2007R1001 — ET — 02.09.2007 — 000.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Parandatud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1001/2007,

29. august 2007,

millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 800/1999 ja (EÜ) nr 2090/2002 seoses põllumajandustoodete eksporditoetuste raames teostatava kontrolliga

Käesoleva määruse sätteid, mis on seotud sihtkohta saabumise tõendi esitamisega, tuleks kohaldada nende toetusetaotluste suhtes, mis on esitatud alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast. Kuna käesolev määrus on mõeldud lihtsustama süsteemi haldamist nii ettevõtjate kui ka liikmesriikide jaoks, peaks eksportija taotluse korral olema võimalik kohaldada seda ka enne kõnealust kuupäeva esitatud toetusetaotluste suhtes, tingimusel et tõendite esitamise tähtaeg ei ole lõppenud.

Et vähendada asendamisohtu, peaksid kõik transpordivahendid või pakendid olema pitseeritud, välja arvatud erijuhtudel, kui tooteid saab identifitseerida muul viisil vastavalt komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) ( 5 ) artiklitele 340a ja 357. Kõnealune nõue on sätestatud komisjoni 26. novembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2090/2002 (milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 386/90 üksikasjalikud rakenduseeskirjad füüsilise kontrolli kohta, mis teostatakse eksporditoetuse saamise tingimustele vastavate põllumajandussaaduste- ja toodete eksportimise ajal). ( 6 ) Kuna kõnealune nõue on osa ekspordideklaratsiooniga seotud formaalsustest ja üldise iseloomuga, tuleks see välja jätta määrusest (EÜ) nr 2090/2002 ning sarnane säte tuleks lisada määrusesse (EÜ) nr 800/1999.

Määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklis 17 on sätestatud erandid piirnevatel territooriumidel asuvate või kaugemate sihtkohtade puhul, kui toetuse muutuv osa ei ületa 2 400 või 12 000 eurot. Kasulik on sätestada uus erand seoses merekonteinervedudega kaugemasse toetuspiirkonda, nõudes ainult veodokumendi ja ühe artikli 16 lõike 2 punktides a, b või c osutatud lossimistõendi esitamist. Sellise erandi võib teha ainult siis, kui lossimist käsitlev teave esitatakse kaugema toetuspiirkonna sadamas. Selleks et tagada kõnealuste erandite raames väljaantud tõendite usaldusväärsus, peaks neid saama tühistada.

Kui koostatakse ekspordideklaratsioon kaugemas toetuspiirkonnas asuvasse riiki eksportimiseks ning eksport toimub meritsi konteinerlaevadega, annavad kaubakonteinerite haldamise, veodokumentide ja suhteliselt paindumatu transpordiviisi kombinatsioon piisava kindluse selle kohta, et asjaomased tooted on imporditud teatavasse kolmandasse riiki. Nimetatud asjaolusid arvestades võib sihtriigi sadama või sihtriiki teenindava sadama veo- ja lossimisdokumentide kombinatsioon olla tõendiks, et asjaomased tooted on veetud kaugemas toetuspiirkonnas asuvasse riiki ja seal lossitud.

Riike, mille puhul on määratud ühesugused kõrgemad eksporditoetuste määrad, võib asjaomase toote puhul käsitada „kaugema toetuspiirkonnana”. Siiski tuleks kõnealusest piirkonnast välja arvata kaugemad riigid, mille puhul toetuse diferentseeritud osa on keskmisest madalam või null. Samuti tuleks sellest toetuspiirkonnast välja arvata need riigid, kus on tõeline oht moonutusteks kaubanduses, või kõik riigid nendes sektorites, kus on tõeline oht moonutusteks kaubanduses.

Tegelikult asuvad kolmandad riigid, mille puhul on asjaomaste toodete diferentseeritud eksporditoetuste määr keskmisest madalam või null, üldiselt ühendusele ligemal, samas kui ühendusest kaugemal asuvate riikide puhul kaldutakse kohaldama ühesugust kõrgemat eksporditoetuste määra. Paljudel juhtudel on eksportijatel raske saada tõendit kauba importimise kohta neisse kaugematesse riikidesse.

Komisjoni 15. aprilli määruses (EÜ) nr 800/1999, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad, ( 3 ) on sätestatud nõue esitada teatav tõend selle kohta, et tooted, millele taotletakse eksporditoetust, on tõepoolest imporditud muutmata kujul teatavasse kolmandasse riiki, juhul kui kõnealuse riigi suhtes kohaldatakse diferentseeritud toetust. Sellise tõendamise menetlust tuleks lihtsustada, tagades samal ajal ühenduse finantshuvide kaitse. Komisjon ja liikmesriigid peaksid jälgima lihtsustatud menetluste kasutamist ning kuritarvitamise puhul võtma vastavad meetmed.

