02006X1227(05) — ET — 27.12.2006 — 000.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu





Parandatud:









▼B

▼C1

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 49 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite, veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite ning diiselmootori, maagaasi küttel töötava sisepõlemismootori või veeldatud naftagaasi küttel töötava ottomootoriga varustatud sõidukite tüübikinnitust seoses mootoritest lähtuva saasteaineheitega

3. Versioon

Millesse on kantud:

01-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 14. mai 1990

02-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 30. detsember 1992

02-seeria muudatuste 1. parandus vastavalt hoiulevõtja 11. septembri 1992. aasta teatisele

C.N.232.1992.TREATIES-32

02-seeria muudatuste 2. parandus vastavalt hoiulevõtja 13. novembri 1995. aasta teatisele

C.N.353.1995.TREATIES-72

2. versiooni 1. parandus (erratum – ainult ingliskeelse versiooni puhul)

02-seeria muudatuste 1. täiendus – jõustumiskuupäev 18. mai 1996

02-seeria muudatuste 2. täiendus – jõustumiskuupäev 28. august 1996

02-seeria muudatuste 1. täienduse 1. parandus vastavalt hoiulevõtja 21. novembri 1997. aasta

teatisele C.N.426.1997.TREATIES-96

02-seeria muudatuste 1. täienduse 2. parandus vastavalt hoiulevõtja 12. aprilli 1999. aasta

teatisele C.N.272.1999.TREATIES-2

02-seeria muudatuste 2. täienduse 1. parandus vastavalt hoiulevõtja 12. aprilli 1999. aasta teatisele

C.N.271.1999.TREATIES-1

03-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 27. detsember 2001

04-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 31. jaanuar 2003

1. REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite suhtes, mis lähtub diiselmootoritest, maagaasi küttel töötavatest sisepõlemismootoritest või veeldatud naftagaasi küttel töötavatest ottomootoritest, mida kasutatakse mootorsõidukite käitamiseks, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ja mis kuuluvad M1-kategooriasse ning omavad üldmassi üle 3,5 tonni või M2, M3, N1, N2 või N3 kategooriasse ( 1 ) ( 2 ).

2. MÕISTED JA LÜHENDID

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1. katsetsükkel – kindlaksmääratud kiiruse ja pöördemomendiga katsefaaside järjestus mootori katsetamiseks statsionaarsel režiimil (Euroopa statsionaarse katse tsükkel) või siirderežiimil (Euroopa siirdekatsetsükkel, Euroopa koormuskatsetsükkel);

2.2. mootoritüübi (mootoritüüpkonna) kinnitus – mootoritüübi (mootoritüüpkonna) kinnitus gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite taseme järgi;

2.3. diiselmootor – survesüüte põhimõttel töötav mootor; gaasimootor – maagaasi või veeldatud naftagaasi küttel töötav mootor;

2.4. mootoritüüp – mootorite kategooria, millesse kuuluvad mootorid ei erine käesoleva eeskirja 1. lisas kindlaksmääratud oluliste karakteristikute poolest;

2.5. mootoritüüpkond – valmistaja koostatud mootorite rühm, mis on projekteeritud samalaadsete heitgaasikarakteristikutega, nagu on määratletud käesoleva eeskirja 1. lisa 2. liites; kõik ühe tüüpkonna mootorid peavad vastama kohaldatavatele heite piirnormidele;

2.6. algmootor – teatavast mootoritüüpkonnast valitud mootor, mille emissioonikarakteristikud on selle mootoritüüpkonna suhtes representatiivsed;

2.7. gaasilised saasteained – süsinikmonooksiid, süsivesinikud (eeldatav aatomsuhe on diislikütusel töötava mootori puhul CH1,85, veeldatud naftagaasi küttel töötava mootori puhul CH2,525 ja etanooli küttel töötava diiselmootori puhul CH3O0,5), metaanist erinevad süsivesinikud (eeldatav aatomsuhe on diislikütusel töötava mootori puhul CH1,85, veeldatud naftagaasi küttel töötava mootori puhul CH2,525 ja maagaasi küttel töötava mootori puhul CH2,93), metaan (eeldatav aatomsuhe on maagaasi küttel töötava mootori puhul CH4) ning lämmastikdioksiidi (NO2) ekvivalendina väljendatavad lämmastiku oksiidid; kübemeheide – aine, mis kogutakse kindlaksmääratud filtrisse pärast heitgaasi lahjendamist puhta filtreeritud õhuga temperatuuril kuni 325 K (52 °C);

2.8. suits – diiselmootori heitgaasivoos hõljuvad osakesed, mis neelavad, peegeldavad või murravad valgust;

2.9. kasulik võimsus – katsestendi väntvõlli otsas või samaväärsel seadmel saadud võimsus EMK kilovattides, mida mõõdetakse eeskirjas nr 24 sätestatud võimsuse mõõtmise meetodil;

2.10. deklareeritud maksimaalne võimsus (Pmax) – valmistaja poolt tüübikinnitustaotluses deklareeritud maksimaalne võimsus EMK kilovattides (kasulik võimsus);

2.11. osakoormus – mootori teataval pöörlemiskiirusel tekkiv suurima võimaliku pöördemomendi osa;

2.12. Euroopa statsionaarse katse tsükkel – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav 13 statsionaarsest faasist koosnev katsetsükkel;

2.13. Euroopa koormuskatsetsükkel – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav püsivatel mootori pöörlemiskiirustel sooritatavatest järjestikustest koormusfaasidest koosnev katsetsükkel;

2.14. Euroopa siirdekatsetsükkel – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav igal sekundil vahetuvast 1 800 st siirdefaasist koosnev katsetsükkel;

2.15. mootori käituskiiruste vahemik – käesoleva eeskirja 4. lisas ettenähtud minimaalse ja maksimaalse pöörlemiskiiruse vahemiku osa, mida mootori välikäituses kõige sagedamini kasutatakse;

2.16. minimaalne pöörlemiskiirus (nlo) – väikseim mootori pöörlemiskiirus, mille puhul on võimalik saavutada 50 % deklareeritud maksimaalsest võimsusest;

2.17. maksimaalne pöörlemiskiirus (nhi) – suurim mootori pöörlemiskiirus, mille puhul on võimalik saavutada 70 % deklareeritud maksimaalsest võimsusest;

2.18. mootori pöörlemiskiirused A, B ja C – katsekiirused mootori käituskiiruste vahemikus, mida käesoleva eeskirja 4. lisa 1. liite kohaselt kasutatakse Euroopa statsionaarse katse tsüklis ja Euroopa koormuskatsetsüklis;

2.19. kontrollpiirkond – piirkond mootori pöörlemiskiiruste A ja C ning 25- ja 100 protsendilise osakoormuse vahel;

2.20. kontrollkiirus (nref) – 100 % pöörlemiskiiruse väärtus, mida vastavalt käesoleva eeskirja 4. lisa 2. liitele kasutatakse Euroopa siirdekatsetsükli suhtelise kiiruse väärtuste denormaliseerimiseks;

2.21. suitsususemõõtur – mõõteseade suitsuosakestest tingitud läbipaistmatuse mõõtmiseks valguse neeldumise põhimõttel;

2.22. maagaasirühm 1993. aasta novembri Euroopa standardis EN 437 määratletud H või L rühm;

2.23. kohastuvus – püsiva õhu ja kütuse suhte hoidmine teatava mootoriseadme abil;

2.24. korduskalibreerimine – maagaasi küttel töötava mootori peenreguleerimine samade näitajate (võimsus, kütusekulu) saamiseks maagaasi eri rühmade puhul;

2.25. Wobbe'i indeks (alumine Wl või ülemine Wu) – gaasi mahuühiku kütteväärtuse ja gaasi suhtelise tiheduse ruutjuure suhe samades standardtingimustes:

2.26. λ-nihke tegur (Sλ) – funktsioon, mis iseloomustab mootori juhtimissüsteemi paindlikkust õhu ülejäägi ja kütuse suhte λ muutumisel, kui mootori kütusena kasutatakse puhtast metaanist erineva koostisega gaasisegu (Sλ arvutamise kohta vt 8. lisa);

2.27. EKS – eriti keskkonnasõbralik sõiduk, mille liikumapanemiseks kasutatakse käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades C märgitud heite piirnormidele vastavat mootorit;

2.28. katkestusseade – seade, mis mõõdab või tajub tööparameetreid (sõiduki liikumiskiirus, mootori pöörlemiskiirus, käik, temperatuur, rõhk sisselasketorustikus jms) või reageerib nendele, selleks et aktiveerida, muuta, aeglustada või inaktiveerida heitekontrolli süsteemi teatavat osa või funktsiooni ning sellega vähendada heitekontrolli süsteemi töö efektiivsust sõiduki tavakasutusel, välja arvatud juhul, kui sellise seadme kasutamine on osa kohaldatavast heite sertifitseerimiskatsete menetlusest;

2.29. täiendav kontrollseade – mootori või sõiduki süsteem, funktsioon või kontrollstrateegia, mida kasutatakse mootori ja/või selle tugiseadmete kaitsmiseks kahjustavate töötingimuste eest või mootori käivitamise hõlbustamiseks. Täiendav kontrollseade võib olla ka strateegia või meede, mille puhul on küllaldaselt tõendatud, et see ei kujuta endast katkestusseadet.

