 nimetatud ülesandeid, võib ta nõuda, et kõnealune kolmas riik tunnustaks vastastikkuse põhjal ühenduses asuvaid tunnustatud organisatsioone. Lisaks võib ühendus kolmandalt riigilt, kus tunnustatud organisatsioon asub, taotleda vastastikkuse alusel ühenduses asuvate tunnustatud organisatsioonide võrdväärset kohtlemist.

▼B

Artikkel 6

1. Liikmesriigid, kes otsustavad toimida artikli 3 lõike 2 kohaselt, seavad oma pädeva ameti ja nende nimel tegutsevate organisatsioonide vahel sisse koostöösuhted.

▼M2

2. Koostöösuhteid korraldatakse ametliku, ebavõrdset kohtlemist välistava kirjaliku lepingu või samaväärse õigusliku kokkuleppe abil, milles täpsustatakse organisatsioonide võetud eriülesanded ja mis sisaldab vähemalt:

a) ameti nimel tegutsevate organisatsioonide tunnustamist käsitleva IMO resolutsiooni A.739(18) II liites esitatud sätteid, pidades samal ajal silmas IMO ringkirjade MSC.710 ja MEPC.307 lisa, liiteid ja lisandit, mis käsitlevad ameti nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingut;

b) järgmisi sätteid rahalise vastutuse kohta: i) kui kohtu otsuse või vaidluse vahekohtumenetluses saadud lahendi kohaselt on amet lõplikult ja kindlalt vastutav võimaliku intsidendi eest ja teda kohustatakse hüvitama kahjustatud isikutele vara- või isikukahju, mille põhjusena kohus on tuvastanud tunnustatud organisatsiooni, tema organite, personali, esindajate või muude tema nimel tegutsevate isikute tahtliku tegevuse või tegevusetuse või raske hooletuse, on ametil õigus tunnustatud organisatsioonilt saada rahalist hüvitist nimetatud vara- või isikukahju katteks niivõrd, kuivõrd selline kahju on kohtu otsuse või vaidluse vahekohtumenetluses saadud lahendi kohaselt tunnustatud organisatsiooni põhjustatud; ii) kui kohtu otsuse või vaidluse vahekohtumenetluses saadud lahendi kohaselt on amet lõplikult ja kindlalt vastutav võimaliku intsidendi eest ja teda kohustatakse hüvitama kahjustatud isikutele isikukahju, mille põhjusena kohus on tuvastanud tunnustatud organisatsiooni, tema personali, esindajate või muude tema nimel tegutsevate isikute hooletu või ettevaatamatu tegevuse või tegevusetuse, on ametil õigus tunnustatud organisatsioonilt saada rahalist hüvitist nimetatud isikukahju katteks niivõrd, kuivõrd selline kahju on kohtu otsuse või vaidluse vahekohtumenetluses saadud lahendi kohaselt tunnustatudorganisatsiooni põhjustatud; liikmesriigid võivad tunnustatud organisatsiooni vastutuse maksimumsummat piirata, kuid see peab olema võrdne vähemalt 4 miljoni euroga; iii) kui kohtu otsuse või vaidluse vahekohtumenetluses saadud lahendi kohaselt on amet lõplikult ja kindlalt vastutav võimaliku intsidendi eest ja teda kohustatakse hüvitama kahjustatud isikutele varakahju, mille põhjusena kohus on tuvastanud tunnustatud organisatsiooni, tema personali, esindajate või teiste tema nimel tegutsevate isikute hooletu või ettevaatamatu tegevuse või tegevusetuse, on ametil õigus tunnustatud organisatsioonilt saada rahalist hüvitist nimetatud varakahju katteks niivõrd, kuivõrd selline kahju on kohtu otsuse või vaidluse vahekohtumenetluses saadud lahendi kohaselt tunnustatud organisatsiooni põhjustatud; liikmesriigid võivad tunnustatud organisatsiooni vastutuse maksimumsummat piirata, kuid see peab olema võrdne vähemalt 2 miljoni euroga;

c) sätteid, mis käsitlevad ameti või tema määratud erapooletu välise organi tehtavaid korrapäraseid hindamisi selliste ülesannete kohta, mida organisatsioonid täidavad ameti nimel, vastavalt artikli 11 lõikes 1 viidatule;

d) võimalust laevu pisteliselt ja põhjalikult kontrollida;

e) sätteid olulise teabe edastamiseks nende klassifitseeritud laevade, laevade klassi muutumise või klassist väljaarvamise kohta vastavalt artikli 15 lõikes 3 viidatule.