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 800/1999 muudetakse järgmiselt.

Eksportija nõudel võib liikmesriik merekonteinerveo puhul aktsepteerida teavet, mis on samaväärne veodokumentides sisalduvaga, kui need põhinevad teabesüsteemil, mida haldab kolmas osaline, kes vastutab konteinerite sihtkohta toimetamise eest, tingimusel et kõnealune kolmas osaline on sellisele tegevusele spetsialiseerunud ja et asjaomane liikmesriik on kinnitanud teabesüsteemi turbe vastavust komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 ( 7 ) I lisa punkti 3 alapunktis B sätestatud rahvusvaheliselt tunnustatud turbestandardite versioonile, mis kehtis asjaomasel ajavahemikul.

6. Artikkel 17 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 17

1. Liikmesriigid võivad vabastada eksportijad muude artikli 16 alusel nõutavate tõendite esitamisest peale veodokumendi või selle elektroonilise ekvivalendi vastavalt artikli 16 lõikele 3, juhul kui ekspordideklaratsiooniga kaasneb õigus saada toetust, mille

a) diferentseeritud osa on väiksem kui: i) 2 400 eurot sihtkohaks olevate kolmandate riikide või territooriumide puhul, mis on loetletud IV lisas; ii) 12 000 eurot sihtkohaks olevate kolmandate riikide või territooriumide puhul, mida ei ole loetletud IV lisas, või

b) asjaomase toote puhul on sihtsadam kaugemas toetuspiirkonnas.

2. Lõike 1 punktis b osutatud vabastusi kohaldatakse ainult siis, kui on täidetud järgmised tingimused:

a) tooteid transporditakse konteinerites ja konteinerid veetakse lossimissadamasse meritsi;

b) veodokumendis on sihtkohaks ekspordideklaratsioonis märgitud riik või sadam, mida tavaliselt kasutatakse ekspordideklaratsioonis sihtriigina märgitud tagamaa riiki saadetavate toodete lossimiseks;

c) lossimist tõendatakse vastavalt artikli 16 lõike 2 punktidele a, b või c.

▼C1

Eksportija taotlusel võib liikmesriik merekonteinerveo puhul aktsepteerida, et esimese lõigu punktis c osutatud lossimistõend esitatakse sama teabena mis sisaldub lossimisdokumendis, kui see põhineb teabesüsteemil, mida haldab kolmas osaline, kes vastutab konteinerite transpordi ja sihtkohas lossimise eest, tingimusel et kõnealune kolmas osaline on sellisele tegevusele spetsialiseerunud ja et asjaomane liikmesriik on kinnitanud teabesüsteemi turbe vastavust komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 I lisa punkti 3 alapunktis B sätestatud rahvusvaheliselt tunnustatud turbestandardite versioonile, mis kehtis asjaomasel ajavahemikul.

▼B

Lossimist võib tõendada vastavalt esimese lõigu punktile c või vastavalt teisele lõigule, ilma et eksportija peaks tõendama, et ta on võtnud asjakohased meetmed artikli 16 lõike 1 punktides a või b osutatud dokumentide hankimiseks.

3. Lõike 1 punktis a osutatud vabastamine on automaatne, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse lõiget 4.

Lõike 1 punktis b osutatud vabastamine antakse enne eksportimist kirjaliku loaga kolmeks aastaks eksportija taotlusel. Kõnealuseid lubasid kasutavad eksportijad märgivad maksetaotlusele asjaomase loa numbri.

4. Kui liikmesriik leiab, et tooted, millele eksportija taotleb käesoleva artikli alusel vabastust, on eksporditud muusse kui ekspordideklaratsioonis märgitud riiki või riiki, mis asub väljaspool kaugemat toetusepiirkonda, mille suhtes on eksporditoetus kindlaks määratud, või kui eksportija on vabastuse kasutamise eesmärgil kunstlikult jaganud eksporditoimingud mitmeks osaks, siis tühistab liikmesriik viivitamatult kõik asjaomasele eksportijale käesoleva artikli kohaselt antud vabastused.

Asjaomasele eksportijale ei anta ühtki käesoleva artikli kohast vabastust kahe aasta jooksul alates kõnealuse tühistamise kuupäevast.

Vabastuse tühistamise korral kaob õigus saada asjaomaste toodete eest eksporditoetust ning toetus makstakse tagasi, välja arvatud juhul, kui eksportijal on võimalik esitada asjaomaste toodete kohta artiklis 16 nõutud tõend.

Lisaks kaob õigus saada eksporditoetust ka toodete eest, mis on hõlmatud ekspordideklaratsiooniga, mis on koostatud pärast tühistamiseni viinud toimingu kuupäeva, ning toetus makstakse tagasi, välja arvatud juhul, kui eksportijal on võimalik esitada asjaomaste toodete kohta artiklis 16 nõutud tõend.”