2.30. ebamõistlik heitekontrolli strateegia – strateegia või meede, mis sõiduki kasutamisel tavatingimustes vähendab heitekontrolli süsteemi töö efektiivsuse tasemele, mis on heite suhtes kohaldatava katsemenetluse alusel oodatavast tasemest madalam. Joonis 1: Katsetsüklitega seotud erimõisted

2.31. Tähised ja lühendid 2.31.1. Katseparameetrite tähised



Tähis Ühik Tähendus AP m2 Isokineetilise proovisondi ristlõike pindala AT m2 Väljalasketoru ristlõike pindala CEE — Etaani kasutegur CEM — Metaani kasutegur C1 — Süsivesinike C1-ekvivalent conc ppm/vol% Kontsentratsiooni tähistav alumine indeks D0 m3/s Mahtpumba kalibreerimiskõvera lõikepunkt DF — Lahjendustegur D — Besseli konstant E — Besseli konstant EZ g/kWh Interpoleeritud NOx heite tase kontrollpunktis fa — Laboratooriumi atmosfääri arvestav tegur fc s–1 Besseli filtri piirsagedus FFH — Kütusest olenev tegur niiske gaasi baasil määratud kontsentratsiooni ümberarvutamiseks kuivale gaasile FS — Stöhhiomeetriline tegur GAIRW kg/h Niiske siseneva õhu massivoolukiirus GAIRD kg/h Kuiva siseneva õhu massivoolukiirus GDILW kg/h Niiske lahjendusõhu massivoolukiirus GEDFW kg/h Niiske lahjendatud heitgaasi ekvivalentmassi voolukiirus GEXHW kg/h Niiske heitgaasi massivoolukiirus GFUEL kg/h Kütuse massivoolukiirus GTOTW kg/h Niiske lahjendatud heitgaasi massivoolukiirus H MJ/m3 Kütteväärtus HREF g/kg Absoluutse niiskuse kontrollväärtus (10,71 g/kg) Ha g/kg Siseneva õhu absoluutne niiskus Hd g/kg Lahjendusõhu absoluutne niiskus HTCRAT mol/mol Vesiniku ja süsiniku moolsuhe I — Katsetsükli faasi tähistav alumine indeks K — Besseli konstant K m–1 Valguse neeldumistegur KH,D — Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur diiselmootorite puhul KH,G — Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur gaasimootorite puhul KV Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimisfunktsioon KW,a — Kuivalt sisenevalt õhult niiskele ülemineku tegur KW,d — Kuivalt lahjendusõhult niiskele ülemineku tegur KW,e — Kuivalt lahjendatud heitgaasilt niiskele ülemineku tegur KW,r — Kuivalt lahjendamata heitgaasilt niiskele ülemineku tegur L % Pöördemoment, mida väljendatakse protsentides katsetatava mootori maksimaalsest pöördemomendist La m Optilise tee efektiivpikkus M Mahtpumba kalibreerimiskõvera tõus Mass g/h or g Heite massivoolu kiirust tähistav alumine indeks MDIL kg Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendusõhuproovi mass Md mg Lahjendusõhust kogutud tahkete osakeste proovi mass Mf mg Kogutud tahkete osakeste proovi mass Mf,p mg Põhifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass Mf,b mg Abifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass MSAM kg Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendatud heitgaasi proovi mass MSEC kg Sekundaarse lahjendusõhu mass MTOTW kg Niiske püsimahuproovi kogumass tsükli jooksul MTOTW,i kg Niiske püsimahuproovi hetkemass N % Läbipaistmatus NP — Mahtpumba pöörete koguarv tsükli jooksul NP,i — Mahtpumba pöörete arv teatava ajavahemiku jooksul N min–1 Mootori pöörlemiskiirus nP s–1 Mahtpumba pöörlemiskiirus nhi min–1 Maksimaalne mootori pöörlemiskiirus nlo min–1 Minimaalne mootori pöörlemiskiirus nref min–1 Euroopa siirdekatsetsükli kontrollkiirus pa kPa Küllastunud auru rõhk mootorisse sisenevas õhus pA kPa Absoluutne rõhk pB kPa Atmosfääri kogurõhk pd kPa Küllastunud auru rõhk lahjendusõhus ps kPa Kuiva atmosfääri rõhk p1 kPa Rõhu vähenemine pumba sisendil P(a) kW Katse tegemiseks paigaldatud abiseadmete poolt tarbitav võimsus P(b) kW Katse tegemiseks eemaldatud abiseadmete poolt tarbitav võimsus P(n) kW Korrigeerimata kasulik võimsus P(m) kW Katsestendil mõõdetud võimsus Ω — Besseli konstant Qs m3/s Püsimahuproovi mahuvoolukiirus q — Lahjendusaste r — Isokineetilise proovisondi ja väljalasketoru ristlõigete pindalade suhe Ra % Siseneva õhu suhteline niiskus Rd % Lahjendusõhu suhteline niiskus Rf — Leekionisatsioonidetektori kostetegur ρ kg/m3 Tihedus S kW Dünamomeetri seadistus Si m–1 Suitsususe hetkeväärtus Sλ — λ-nihke tegur T K Absoluutne temperatuur Ta K Siseneva õhu absoluutne temperatuur t s Mõõtmise aeg te s Elektrilise reageeringu aeg tf s Besseli funktsioonis esinev filtri reageeringuaeg tp s Mehaanilise reageeringu aeg Δt s Suitsususe järjestikuste mõõteväärtuste ajavahemik (= 1/proovivõtusagedus) Δti s Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru abil saadud hetkemõõteväärtuste ajavahemik τ % Suitsu läbipaistvus V0 m3/rev Tegelik mahuvoolukiirus mahtpumbas W — Wobbe’i indeks Wact kWh Euroopa siirdekatse tegeliku tsükli töö Wref kWh Euroopa siirdekatse võrdlustsükli töö WF — Kaalutegur WFE — Efektiivne kaalutegur X0 m3/rev Mahtpumba mahuvoolukiiruse kalibreerimisfunktsioon Yi m–1 Besseli funktsiooni abil leitud 1 sekundi keskmine suitsususe väärtus 2.31.2. Keemiliste ühendite nimetuste lühendid CH4 Metaan C2H6 Etaan C2H5OH Etanool C3H8 Propaan CO Süsinikmonooksiid DOP Dioktüülftalaat CO2 Süsinikdioksiid HC Süsivesinikud NMHC Süsivesinikud, v.a metaan NOx Lämmastiku oksiidid NO Lämmastik(II)oksiid NO2 Lämmastikdioksiid PT Tahked osakesed 2.31.3. Lühendid CFV Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru CLD Kemoluminestsentsdetektor ELR Euroopa koormuskatsetsükkel ESC Euroopa statsionaarse katse tsükkel ETC Euroopa siirdekatsetsükkel FID Leekionisatsioonidetektor GC Gaasikromatograaf HCLD Kuumkemoluminestsentsdetektor HFID Kuumleekionisatsioonidetektor LPG Veeldatud naftagaas NDIR Hajumisvabal infrapunaspektromeetrial põhinev analüsaator NG Maagaas NMC Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Tüübikinnituse taotlemine mootorile kui eraldi tehnilisele seadmele

3.1.1. Taotluse mootoritüübi kinnitamiseks seoses gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite tasemetega esitab mootori valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.

3.1.2. Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris. Sealhulgas tuleb esitada vähemalt käesoleva eeskirja 1. lisas osutatud mootori põhikarakteristikud.

3.1.3. 1. lisas ettenähtud mootoritüübi karakteristikutele vastav mootor esitatakse 5. jaotises määratletud tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele.

3.2. Tüübikinnituse taotlemine sõidukile seoses sõiduki mootoriga

3.2.1. Taotluse sõidukitüübi kinnitamiseks seoses mootorist eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheitega esitab sõiduki valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.