▼B

3. Kirjalikus lepingus või samaväärses õiguslikus kokkuleppes võib sätestada, et tunnustatud organisatsioonil peab olema kohalik esindus selle liikmesriigi territooriumil, kelle nimel ta täidab artiklis 3 nimetatud ülesandeid. Sellise nõude täitmiseks piisab kohalikust esindusest, mis on liikmesriigi õiguse kohaselt juriidiline isik ja allub tema siseriiklikele kohtutele.

4. Iga liikmesriik annab komisjonile täpset teavet käesoleva artikliga sisseseatud koostöösuhete kohta. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.

▼M2

5. Komisjon esitab hiljemalt 22. juuliks 2006 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse käesoleva artikliga ette nähtud vastutuskorra majanduslikku mõju asjassepuutuvatele isikutele ning eelkõige selle mõju tunnustatud organisatsioonide majanduslikule tasakaalule.

Aruanne koostatakse koostöös liikmesriikide pädevate asutuste ning asjassepuutuvate isikutega, kelleks on eelkõige tunnustatud organisatsioonid/klassifikatsiooniühingud. Komisjon teeb nimetatud hinnangust lähtudes vajadusel korral ettepaneku muuta käesolevat direktiivi eelkõige vastutuse põhimõtte ning vastutuse maksimumsummade osas.

▼M2

Artikkel 7

▼M3

1. Komisjoni abistab laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), mis on asutatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS) asutamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2099/2002 ( 7 ) artikliga 3.

▼M2

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 ettenähtud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Komitee võtab vastu oma kodukorra.

▼B

Artikkel 8

▼M2

1. Käesolevat direktiivi võib selle reguleerimisala laiendamata muuta artikli 7 lõikes 2 sätestatud korras, et:

— artikli 2 punktis d, artikli 3 lõikes 1 ja artikli 6 lõikes 2 osutatud rahvusvaheliste konventsioonide, protokollide, koodeksite ja resolutsioonide edasised muudatused nende jõustumisel käesolevasse direktiivi üle võtta,

— ajakohastada lisas sisalduvaid nõudeid, võttes eelkõige arvesse IMO asjakohaseid otsuseid,

— muuta artikli 6 lõike 2 punkti b alapunktides ii ja iii nimetatud summasid.

▼B

2. Uute õigusaktide või artikli 2 punktis d nimetatud konventsioonide protokollide vastuvõtmise järel otsustab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal nende uute aktide või protokollide ratifitseerimise üksikasjaliku korra, võttes arvesse liikmesriikide parlamentide menetluskorda ja IMO asjakohaseid menetlusi, tagades samas nende ühtse ja üheaegse kohaldamise liikmesriikides.

▼M3

Artikli 2 lõikes d ning artiklis 6 nimetatud rahvusvahelise õiguse aktides tehtud muudatused võib käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikli 5 alusel.

▼M2

Artikkel 9

1. Artiklis 4 nimetatud organisatsioonide, kes enam lisas sätestatud tingimustele ei vasta või ei täida lõikes 2 nimetatud nõudeid ohutuse ja reostuse vältimise osas, tunnustamine lõpetatakse. Tunnustamise lõpetamise otsustab komisjon artikli 7 lõikes 2 sätestatud korras pärast seda, kui asjassepuutuvale organisatsioonile on antud võimalus esitada oma märkused.

2. Lõikes 1 nimetatud tunnustamise lõpetamise otsuse projektide koostamisel võtab komisjon arvesse artiklis 11 viidatud tunnustatud organisatsioonide hindamise tulemusi ning organisatsioonide tegevust ohutuse ja reostuse vältimise vallas, mida mõõdetakse kõikide nende klassifitseeritud laevade osas olenemata lipuriigist.

Organisatsioonide tegevust ohutuse ja reostuse vältimise vallas hinnatakse andmete põhjal, mis on saadud sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi ja/või muude sarnaste vahendite abil. Muid näitajaid võib saada tunnustatud organisatsioonide klassifitseeritud laevadega toimunud õnnetuste analüüsi teel.

Organisatsioonide tegevuse hindamiseks ohutuse ja reostuse vältimise vallas võetakse arvesse ka liikmesriikide artikli 12 kohaseid aruandeid.

Artikliga 7 loodud komitee määrab kindlaks kriteeriumid, mille põhjal käesolevas lõikes nimetatud teabest lähtuvalt otsustatakse, kas lipuriigi nimel tegutseva organisatsiooni tegevust võib käsitada ohutust ning keskkonda lubamatult ohustavana.

Lõikes 1 nimetatud tunnustamise lõpetamist käsitlevate otsuste eelnõud esitab komisjon komiteele kas omal algatusel või liikmesriigil palvel.

Artikkel 10

1. Olenemata lisas nimetatud kriteeriumidest võib liikmesriik juhul, kui ta leiab, et organisatsiooni ei saa enam volitada tema nimel täitma artiklis 3 sätestatud ülesandeid, tunnustatud organisatsiooni volitused peatada järgmise menetluse kohaselt:

a) liikmesriik teatab oma otsusest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele koos asjakohaste põhjendustega;

b) komisjon uurib, kas peatamine on õigustatud suure ohu tõttu ohutusele või keskkonnale;

c) artikli 7 lõikes 2 sätestatud korras teatab komisjon liikmesriigile, kas tema otsus volitused peatada on õigustatud suure ohu tõttu meresõiduohutusele või keskkonnale, ja kui otsus ei ole õigustatud, palub liikmesriigil peatamine tühistada.

2. Kui komisjon leiab, et tunnustatud organisatsiooni ohutuse ja reostuse vältimise näitajad halvenevad, kuid see ei anna alust artikli 9 lõikes 2 viidatud tingimuste põhjal tunnustust ära võtta, võib ta otsustada tunnustatud organisatsiooni sellest teavitada ning nõuda, et viimane võtaks kohaseid meetmeid ohutuse ja reostuse vältimise näitajate parandamiseks, teavitades sellest ka liikmesriike. Kui tunnustatud organisatsioon ei anna komisjonile asjakohast vastust või kui komisjon leiab, et tunnustatud organisatsiooni võetud meetmed ei ole ohutuse ja reostuse vältimise näitajaid parandanud, võib komisjon otsustada organisatsiooni tunnustuse artikli 7 lõikes 2 viidatud korras üheks aastaks peatada, olles andnud asjaomasele organisatsioonile võimaluse esitada omapoolsed märkused. Selle aja jooksul ei lubata tunnustatud organisatsioonil välja anda ega uuendada liikmesriikide lipu all sõitvate laevade tunnistusi, kuid organisatsiooni poolt varem välja antud või uuendatud tunnistused jäävad kehtima.

3. Lõikes 2 nimetatud menetlust kohaldatakse ka juhul, kui komisjonil on tõendeid tunnustatud organisatsiooni mittevastavusest artikli 15 lõike 3, 4 või 5 sätetele.

4. Üks aasta pärast komisjoni otsuse vastuvõtmist organisatsiooni tunnustamise peatamise kohta hindab komisjon, kas lõigetes 2 ja 3 nimetatud puudused, mis peatamise põhjustasid, on kõrvaldatud. Kui need puudused on endiselt alles, lõpetatakse tunnustamine artikli 7 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 11

1. Iga liikmesriik peab veenduma, et tema nimel artikli 3 lõike 2 kohaselt tegutsevad tunnustatud organisatsioonid täidavad kõnealuses artiklis osutatud ülesandeid tõhusalt ja liikmesriigi pädevat ametit rahuldaval viisil.

2. Iga liikmesriik täidab seda ülesannet vähemalt kord kahe aasta tagant ja esitab teistele liikmesriikidele ja komisjonile aruande sellise järelevalve tulemuste kohta hiljemalt selle aasta 31. märtsiks, mis järgneb aastale, mil hinnati nõuetele vastavust.

3. Komisjon hindab koos liikmesriigiga, kes asjaomase tunnustamistaotluse esitas, korrapäraselt ning vähemalt kord kahe aasta jooksul kõiki tunnustatud organisatsioone, et kontrollida nende vastavust lisas sätestatud tingimustele. Hindamiseks organisatsioone valides pöörab komisjon erilist tähelepanu organisatsiooni näitajatele ohutuse ja reostuse vältimise vallas, ohvrite statistikale ning liikmesriikide poolt artikli 12 kohaselt esitatud aruannetele. Hindamine võib hõlmata külastusi organisatsiooni piirkondlikesse filiaalidesse ning laevade pistelist ülevaatust, et kontrollida organisatsiooni tegevust. Sel juhul teavitab komisjon vajadusel seda liikmesriiki, kus piirkondlik filiaal asub. Komisjon esitab liikmesriikidele hindamise tulemuste kohta aruande.