3.2.2. Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris. Sealhulgas tuleb esitada vähemalt: 3.2.2.1. 1. lisas osutatud mootori põhikarakteristikud; 3.2.2.2. 1. lisas osutatud mootoriga seotud osade kirjeldus; 3.2.2.3. paigaldatud mootori tüübi kinnitamist tõendava vormikohase teatise koopia (lisa 2A).

3.3. Tüübikinnituse taotlemine kinnitatud mootoritüübiga sõidukile

3.3.1. Taotluse sõidukitüübi kinnitamiseks seoses kinnitatud tüüpi diiselmootorist või kinnitatud mootoritüüpkonnast eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheitega ning seoses kinnitatud tüüpi gaasimootorist või kinnitatud mootoritüüpkonnast eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite tasemetega esitab sõiduki valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.

3.3.2. Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised üksikasjad: 3.3.2.1. sõidukitüübi ja vajaduse korral 1. lisas üksikasjadena esitatud mootoriga seotud sõidukiosade kirjeldus ning vajaduse korral mootoritüübi või tüüpkonna kui sõidukitüübile paigaldatud eraldi tehnilise seadme kinnitamist tõendava vormikohase teatise koopia (lisa 2A).

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral

Universaalse kütusekasutuse korral antakse tüübikinnitus juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:

4.1.1. Diislikütust tarbivale sõidukitüübile antakse kinnitus, kui on esitatud käesoleva eeskirja punktide 3.1, 3.2 või 3.3 kohane taotlus ning mootor või sõiduk vastab 5. lisas kindlaksmääratud etalonkütuse kasutamisel 5., 6. ja 7. jaotise nõuetele.

4.1.2. Maagaasil töötav algmootor peab suutma kohanduda igasuguse koostisega müügilolevate kütustega. Üldiselt esineb kaks maagaas-kütuse tüüpi, kõrge kütteväärtusega kütus (H-gaas) ja madala kütteväärtusega kütus (L-gaas), mille kütteväärtus mõlemas rühmas kõigub märkimisväärselt; nende kütuste energiasisaldused, mida kajastab Wobbe’i indeks, ning λ-nihketegurid (Sλ) erinevad oluliselt. Wobbe’i indeksi ja Sλ arvutamise valemid on esitatud punktides 2.25 ja 2.26. Maagaasi, mille λ-nihketegur on 0,89 – 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08), peetakse H-gaasiks; maagaasi, mille λ-nihketegur on 1,08 – 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) peetakse L-gaasiks. Olenevalt etalonkütuste koostisest, varieeruvad nende Sλ väärtused laiades piirides. 6. lisas kindlaksmääratud etalonkütuste GR (kütus 1) ja G25 (kütus 2) kasutamisel peab algmootor vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt. 4.1.2.1. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada ka kolmanda kütusega (kütus 3), mille λ-nihketegur (Sλ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks.

4.1.3. Maagaasil töötava mootori puhul, mis kohastub nii H-gaaside kui ka L-gaasidega ning mille ümberlülitamine H-gaasilt L-gaasile toimub lüliti abil, katsetatakse algmootorit etalonkütuse lüliti kõikides asendites, mis vastavad 6. lisas kindlaksmääratud asjakohastele etalonkütustele. H-gaasidele vastavas asendis katsetatakse mootorit kütusega GR (kütus 1) ja kütusega G23 (kütus 3), L-gaasidele vastavas asendis aga kütusega G25 (kütus 2) ja kütusega G23 (kütus 3). Algmootor peab vastama käesoleva eeskirja nõuetele lüliti mõlemas asendis tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt. 4.1.3.1. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada kütuse G23 (kütus 3) asemel ka mõne muu kolmanda kütusega, mille λ-nihketegur (Sλ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks.

4.1.4. Maagaasil töötava mootori puhul määratakse iga saasteaine heitetasemesuhe r kindlaks järgmiselt: või ja

4.1.5. Veeldatud naftagaasil töötava mootori puhul tuleb näidata, et algmootor suudab kohanduda igasuguse koostisega müügilolevate kütustega. Veeldatud naftagaaside C3 ja/või C4 sisaldus varieerub. See varieerumine kajastub ka etalonkütustes. 7. lisas kindlaksmääratud etalonkütuste A ja B kasutamisel peab algmootor vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt. 4.1.5.1. Iga saasteaine heitetasemesuhe r määratakse järgmiselt:

4.2. Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus

Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus antakse järgmistel tingimustel:

4.2.1. Heitgaasis esinevate saasteainetega seotud tüübikinnitus maagaasil töötava H-gaasidele või L-gaasidele reguleeritud mootori puhul. Algmootorit katsetatakse asjakohasse kütuserühma kuuluva 6. lisas kindlaksmääratud etalonkütusega. Vajalikud H-gaaside hulka kuuluvad kütused on GR (kütus 1) ja G23 (kütus 3), vajalikud L-gaaside hulka kuuluvad kütused on G25 (kütus 2) ja G23 (kütus 3). Algmootor peab vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud mrenetluse kohaselt. 4.2.1.1. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada kütuse G23 (kütus 3) asemel ka mõne muu kolmanda kütusega, mille λ-nihketegur (Sλ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks. 4.2.1.2. Iga saasteaine heitetasemesuhe r määratakse järgmiselt: või ja 4.2.1.3. Tarbijale üleantaval mootoril peab olema märgis (vt punkt 4.11) selle kohta, millisesse gaasiderühma kuuluvate kütuste kasutamiseks on mootoritüüp kinnitatud.

4.2.2. Heitgaasis esinevate saasteainetega seotud tüübikinnitus maagaasil või veeldatud naftagaasil töötava ühele kindla koostisega kütusele reguleeritud mootori puhul. 4.2.2.1. Maagaasil töötav algmootor peab vastama etalonkütuste GR ja G25 puhul heitele esitatavatele nõuetele, veeldatud naftagaasil töötav algmootor peab vastama etalonkütuste A ja B puhul heitele esitatavatele nõuetele, nagu on ette nähtud 7. lisas. Kütusetoitesüsteemi võib katsete vahel peenreguleerida. Peenreguleerimine seisneb kütusetoitesüsteemi andmebaasi korduskalibreerimises, kusjuures ei muudeta andmebaasi juhtimise põhistrateegiat ega andmebaasi põhistruktuuri. Vajaduse korral võib asendada vahetult kütuse vooluhulgaga seotud osad (nt pihustusotsakud). 4.2.2.2. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada etalonkütustega GR ja G23 või G25 ja G23; sellisel juhul kehtib tüübikinnitus ainult vastavalt H-gaaside või L-gaaside puhul. 4.2.2.3. Tarbijale üleantaval mootoril peab olema märgis (vt punkt 4.11) selle kohta, millise koostisega kütuste kasutamiseks on mootoritüüp kalibreeritud.







MAAGAASIL TÖÖTAVA MOOTORI TÜÜBIKINNITUS Punkt 4.1. Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral Katsete arv r arvutamise valem Punkt 4.2. Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus Katsete arv r arvutamise valem Vt punkt 4.1.2. Maagaasil töötav mootor, mis kohandub mis tahes koostisega kütusele GR (1) ja G25 (2) Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada täiendava müügil oleva kütusega (3), kui Sλ = 0,89 – 1,19 2 (maksimaalselt 3) Katsetamise puhul täiendava kütusega: ja Vt punkt 4.1.3. Maagaasil töötav mootor, mis kohandub ümberlülitumise abil H-gaaside puhul GR (1) ja G23 (3) ning L-gaaside puhul G25 (2) ja G23 (3). Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada G23 asemel mõne muu müügil oleva kütusega (3), kui Sλ = 0,89 – 1,19 H-gaaside puhul 2 ja L-gaaside puhul 2 vastavates lüliti asendites 4 ja Vt punkt 4.2.1. Maagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud H-gaasidele või L-gaasidele H-gaaside puhul GR (1) ja G23 (3) või L-gaaside puhul G25 (2) ja G23 (3) Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada G23 asemel mõne muu müügil oleva kütusega (3), kui Sλ = 0,89 – 1,19 H-gaaside puhul 2 või L-gaaside puhul 2 2 H-gaaside puhul või L-gaaside puhul Vt punkt 4.2.2. Maagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud ühele kindla koostisega kütusele GR (1) ja G25 (2), katsete vahel on lubatud peenreguleerimine. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada H-gaasidega GR (1) ja G23 (3) või L-gaasidega G25 (2) ja G23 (3) 2 või H-gaaside puhul 2 või L-gaaside puhul 2 2







VEELDATUD NAFTAGAASIL TÖÖTAVA MOOTORI TÜÜBIKINNITUS Punkt 4.1. Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral Katsete arv r arvutamise valem Punkt 4.2. Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus Katsete arv r arvutamise valem Vt punkt 4.1.5. Veeldatud naftagaasil töötav mootor, mis kohandub mis tahes koostisega kütusele Kütus A ja kütus B 2 Vt punkt 4.2.2. Veeldatud naftagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud ühele kindla koostisega kütusele Kütus A ja kütus B, katsete vahel on lubatud peenreguleerimine 2

4.3. Tüüpkonda kuuluva mootoritüübi kinnitamine seoses heitgaasis esinevate saasteainetega

4.3.1. Algmootori tüübikinnitust laiendatakse edasiste katsetusteta kõikidele asjakohasesse tüüpkonda kuuluvatele mootoritüüpidele mistahes koostisega kütuse puhul, mis kuulub algmootori tüübi kinnitamisel kasutatud kütuserühma (punktis 4.2.2 kirjeldatud mootorid) või algmootori tüübi kinnitamisel kasutatud kütuserühma puhul (punktides 4.1 ja 4.2 kirjeldatud mootorid), välja arvatud punktis 4.3.2 mainitud juhtum.