4. Iga tunnustatud organisatsioon teeb igal aastal artikliga 7 loodud komiteele kättesaadavaks oma kvaliteedijuhtimise süsteemi läbivaatuse tulemused.

Artikkel 12

Teostades oma kontrolliõigust ja täites kohustusi sadamariikidena, teavitavad liikmesriigid komisjoni ja teisi liikmesriike ning asjaomast lipuriiki, kui nad avastavad, et lipuriigi nimel tegutsev organisatsioon on väljastanud rahvusvaheliste konventsioonide asjakohastele nõuetele mittevastavale laevale kehtiva tunnistuse või et kehtiva klassifikatsioonitunnistusega laeval esineb puudusi kõnealuse tunnistusega hõlmatud valdkondades. Käesoleva artikli kohaldamisel teavitatakse üksnes laevadest, mis kujutavad endast tõsist ohtu meresõiduohutusele ja keskkonnale või mille osas on näha organisatsioonide eriti hooletut käitumist. Asjaomast tunnustatud organisatsiooni teavitatakse juhtumist esialgse kontrollimise ajal, et ta saaks viivitamata võtta edasisi meetmeid.

▼M2 —————

▼B

Artikkel 14

1. Iga liikmesriik tagab, et tema lipu all sõitvad laevad ehitatakse ja neid hooldatakse kooskõlas tunnustatud organisatsiooni nõuetega kere, masinate ja elektri- ja juhtimisseadmete kohta.

2. Liikmesriik võib otsustada kasutada eeskirju, mis on tema arvates samaväärsed tunnustatud organisatsiooni omadega, üksnes tingimusel, et ta teatab nendest viivitamata komisjonile direktiivis 83/189/EMÜ sätestatud korras ja teistele liikmesriikidele ja et mõni teine liikmestriik ega komisjon ei ole nende vastu ning et neid ei ole ►M2 artikli 7 lõikele 2 ◄ sätestatud korras tunnistatud mittesamaväärseks.

Artikkel 15

▼M2

1. Tunnustatud organisatsioonid konsulteerivad korrapäraselt omavahel, et säilitada oma tehniliste standardite ning nende rakendamise kooskõla IMO resolutsiooni A.847(20) liite sätetega juhiste kohta, mis aitavad lipuriikidel rakendada IMO õigusakte. Nad annavad komisjonile korrapäraselt aru standardite vallas tehtud olulistest edusammudest.

▼B

2. Tunnustatud organisatsioonid näitavad üles valmidust teha koostööd sadamariigi kontrolliasutustega, kui tegemist on nende klassi kuuluva laevaga, eelkõige teatud puuduste või muude lahknevuste kõrvaldamise hõlbustamiseks.

▼M2

3. Tunnustatud organisatsioonid esitavad kõikide liikmesriikide ametitele, kellel on artiklis 3 sätestatud volitused, ning komisjonile kogu asjassepuutuva teabe nende poolt klassifitseeritud laevade, üleminekute, klassi muutumise ja klassist väljaarvamise kohta, olenemata laevade lipuriigist. Teave nende klassifitseeritud laevadega seotud üleminekute, klassi muutumise ja klassist väljaarvamise kohta, sealhulgas teave ülevaatusega viivitamise, soovituste täitmisega viivitamise, klassitingimuste, kasutustingimuste või kasutuspiirangute kohta saadetakse lipuriigist olenemata samuti sadamariigi kontrolli jaoks teabesüsteemi Sirenac ning avaldatakse nende tunnustatud organisatsioonide veebilehel, kui see on olemas.

4. Lipuriigist olenemata ei väljasta tunnustatud organisatsioonid tunnistusi ohutusega seotud põhjustel klassist välja arvatud või muudetud klassiga laevale enne, kui nad on lipuriigi pädevale ametile andnud võimaluse esitada mõistliku aja jooksul oma arvamus otsustamaks, kas on vaja täieliku kontrolli.