4.3.2. Teisene katsemootor Kui teatavasse tüüpkonda kuuluva mootori tüübikinnituse taotlemise puhul või sõidukile seoses mootoriga tüübikinnituse taotlemise puhul teeb tüübikinnitusasutus kindlaks, et valitud algmootor ei esinda käesoleva eeskirja liites 1 kindlaksmääratud mootoritüüpkonda täielikult, võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks mõne teise katsemootori või teha vajaduse korral lisakatse uue katsemootoriga.

4.4. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber; selle esimesed kaks kohta (04, kui on tegemist käesoleva 04-seeria muudatustega) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevas eeskirjas viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seerianumbrit. Üks ja seesama kokkuleppe osapool ei või anda sama numbrit teisele mootori- või sõidukitüübile.

4.5. Teade mootori- või sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase kinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tootmise lõpetamise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja lisades 2A või 2B esitatud näidiste kohasel vormil. Esitatakse ka tüübikatsetuste käigus mõõdetud parameetrite väärtused.

4.6. Igale mootorile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud mootoritüübile ja igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile, tuleb kinnitada hästi juurdepääsetavas kohas hästi märgatav rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb: 4.6.1. Ringiga ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber ( 3 ); 4.6.2. käesoleva eeskirja numbrist (punktis 4.6.1 ettenähtud ringist paremal), millele järgneb R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber. 4.6.3. Tüübikinnitusmärgil peab R-tähe järel olema veel lisatähis, mis osutab tüübikinnituse andmisel kohaldatud heite piirnormidele. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea A piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number I. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea B1 piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number II. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea B2 piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number III. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea C piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number IV. 4.6.3.1. Maagaasi küttel töötava mootori puhul peab tüübikinnitusmärgil riigi tähisele järgnema liide, mis näitab, millise gaasirühma suhtes on tüübikinnitus antud. See järelliide on järgmine: 4.6.3.1.1. H, kui mootor on saanud tüübikinnituse H-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt kalibreeritud; 4.6.3.1.2. L, kui mootor on saanud tüübikinnituse L-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt kalibreeritud; 4.6.3.1.3. HL, kui mootor on saanud tüübikinnituse nii H- kui ka L-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt kalibreeritud; 4.6.3.1.4. Ht, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega H-gaaside segu suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega H-gaaside segu kasutamiseks; 4.6.3.1.5. Lt, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega L-gaaside segu suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega L-gaaside segu kasutamiseks; 4.6.3.1.6. HLt, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega H- või L-gaaside segu suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega H- või L-gaaside segu kasutamiseks.

4.7. Punktis 4.6.1 ettenähtud tähist ei korrata, kui sõiduk või mootor vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis kinnitatud tüübile ka ühe või mitme muu kokkuleppepe lisatud eeskirja alusel. Sellisel juhul märgitakse punktis 4.6.1 ettenähtud tähisest paremale vertikaalsete veergudena eeskirjade numbrid, tüübikinnitusnumbrid ja kõikide selliste eeskirjade lisatähised, mille alusel tüübikinnitus käesoleva eeskirja kohaselt anti.

4.8. Tüübikinnitusmärk kinnitatakse valmistaja poolt paigaldatud andmeplaadile või selle lähedale.

4.9. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisas.

4.10. Mootoril, millele on antud tüübikinnitus kui eraldi tehnilisele seadmele, peavad lisaks tüübikinnitusmärgile olema veel: 4.10.1. mootori valmistaja kaubamärk või ärinimi; 4.10.2. valmistaja poolt antud kaubanduslik kirjeldus.

4.11. Märgistus Maagaasi ja veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul, millel on kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus, kasutatakse järgmisi märgiseid: 4.11.1. Märgiste sisu Esitatakse järgmine teave. Punkti 4.2.1.3 kohaldamisel peab märgisel olema lause „KÜTUSENA KASUTADA AINULT H-RÜHMA MAAGAASI”. Vajaduse korral asendatakse H-täht L-tähega. Punkti 4.2.2.3 kohaldamisel peab märgisel olema lause „KÜTUSENA KASUTADA AINULT SPETSIFIKAADILE … VASTAVAT MAAGAASI” või „KÜTUSENA KASUTADA AINULT SPETSIFIKAADILE … VASTAVAT VEELDATUD NAFTAGAASI”. Esitada tuleb kogu 6. või 7. lisa asjakohases tabelis (asjakohastes tabelites) märgitud teave ning mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud koostisained ja piirnormid. Tähtede ja numbrite kõrgus peab olema vähemalt 4 mm. Märkus. Kui selline märgistamine ei ole ruumipuudusel võimalik, võib kasutada lihtsustatud koodi. Sellisel juhul peavad kogu eespool nimetatud teavet sisaldavad selgitused olema kergesti kättesaadavad igale isikule, kes täidab kütusepaaki või tegeleb mootori ning selle lisaseadmete hooldus- või remonditöödega, ning asjaomastele asutustele. Nende selgitavate märkuste asukoht ja sisu määratakse kindlaks mootori valmistaja ning tüübikinnitusasutuse vastastikusel kokkuleppel. 4.11.2. Omadused Märgised peavad püsima kogu mootori kasuliku tööea jooksul. Märgised peavad olema selgesti loetavad ning tähed ja numbrid peavad olema kustumiskindlad. Peale selle peavad märgised olema kinnitatud nii, et kinnitus peab vastu mootori kogu kasuliku tööea jooksul ning märgised ei tohi olla eemaldatavad ilma nende purustamise või rikkumiseta. 4.11.3. Märgiste kinnitamine Märgised kinnitatakse mootori osale, mis on vajalik mootori normaalseks tööks ja mida mootori kasutusaja jooksul harilikult ei asendata. Lisaks sellele tuleb märgised paigutada selliselt, et pärast mootori tööks vajalike abiseadmete paigaldamist oleksid need keskmist kasvu inimesele kergesti nähtavad.

4.12. Sõidukile mootoriga seotud tüübikinnituse taotlemise korral tuleb punktis 4.11 kindlaksmääratud märgistus paigutada ka kütuse tankimisava lähedusse.

4.13. Kinnitatud tüüpi mootoriga sõidukile tüübikinnituse taotlemise korral tuleb punktis 4.11 kindlaksmääratud märgistus paigutada ka tankimisava lähedusse.

5. SPETSIFIKAADID JA KATSED

5.1. Üldnõuded

5.1.1. Heitekontrolli seadmed

5.1.1.1. Osad, mille ülesanne on mõjutada diiselmootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet ja kübemeheidet ning gaasimootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet peavad olema projekteeritud, valmistatud, koostatud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav mootor vastaks käesoleva eeskirja sätetele.

5.1.2. Heitekontrolli seadmete funktsioonid

5.1.2.1. Katkestusseadme ja/või ebamõistliku heitekontrolli strateegia kasutamine on keelatud.

5.1.2.2. Täiendava kontrollseadme võib paigaldada mootorile või sõidukile juhul, kui: 5.1.2.2.1. seadet ei kasutata punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes; 5.1.2.2.2. punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes aktiveeritakse seade üksnes ajutiselt mootori kaitsmiseks kahjustuste eest, õhukäitlusseadme kaitsmiseks, suitsususe reguleerimiseks, külmkäivituseks või mootori soojendamiseks, või 5.1.2.2.3. seade on aktiveeritav ainult pardasignaalide abil ohutu töö tagamiseks ja avariirežiimi rakendamiseks.