▼M2

5. Ühest klassist teise üleminekuga ühe tunnustatud organisatsiooni alt teise alla siirdumisel teavitab loovutav organisatsioon ülevõtvat organisatsiooni kõikidest ülevaatuse viivitustest, soovituste täitmise viivitustest ning laeva suhtes kehtestatud klassitingimustest, kasutustingimustest või kasutuspiirangutest. Ülemineku korral annab loovutav organisatsioon ülevõtvale organisatsioonile täieliku toimiku laeva ajaloo kohta. Ülevõttev organisatsioon võib laevale tunnistused välja anda üksnes pärast kõikide viivitatud ülevaatuste rahuldavat läbimist ning laeva kohta varem antud täitmata soovituste või klassitingimuste täitmist loovutanud organisatsiooni poolt sedastatud viisil. Enne tunnistuste väljaandmist peab ülevõttev organisatsioon loovutavat organisatsiooni teavitama tunnistuste väljaandmiskuupäevast ning tegema teatavaks iga viivitatud ülevaatuse, täitmata soovituse ja klassitingimuse täitmise kuupäeva, koha ning seonduvad meetmed. Tunnustatud organisatsioonid teevad omavahel koostööd käesoleva lõike nõuetekohaseks rakendamiseks.

▼B

Artikkel 16

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembril 1995.

2. Kui liikmesriigid võtavad need sätted vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata kõikide käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.

▼M2

4. Lisaks teavitab komisjon korrapäraselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu edusammudest käesoleva direktiivi rakendamisel liikmesriikides.

▼B

Artikkel 17

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.









LISA

MIINIMUMNÕUDED ARTIKLIS 3 NIMETATUD ORGANISATSIOONIDE KOHTA

▼M2

A. ÜLDISED MIINIMUMTINGIMUSED

1. Tunnustatud organisatsioon peab suutma tõendada, et tal on kaubalaevade konstruktsiooni ja ehituse hindamisel suured kogemused.

2. Organisatsioon peab olema liigitanud vähemalt 1 000 ookeanilaeva (brutotonnaaž (GT) üle 100), mille brutotonnaaž (GT) on ühtekokku vähemalt 5 miljonit.

3. Organisatsioonis peab töötama klassifitseeritud laevade arvuga võrreldes piisav arv tehnilisi töötajaid. Punkti 2 nõuete täitmiseks on vaja vähemalt 100 põhikohaga inspektorit.

4. Organisatsioonil peavad olema üksikasjalikud eeskirjad kaubalaevade konstruktsiooni, ehitamise ja korrapärase ülevaatuse kohta, mis avaldatakse ja mida täiustatakse pidevalt uurimis- ja arendustöö abil.

5. Organisatsioon peab oma laevaregistri avaldama igal aastal või hoidma seda üldsusele ligipääsetavas elektroonilises andmebaasis.

6. Organisatsioon ei tohi olla laevaomanike, -ehitajate ega muude isikute mõju all, kes on laevade valmistamise, varustamise, remontimise või käitamisega majanduslikult seotud. Organisatsiooni tulud ei tohi olulisel määral sõltuda ühest tulundusettevõttest. Tunnustatud organisatsioon ei tohi täita seadusejärgseid ülesandeid, kui ta on laeva omanik või kasutaja või kui tal on nimetatutega äri-, isiklikke või perekondlikke sidemeid. See keeld kehtib ka tunnustatud organisatsioonis töötavate inspektorite suhtes.

7. Organisatsioon peab tegutsema vastavalt IMO resolutsioonile A.789(19) ameti nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide kontrolli ja sertifitseerimisnõuete kohta, niivõrd kui need sätted hõlmavad käesoleva direktiivi rakendusalasse kuuluvaid küsimusi.

B. KONKREETSED MIINIMUMTINGIMUSED

▼B

1. Organisatsioonil on: a) ülesannete ja klassifitseeritud laevadega võrreldes piisav arv tehnilisi, juhtiv-, abi- ja teadustöötajaid, kes hoolitsevad ka oskuste arendamise ja eeskirjade täitmise eest; b) ülemaailmne võrk oma põhikohaga tehnilistest töötajatest või muude tunnustatud organisatsioonide põhikohaga tehnilistest töötajatest.

2. Organisatsioonis kehtib eetikakoodeks.

3. Organisatsiooni juhitakse ja hallatakse nii, et oleks tagatud ameti nõutava teabe salajasus.

▼M2

4. Organisatsioon on valmis andma ametile, komisjonile ja huvitatud pooltele vajalikku teavet.

5. Organisatsiooni juhtkond on määratlenud ja kirja pannud oma kvaliteedipõhimõtted, -eesmärgid ja -kohustused ning taganud nende põhimõtete mõistmise, rakendamise ja täitmise organisatsiooni kõikidel tasanditel. Organisatsiooni poliitika peab hõlmama ohutuse ja reostuse vältimisega seotud eesmärke ning näitajaid.

6. Organisatsioon on kujundanud ja rakendanud tõhusa sisemise kvaliteedisüsteemi, mis põhineb rahvusvaheliselt tunnustatud kvaliteedistandardite asjakohastel osadel ja on kooskõlas standarditega EN 45004 (kontrollasutused) ja EN 29001, nagu neid on tõlgendatud IACSi nõuetes kvaliteedisüsteemi sertifitseerimiskavadele, ja järgib seda süsteemi, mis muu hulgas tagab: a) organisatsiooni eeskirjade kavakindla koostamise jakohaldamise; b) organisatsiooni eeskirjade täitmise ning sisesüsteemi kehtestamise teenuse kvaliteedi mõõtmiseks, pidades silmas nimetatud eeskirju; c) organisatsiooni volitustega hõlmatud seadusejärgse tegevusega seotud tingimuste täitmise ning sisesüsteemi kehtestamise teenuse kvaliteedi mõõtmiseks rahvusvahelisi konventsioone silmas pidades; d) nende töötajate vastutuse, pädevuse ja omavaheliste suhete määratlemise ja kirjapanemise, kelle töö mõjutab organisatsiooni teenuste kvaliteeti; e) kogu töö toimumise kontrollitud tingimustes; f) sellise järelevalvesüsteemi olemasolu, mille abil jälgitakse organisatsioonis vahetult töötavate inspektorite ning tehniliste ja haldustöötajate tegevust ja tööd; g) selle, et organisatsiooni seadusjärgseid ülesandeid täidavad üksnes tema põhikohaga inspektorid või muude organisatsioonide põhikohaga inspektorid; igal juhul peavad põhikohaga inspektoritel olema ulatuslikud teadmised konkreetse laevatüübi kohta, millega nad konkreetse ülevaatuse puhul töötavad, ning asjaomaste kohaldatavate tingimuste kohta; h) inspektorite erialase ettevalmistamise ja nende teadmiste pideva ajakohastamise süsteemi rakendamise; i) selliste andmete säilitamise, mis tõendavad nõutavate standardite täitmist osutatud teenustega hõlmatud valdkondades ja kvaliteedisüsteemi toimimise tulemuslikkust; j) tervikliku süsteemi olemasolu, mis on vajalik kvaliteedialast tegevust käsitlevate siseauditite kavandamiseks ja dokumenteerimiseks kõikides tegevuskohtades; k) selliste ülevaatuse ja sertifitseerimise ühtlustatud süsteemiga nõutud kohustuslike ülevaatuste ja kontrollide teostamise, milleks organisatsioon on volitatud, kooskõlas ülevaatuse ja sertifitseerimise ühtlustatud süsteemiga seotud ülevaatusjuhiseid käsitleva IMO resolutsiooni A.746(18) lisa ja liitega; l) selgete ja otseste vastutus- ning kontrollisuhete kehtestamise ühingu peakorteri ja piirkondlike filiaalide vahel ning tunnustatud organisatsioonide ja nende inspektorite vahel.

7. Organisatsioon peab tõendama oma suutlikkust: a) koostada ja ajakohastada täielikke ja piisavaid eeskirju kere, masinate ja elektri- ja juhtimisseadmete kohta, mis vastavad oma kvaliteedilt rahvusvaheliselt tunnustatud tehnilistele normidele ning mille põhjal võib väljastada SOLASe konventsiooni kohaseid tunnistusi ja reisilaeva ohutuse tunnistusi (laeva ehituse ja oluliste seadmete nõuetekohasuse kohta) ning vabapardamärgi tunnistusi (laeva piisava tugevuse kohta); b) teha kõiki kontrollimisi ja ülevaatusi, mida rahvusvahelised konventsioonid nõuavad tunnistuste väljastamiseks, sealhulgas hinnata — erialase ettevalmistusega töötajate abil ning kooskõlas rahvusvahelise meresõiduohutuse korralduse (ISM) koodeksi rakendamist ametiasutuste poolt käsitleva IMO resolutsiooni A.788(19) lisa sätetega — vastavustõendamisega hõlmatud meresõiduohutuse süsteemi rakendamist ja haldamist nii maismaal kui ka laevade pardal.

▼B

8. Organisatsiooni kvaliteedisüsteemi vastavust tõendab selline sõltumatu hindamisasutus, mida on tunnustanud selle asukohariigi amet.

▼M2

9. Organisatsioon peab lubama oma eeskirjade koostamisel osaleda ameti esindajatel ja muudel asjaomastel isikutel.