5.1.2.3. Juhul kui punktide 5.1.3 ja/või 5.1.4 nõuete alusel tõestatakse täielikult, et asjakohane abinõu ei vähenda heitekontrolli süsteemi efektiivsust, lubatakse mootori töö reguleerimiseks kasutada sellist seadet, funktsiooni, süsteemi või abinõu, mida rakendatakse punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes ning millega kaasneb heitekatsetsüklis tavaliselt kasutatava mootori töö reguleerimisrežiimiga võrreldes teistsugune või muudetud strateegia. Kõikidel muudel juhtudel loetakse niisugused seadmed katkestusseadmeteks.

5.1.2.4. Punkti 5.1.2.2 kohaldamisel on kindlaksmääratud kasutustingimused statsionaarse ja siirderežiimi puhul järgmised: i) maksimaalne kõrgus 1 000 meetrit (või samaväärne õhurõhk 90 kPa), ii) välistemperatuur 283-303 K (10-30 °C), iii) mootori jahutusvedeliku temperatuur 343-368 K (70-95 °C).

5.1.3. Erinõuded elektroonilistele heitekontrolli süsteemidele

5.1.3.1. Nõuded dokumentidele

Valmistaja esitab dokumentatsiooni, mis võimaldab tutvuda süsteemi põhikonstruktsiooniga ja sellega, kuidas toimub väljundparameetrite otsene või kaudne reguleerimine.

Dokumentatsioon koosneb kahest osast:

a) tehnilisele teenistusele tüübikinnitustaotluse esitamisel üleantav vormikohaste dokumentide pakett, mis sisaldab süsteemi täielikku kirjeldust. Andmed võib esitada lühidalt juhul, kui nendest ilmneb, et on identifitseeritud kõik väljundparameetrid, mis on saadud üksikute sisendparameetrite reguleerimispiiride maatriksi alusel. See teave lisatakse käesoleva eeskirja punktis 3 nõutud dokumentatsioonile;

b) täiendav materjal, milles esitatakse mootori täiendava kontrollseadme poolt muudetavad parameetrid, ja täiendava kontrollseadme töö piirtingimused. Täiendav materjal peab sisaldama toitesüsteemi juhtimise loogikasüsteemi, ajastamisstrateegiate ja kõikide kasutusrežiimide lülituspunktide kirjeldusi. Lisadokumentide pakett peab sisaldama ka mootori lisakontrollseadme kasutamise põhjendust ning täiendavat materjali ja katseandmeid, mis näitavad mootorile või sõidukile paigaldatud lisaseadme mõju heitgaaside tasemele. Lisamaterjal on rangelt konfidentsiaalne ja jääb valmistaja kätte, kuid tüübikinnituse andmisel ning tüübikinnituse kehtimise ajal peab sellele olema juurdepääs kontrollimiseks.

5.1.4. Selleks, et kindlaks teha, kas teatavat strateegiat või abinõu tuleb lugeda punktide 2.28 ja 2.30 määratluste kohaselt katkestusseadmeks või ebamõistlikuks heitekontrolli strateegiaks, võib tüübikinnitusasutus ja/või tehniline teenistus nõuda Euroopa siirdekatsetsükli käigus täiendavate NOx sõeluuringute tegemist, mida võib läbi viia seoses tüübikinnituskatsetega või tootmise vastavuskontrolli menetlusega. 5.1.4.1. Alternatiivina käesoleva eeskirja 4. lisa 4. liite nõuetele võib Euroopa siirdekatsetsükli käigus võtta NOx sõeluuringuteks proove lahjendamata heitgaasist ning tuleb järgida 15. septembri 2001. aasta ISO FDIS 16 183 tehnilisi eeskirju. 5.1.4.2. Otsustamisel, kas teatav strateegia või abinõu tuleb lugeda punktide 2.28 ja 2.30 määratluste kohaselt katkestusseadmeks või ebamõistlikuks heitekontrolli strateegiaks, aktsepteeritakse asjakohase NOx piirnormi 10 % line lisamarginaal.

5.2. Punkti 5.2.1 tabelite ridade A järgse tüübikinnituse andmiseks tavaliste diiselmootorite puhul, kaasa arvatud diiselmootorid, mis on varustatud elektroonilise kütuse sissepritseseadmega, heitgaasitagastusseadmega ja/või oksüdatsioonikatalüsaatoriga, määratakse heitetasemed Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli abil. Täiendava heitgaasi järelpuhastussüsteemiga, kaasa arvatud NOx-ärastuskatalüsaatoriga ja/või kübemepüüduriga varustatud diiselmootoreid kontrollitakse täiendavalt Euroopa siirdekatsetsükli abil. Punkti 5.2.1 tabelite ridade B1, B2 või C seotud tüübikinnituskatsete puhul määratakse heitetasemed Euroopa statsionaarse katse tsükli, Euroopa koormuskatsetsükli ja Euroopa siirdekatsetsükli abil. Gaasimootorite puhul määratakse gaasiliste saasteainete heited Euroopa siirdekatsetsükli abil. Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli protseduure on kirjeldatud 4. lisa 1. liites, Euroopa siirdekatsetsükli protseduuri on kirjeldatud 4. lisa 2. ja 3. liites. Katsetamiseks esitatud mootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet ja kübemeheidet mõõdetakse vastavalt vajadusele 4. lisas kirjeldatud meetodite abil. 4. lisa 4. liites on kirjeldatud soovitatavaid gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite analüüsimise seadet ja soovitatavat kübemeproovi võtmise seadet. Tehniline teenistus võib tunnustada ka muid katseseadmeid või analüsaatoreid, kui näidatakse, et nende kasutamine annab samaväärseid tulemusi. Ühe ja sama laboratooriumi puhul loetakse katsetulemus samaväärseks, kui see ei erine ühe käesolevas eeskirjas kirjeldatud etalonseadme kasutamisel saadud tulemusest üle ± 5 %. Kübemeheite puhul peetakse etalonseadmeks ainult täisvoolulahjendussüsteemiga katseseadet. Uue katseseadme lisamiseks käesolevasse eeskirja tuleb selle samaväärsus määrata laboratooriumidevaheliste võrdluskatsete korratavuse ja reprodutseeritavuse arvutuste alusel vastavalt standardile ISO 5725. 5.2.1. Piirväärtused Euroopa statsionaarse katse tsükliga kindlaks tehtud süsinikmonooksiidi, summeeritud süsivesinike, lämmastiku oksiidide ja tahkete osakeste heite erimassid ning Euroopa koormuskatsetsükliga kindlaks tehtud suitsu läbipaistmatus ei tohi ületada tabelis 1 esitatud piirväärtusi. Euroopa siirdekatsetsüklis täiendavalt katsetatavate diiselmootorite ja gaasimootorite puhul ei tohi süsinikmonooksiidi, metaanist erinevate süsivesinike, metaani (määratakse vajaduse korral), lämmastiku oksiidide ja tahkete osakeste (määratakse vajaduse korral) heite erimassid ületada tabelis 2 esitatud piirnorme.



Tabel 1 Piirnormid – Euroopa statsionaarse katse tsükkel ja Euroopa koormuskatsetsükkel Rida Süsinikmono oksiidi mass g/kWh Süsivesinike mass g/kWh Lämmastiku oksiidide mass g/kWh Tahkete osakeste mass g/kWh Suitsusus m–1 A (2000) 2,1 0,66 5,0 0,10 0,13 () 0,8 B1 (2005) 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5 B2 (2008) 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5 C (EKS) 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15 ( 1 ) Mootorite puhul, mille silindri töömaht on alla 0,75 dm3 ja nominaalne pöörlemiskiirus üle 3 000 min–1.



Tabel 2 Piirnormid – Euroopa siirdekatsetsükkel () Rida Süsinikmono oksiidi mass g/kWh Metaanist erinevate süsivesinike mass g/kWh Metaani mass () g/kWh Lämmastiku oksiidide mass g/kWh Tahkete osakeste mass () g/kWh A (2000) 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 0,21 () B1 (2005) 4,0 0,55 1,1 3,5 0,03 B2 (2008) 4,0 0,55 1,1 2,0 0,03 C (EKS) 3,0 0,40 0,65 2,0 0,02 ( 1 ) Mootorite puhul, mille silindri töömaht on alla 0,75 dm3 ja nominaalne pöörlemiskiirus üle 3 000 min–1. ( 2 ) Juhul kui võrreldakse gaasimootorist lähtuva heite analüüsi tulemusi reas A esitatud vastavate piirnormidega, tuleb Euroopa siirdekatsetsükli tulemuste vastuvõetavuse tõendamise tingimused (vt 4. lisa, 2. liide, punkt 3.9) uuesti läbi vaadata ja vajaduse korral neid muuta konsolideeritud resolutsioonis R.E.3 kehtestatud korras. ( 3 ) Ainult maagaasi küttel töötavate mootorite puhul. ( 4 ) Ei kohaldata gaasimootorite puhul etappidel A, B1 ja B2. 5.2.2. Süsivesinike sisalduse mõõtmine diisel- ja gaasimootorite puhul 5.2.2.1. Euroopa siirdekatsetsüklis võib valmistaja valikul metaanist erinevate süsivesinike massi asemel määrata süsivesinike üldmassi. Sellisel juhul on süsivesinike massi üldnorm samasugune, nagu on kehtestatud tabelis 2 metaanist erinevate süsivesinike jaoks. 5.2.3. Erinõuded diiselmootoritele 5.2.3.1. Euroopa statsionaarse katse tsükli kontrollala juhuslikes punktides mõõdetud lämmastiku oksiidide heite erimass ei tohi ületada kõrvuti sooritatud katsetsükli etappide tulemuste interpoleerimisel saadud väärtusi enam kui 10 % võrra. (vt 4. lisa, 1. liide, punktid 4.6.2 ja 4.6.3). 5.2.3.2. Euroopa koormuskatsetsüklis juhuslikult valitud pöörlemiskiirusel mõõdetud suitsususe tase ei tohi ületada kõrvuti sooritatud mõõtmistel saadud suurimat suitsususe taset enam kui 20 % võrra või suitsususe piirnormi enam kui 5 % võrra, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.

6. SÕIDUKILE PAIGALDATUD MOOTOR

6.1. Sõidukile paigaldatud mootor peab vastama järgmistele kinnitatud mootoritüübile kehtestatud nõuetele: 6.1.1. alarõhk sisselasketorustikus ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust; 6.1.2. ülerõhk väljalasketorustikus ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust; 6.1.3. mootori tööd tagavate abiseadmete energiatarve ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust.

7. MOOTORITÜÜPKOND

7.1. Mootoritüüpkonna parameetrid

Mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud mootoritüüpkonda saab määratleda kõikidele selle tüüpkonna mootoritele ühiste põhikarakteristikute abil. Teatavatel juhtudel võivad parameetrid üksteist mõjutada. Selle tagamiseks, et ühte ja samasse mootoritüüpkonda kuuluksid üksnes samalaadsete heitgaasis esinevate saasteainete karakteristikutega mootorid, tuleb arvestada ka neid vastastikmõjusid.

Mootoreid võib lugeda kuuluvaks ühte tüüpkonda, kui neil on järgmised ühised põhiparameetrid.

7.1.1. Töötsükkel: — kahetaktiline — neljataktiline

7.1.2. Jahutusagent: — õhk — vesi — õli

7.1.3. Gaasimootorid ja järelpuhastusseadmetega mootorid — Silindrite arv (teisi, algmootori silindrite arvust väiksema silindrite arvuga diiselmootoreid võib pidada sama mootoritüüpkonna mootoriteks juhul, kui kütusetoitesüsteem doseerib kütust igasse silindrisse eraldi).

7.1.4. Ühe silindri töömaht: — mootorite ühe silindri töömahu ülddispersioon ei tohi ületada 15 %

7.1.5. Õhu sisselaske viis: — loomulik sisselase — survesisselase — vahejahutusega survesisselase

7.1.6. Põlemiskambri tüüp/ehitus: — eelkamber — keeriskamber — jaotamata kamber

7.1.7. Klapp ning sisse- ja väljalaskeaknad – paigutus, suurus ja arv: — plokikaas — silindri peegelpind — karter

7.1.8. Kütuse sissepritse süsteem (diiselmootorid): — pumptorupihusti — reaspump — jaotuspump — üksikpump — pumppihusti

7.1.9. Kütusetoitesüsteem (gaasimootorid): — segisti — gaasi sisselase (üks ava, mitu ava) — vedelgaasi sissepritse (üks ava, mitu ava)

7.1.10. Süütesüsteem (gaasimootorid)

7.1.11. Muud tunnused: — heitgaasitagastus — vee sissepritse/emulgeerimine — lisaõhu sissepuhumine — õhu vahejahuti

7.1.12. Heitgaasi järelpuhastus: — kolmeastmeline katalüsaator — oksüdatsioonikatalüsaator — reduktsioonikatalüsaator — termoreaktor — kübemepüüdur

7.2. Algmootori valik

7.2.1. Diiselmootorid

Tüüpkonna algmootori valiku esmane kriteerium on suurim kütusekulu ühe töötsükli kohta deklareeritud maksimaalsele pöördemomendile vastaval pöörlemiskiirusel. Kui esmasele kriteeriumile vastavad kaks või enam mootorit, kasutatakse algmootori valimisel teisese kriteeriumina suurimat kütusekulu ühe töötsükli kohta nominaalsel pöörlemiskiirusel. Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima heitetaseme selgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks veel ühe mootori tunnuste põhjal, mis viitavad selle võimalikule kõrgeimale heitetasemele tüüpkonna mootorite hulgas.

Kui tüüpkonna mootoritel on ka muid iseärasusi, mida võiks pidada heitgaasi taset mõjutavateks, tuleb need iseärasused kindlaks teha ja neid arvestada algmootori valimisel.

7.2.2. Gaasimootorid

Tüüpkonna algmootori valiku esmane kriteerium on suurim töömaht. Kui esmasele kriteeriumile vastavad kaks või enam mootorit, kasutatakse algmootori valimisel teiseseid kriteeriume järgmises järjekorras:

— suurim kütusekulu töötsükli kohta deklareeritud nominaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel;

— kõige varasem süüteajastus;

— kõige madalam heitgaasitagastuse määr;

— õhupumba puudumine või kõige nõrgema tegeliku õhuvooluga pump.

Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima heitetaseme selgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks veel ühe mootori tunnuste põhjal, mis viitavad selle võimalikule kõrgeimale heitetasemele tüüpkonna mootorite hulgas.

8. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavusega seotud menetluste korral tuleb järgida kokkuleppe 2. liites (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) kehtestatud korda, milles nähakse ette järgmised nõuded.

8.1. Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitusmärgiga tähistatud mootor või sõiduk peab olema valmistatud selliselt, et ta vastaks tüübikinnitusvormil ja selle lisades kirjeldatud kinnitatud tüübile.

8.2. Üldreeglina kontrollitakse tootmise vastavust seoses heite piirangutega teatise vormil ja selle lisades esitatud kirjelduse alusel.

8.3. Kui mootori tüübikinnitust on üks kord või korduvalt laiendatud, tehakse saasteainete heite mõõtmiseks vajalikud katsed asjakohase laienduse puhul koostatud infopaketis kirjeldatud mootoriga (mootoritega). 8.3.1. Saasteainete määramise katses kasutatava mootori vastavus nõuetele. Pärast mootori esitamist tüübikinnitusasutusele ei tohi valmistaja valitud mootorit enam reguleerida. 8.3.1.1. Partiist võetakse juhusliku valimi alusel kolm mootorit. Kui punkti 5.2.1 tabelite ridade A järgse tüübikinnituse andmiseks mootorile on vajalikud ainult Euroopa statsionaarsed katsed ja Euroopa koormuskatsed või ainult Euroopa siirdekatsed, tuleb toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutada samu katseid. Tüübikinnitusasutuse nõusolekul rakendatakse kõikide teiste punkti 5.2.1 tabelite ridade A, B1, B2 või C järgse tüübikinnituse saanud mootorite puhul toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks kas Euroopa statsionaarse katse tsüklit ja Euroopa koormuskatsetsüklit või Euroopa siirdekatsetsüklit. Vastavad piirnormid on esitatud käesoleva eeskirja punktis 5.2.1. 8.3.1.2. Kui pädev asutus tunnistab valmistaja poolt esitatud toodangut iseloomustava standardhälbe vastuvõetavaks, tehakse katsed käesoleva eeskirja 1. liite kohaselt. Kui pädev asutus leiab, et valmistaja poolt esitatud toodangut iseloomustav standardhälve ei ole vastuvõetav, tehakse katsed käesoleva eeskirja 2. liite kohaselt. Valmistaja taotlusel võib katsed teha ka käesoleva eeskirja 3. liite kohaselt. 8.3.1.3. Mootoripartii valimi katsetamise põhjal loetakse partii nõuetele vastavaks juhul, kui asjakohases liites kehtestatud kriteeriumide kohaselt otsustatakse, et valim läbis katsed kõikide saasteainete suhtes ning mittevastavaks juhul, kui vähemalt ühe saasteaine suhtes valim katseid ei läbinud. Kui muude saasteainete suhtes otsuse tegemiseks korraldatakse täiendavaid katseid, ei muudeta varasemat otsust katsete läbimise kohta teatava saasteaine suhtes. Juhul, kui kõikide saasteainete suhtes ei ole tehtud katsete läbimise otsust ja vähemalt ühe saasteaine suhtes ei ole tehtud katsete mitteläbimise otsust, tehakse katsed lisamootoriga (vt joonis 2). Kuni otsust ei ole tehtud, võib valmistaja igal ajal otsustada katsetamise peatada. Sellisel juhul registreeritakse otsus katsete mitteläbimise kohta. 8.3.2. Katsed tehakse uute mootoritega. Gaasimootorid töötatakse eelnevalt sisse 4. lisa 2. liite 3. punktis kirjeldatud menetluse kohaselt. 8.3.2.1. Valmistaja taotlusel võib katsed teha siiski ka diisel- või gaasimootoritega, mille sissetöötamise aeg on pikem kui punktis 8.4.2.2 osutatud ajavahemik, kuid mitte üle 100 tunni. Sellisel juhul töötab mootori sisse valmistaja, kes kohustub hoiduma mootori mis tahes viisil reguleerimisest. 8.3.2.2. Kui valmistaja esitab taotluse mootori sissetöötamiseks punktis 8.4.2.2.1 ettenähtud korras, võib sisse töötada: — kõik katsetatavad mootorid; või — ainult esimese katsetatava mootori ja määrata heitetaseme muutumisteguri järgmiselt: — esimese katsetatava mootori puhul mõõdetakse saasteainete heitetasemed 0-ajal ja x tunni möödumisel katse algusest, — iga saasteaine heitetaseme muutumistegur ajavahemikul 0–x arvutatakse järgmiselt: Heitetaseme muutumistegur võib olla väiksem kui 1. Järgmisi katsetatavaid mootoreid ei töötata sisse ja nende puhul korrigeeritakse 0-ajal mõõdetud heitetasemeid muutumisteguriga. Sellisel juhul määratakse järgmised väärtused: — esimese mootori heitetasemed, — järgmiste mootorite heitetasemed 0-hetkel, mis korrutatakse muutumisteguriga. 8.3.2.3 Diislikütusel ja veeldatud naftagaasil töötavate mootorite katsetamisel võib kasutada müügilolevat kütust. Valmistaja taotlusel võib siiski kasutada ka 5. ja 7. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. Sellisel juhul rakendatakse käesoleva eeskirja 4. punktis kirjeldatud katseid, kasutades iga gaasimootori puhul vähemalt kaht etalonkütust. 8.3.2.4. Maagaasi küttel töötavate mootorite puhul tehakse kõik katsed järgmiste müügilolevate kütustega: i) H-märgisega mootorite puhul müügiloleva H-rühma kütusega (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00); ii) L-märgisega mootorite puhul müügiloleva L-rühma kütusega (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19); iii) HL-märgisega mootorite puhul müügiloleva kütusega, mille λ–nihketegur jääb piiridesse (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19). Valmistaja taotlusel võib siiski kasutada ka 6. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. Sellisel juhul kohaldatakse käesoleva eeskirja 4. punktis kirjeldatud katseid. 8.3.2.5. Kui gaasimootor, mille katsetamisel kasutatakse müügilolevat kütust, ei vasta nõuetele ning katsetulemused vaidlustatakse, tuleb katsed teha etalonkütusega, mida kasutati algmootori katsetamisel, või punktides 4.1.3.1 ja 4.2.1.1 osutatud võimaliku täiendava kütusega 3, millega oli lubatud katsetada algmootorit. Seejärel arvutatakse katsetulemused ümber, kasutades, vastavalt vajadusele, punktides 4.1.3.2, 4.1.5.1 ja 4.2.1.2 kirjeldatud tegureid r, ra või rb. Tulemusi ei korrigeerita, kui r, ra või rb on väiksem kui üks. Mõõdetud ja arvutatud tulemused peavad näitama, et mootor vastab piirnormidele kõikide asjakohaste kütuste puhul (gaasimootorite puhul kütused 1 ja 2 ning vajaduse korral kütus 3, veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul kütused A ja B). 8.3.2.6. Ühe kindla koostisega kütusel töötamiseks mõeldud gaasimootori vastavuskatsed tehakse selle kütusega, mille jaoks mootor on kalibreeritud. Joonis 2: Toodangu vastavuskatsetuste skeem

9. KARISTUSED TOODETE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1. Kui punktis 8.1 kehtestatud nõudeid ei järgita või valitud mootor(id) või sõiduk(id) ei läbi punktis 8.3 ettenähtud katseid, võib mootorile või sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse tühistada.

9.2. Kui käesolevat eeskirja rakendav 1958. aasta kokkuleppe osapool tühistab tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamata teistele osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidiste kohast vormi.

10. KINNITATUD TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

10.1. Igast kinnitatud tüübi muudatusest tuleb teatada tüübi kinnitanud asutusele. See asutus võib: 10.1.1. pidada ebatõenäoliseks, et tehtud muudatused põhjustavad märgatavat ebasoovitavat mõju ja leida, et muudetud tüüp vastab jätkuvalt nõuetele, või 10.1.2. nõuda katsetuste eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt edasiste katsete protokolli.

10.2. Muudetud tüübi kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppe osapooltele punktis 4.5 kindlaksmääratud korras, täpsustades tehtud muudatused.

10.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja esitab käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele selle kohta teate käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidise kohasel vormil.

11. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Selle teate saanud tüübikinnitusasutus teatab tootmise lõpetamisest teistele käesolevat eeskirja rakendavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidiste kohast vormi.

12. ÜLEMINEKUSÄTTED

12.1. Üldsätted

12.1.1. Alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda EMK tüübikinnituse andmisest 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja alusel.

12.1.2. Alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele. Mootoriga tuleb teha käesoleva eeskirja punktis 5.2 ettenähtud asjakohased katsed; kooskõlas punktidega 12.2.1, 12.2.2 ja 12.2.3 peab mootor vastama käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 üksikasjalikult esitatud heite piirnormidele.

12.2. Uued tüübikinnitused

12.2.1. Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades A, B1, B2 või C märgitud heite piirnormidele.

12.2.2. Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled alates 1. oktoobrist 2005 mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades B1, B2 või C märgitud heite piirnormidele.

12.2.3. Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled alates 1. oktoobrist 2008 mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades B2 või C märgitud heite piirnormidele.

12.3. Vanade tüübikinnituste kehtivusaeg

12.3.1. Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kooskõlas eespool esitatud punktiga 12.2.1 vastab kinnitatud mootoritüüp 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele, kaotab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast, välja arvatud punktides 12.3.2 ja 12.3.3 sätestatud erandid.

12.3.2. Tüübikinnituse laiendamine 12.3.2.1. Allpool esitatud punkte 12.3.2.2 ja 12.3.2.3 kohaldatakse ainult uute diiselmootorite ja uute sõidukite suhtes, mille liikumapanemiseks kasutatakse diiselmootorit, millele on antud käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite rea A nõuetega seotud tüübikinnitus. 12.3.2.2. Alternatiivina punktidele 5.1.3 ja 5.1.4, võib valmistaja 1. lisas kirjeldatud algmootori karakteristikutele vastava mootori puhul esitada tehnilisele teenistusele Euroopa siirdekatsetsükli käigus tehtud NOx sõeluuringute tulemused, võttes arvesse punktide 5.1.4.1 ja 5.1.4.2 sätteid. Valmistaja esitab ka kirjaliku deklaratsiooni selle kohta, et mootori puhul ei kasutata käesoleva eeskirja punktis 2 määratletud katkestusseadet ega ebamõistlikku heitekontrolli strateegiat. 12.3.2.3. Valmistaja esitab kirjaliku deklaratsiooni selle kohta, et NOx sõeluuringute tulemused ja punktis 5.1.4 osutatud deklaratsioon algmootori kohta on rakendatavad kõikide 1. lisas kirjeldatud tüüpkonda kuuluvate mootoritüüpide korral.

12.3.3. Gaasimootorid Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kooskõlas punktiga 12.2.1 vastab kinnitatud mootoritüüp 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele, kaotab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2003.

12.3.4. Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kinnitatud mootoritüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele kooskõlas punktiga 12.2.2, kaotab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2006.

12.3.5. Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kinnitatud mootoritüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele kooskõlas eespool esitatud punktiga 12.2.3, kaotab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2009.

12.4. Kasutusel olevate sõidukite varuosad

12.4.1. Käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled võivad jätkata tüübikinnituse andmist mootoritele, mis vastavad eelnevate muudatuste seeriatega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele või 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirjaga ettenähtud tasemetele, kui need mootorid on mõeldud kasutamiseks kasutusel oleva sõiduki varuosadena ning kui sõiduki kasutuselevõtu kuupäeval oli nende mootorite suhtes kohaldatav varasem standard.

13. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED NING AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osapooled esitavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid; nendele asutustele tuleb saata teistes riikides väljaantud vormikohased tunnistused tüübikinnituse andmise, sellest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse tühistamise kohta.









1. liide

TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS RAHULDAVA STANDARDHÄLBE KORRAL

1. Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega juhul, kui valmistaja toodangu standardhälve on rahuldav.

2. Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, mille mootoritest 40 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed 0,95 (valmistaja risk = 5 %) ning partii puhul, mille mootoritest 65 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed 0,10 (tarbija risk = 10 %).

3. Iga käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 märgitud saasteaine puhul rakendatakse järgmist protseduuri (vt joonis 2). Kasutatakse järgmisi tähiseid: L = saasteaine piirnormi naturaallogaritm; xi = valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtuse naturaallogaritm; s = toodangu standardhälbe hinnang (pärast mõõteväärtuste naturaallogaritmi võtmist); n = uuritava valimi maht.

4. Iga valimi puhul arvutatakse piirväärtuse standardhälvete summa, kasutades järgmist valemit:

5. Seejärel toimitakse järgmiselt: — kui testitulemuse statistiline väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 3 kehtestatud katse läbimise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; — kui testitulemuse statistiline väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 3 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; — kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul.



Tabel 3 Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 1. liite kohase valimiplaani puhul Minimaalne valimi maht: 3 Katsetatud mootorite üldarv (valimi maht) Vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus An Tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus Bn 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,790 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,120 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112









2. liide

TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS JUHUL, KUI STANDARDHÄLVE ON MITTERAHULDAV VÕI SEDA EI OLE VÕIMALIK HINNATA

1. Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega juhul, kui valmistaja toodangu standardhälve on mitterahuldav või seda ei ole võimalik määrata.

2. Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, mille mootoritest 40 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,95 (valmistaja risk = 5 %) ning partii puhul, mille mootoritest 65 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,10 (tarbija risk = 10 %).

3. Käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 käsitletud saasteainete väärtusi loetakse normaalselt jaotunuteks ja sellepärast võetakse igast vastavast väärtusest naturaallogaritm. Olgu valimi minimaalse ja maksimaalse mahu tähised vastavalt m0 ja m (m0 = 3 ja m = 32) ning uuritava valimi mahu tähis n.

4. Kui partii puhul mõõdetud teatava saasteaine heitetasemete naturaallogaritmid on x1, x2, …, xi ja heitetaseme piirnormi naturaallogaritm on L, võib määratleda järgmised suurused:



ja di = xi – L

5. Tabelis 4 on esitatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtused (An) ja tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtused (Bn) olenevalt uuritava valimi mahust. Otsus selle kohta, kas partii on või ei ole katsed läbinud, võetakse vastu katsestatistiku

abil järgmiselt: Eeldades, et m0 ≤ n ≤ m: — partii võetakse vastu, kui — partii lükatakse tagasi, kui — tehakse mõõtmised lisamootoriga, kui .

6. Märkus: Katsestatistiku järjestikuste väärtuste arvutamiseks kasutatakse järgmisi rekursiivseid valemeid:







Tabel 4 Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 2. liite kohase valimiplaani puhul Minimaalne valimi maht: 3 Katsetatud mootorite üldarv (valimi maht) Vastuvõtmise kriteeriumicarvväärtus An Tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus Bn 3 –0,80381 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 –0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876









3. liide

TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS VALMISTAJA TAOTLUSE KORRAL

1. Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega valmistaja taotluse korral.

2. Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, mille mootoritest 30 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,90 (valmistaja risk = 10 %) ning partii puhul, mille mootoritest 65 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,10 (tarbija risk = 10 %).

3. Iga käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 märgitud saasteaine puhul rakendatakse järgmist menetlust (vt joonis 2). Kasutatakse järgmisi tähiseid: L = saasteaine piirväärtus; xi = valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtus; n = uuritava valimi maht.

4. Arvutatakse valimit iseloomustav katsestatistik, mis võimaldab hinnata nõuetele mittevastavate mootorite arvu, mille puhul xi ≥ L:

5. Seejärel toimitakse järgmiselt: — kui katsestatistiku väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 kehtestatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; — kui katsestatistiku väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; — kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul. Tabelis 5 esitatud vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused on arvutatud rahvusvahelise standardi ISO 8422:1991 kohaselt.



Tabel 5 Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 3. liite kohase valimiplaani puhul Minimaalne valimimaht: 3 Katsetatud mootorite üldarv(valimi maht) Vastuvõtmise kriteeriumiarvväärtus Tagasilükkamise kriteeriumiarvväärtus 3 — 3 4 0 4 5 0 4 6 1 5 7 1 5 8 2 6 9 2 6 10 3 7 11 3 7 12 4 8 13 4 8 14 5 9 15 5 9 16 6 10 17 6 10 18 7 11 19 8 9









1. LISA

MOOTORI PÕHIKARAKTERISTIKUD JA KATSETAMISE ANDMED ( 4 )

1. MOOTORI KIRJELDUS

1.1. Valmistaja: …

1.2. Valmistaja mootorikood: …

1.4. Silindrite arv ja paigutus: … 1.4.1. Silindri läbimõõt: … mm 1.4.2. Kolvi käik: … mm 1.4.3. Tööjärjestus: …

1.5. Mootori töömaht: … cm3

1.6. Surveaste mahu järgi ( 6 ): …

1.7. Põlemiskambri ja kolvipea joonis (joonised): …

1.8. Sisse- ja väljalaskeakende minimaalne ristlõikepindala: … cm2

1.9. Pöörlemiskiirus tühikäigul: … min–1

1.10. Maksimaalne kasulik võimsus: … kW pöörlemiskiirusel … min–1

1.11. Mootori suurim lubatud pöörlemiskiirus: … min–1

1.12. Maksimaalne kasulik pöördemoment: … Nm pöörlemiskiirusel … min–1

1.15. Jahutussüsteem 1.15.1. Vedelikjahutus 1.15.1.1. Jahutusvedeliku tüüp: … 1.15.1.2. Tsirkulatsioonipump (tsirkulatsioonipumbad): jah/ei (2) 1.15.1.3. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): … 1.15.1.4. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): … 1.15.2. Õhkjahutus 1.15.2.1. Ülelaadekompressor: jah/ei (2) 1.15.2.2. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): … 1.15.2.3. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): …

1.16. Valmistaja poolt lubatud temperatuur 1.16.1. Vedelikjahutus: maksimaalne temperatuur väljundil: … K 1.16.2. Õhkjahutus: … Referentspunkt: … Maksimaalne temperatuur referentspunktis: … K 1.16.3. Laaditud õhu maksimaalne temperatuur sisselaske vahejahuti väljundil (vajaduse korral) … K 1.16.4. Maksimaalne heitgaasi temperatuur väljalasketorustiku välisääriku(te) või turboülelaaduri(te) juures: … K 1.16.5. Kütuse temperatuur: minimaalne … K, maksimaalne … K diiselmootorite puhul pritsepumba sisselaskeava juures, gaasimootorite puhul rõhuregulaatori viimasel astmel. 1.16.6. Kütuse rõhk: minimaalne … kPa, maksimaalne … kPa rõhuregulaatori viimasel astmel, ainult maagaasil töötavate mootorite puhul. 1.16.7. Määrdeõli temperatuur: minimaalne … K, maksimaalne … K

1.17 Ülelaadekompressor: jah/ei (2) 1.17.1. Mark: … 1.17.2. Tüüp: … 1.17.3. Süsteemi kirjeldus (näiteks ülelaadimise suurim rõhk, vajaduse korral piirdeklapp): … 1.17.4. Vahejahuti: jah/ei (2)

1.18. Sisselaskesüsteem Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele … kPa

1.19. Heitgaasisüsteem Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele … kPa Heitgaasisüsteemi maht: … dm3

2. ÕHUSAASTE VASTASED MEETMED

2.1. Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): … …

2.2. Õhusaaste vastane lisaseade (olemasolu korral ning kui seda ei mainita muudes punktides): 2.2.1. Katalüüsneutralisaator: jah/ei (2) 2.2.1.1. Mark: … 2.2.1.2. Tüüp: … 2.2.1.3. Katalüüsneutralisaatorite ja elementide arv: … 2.2.1.4. Katalüüsneutralisaatori(te) mõõtmed, kuju ja maht: … 2.2.1.5. Katalüütilise reaktsiooni tüüp: … 2.2.1.6. Väärismetallide üldkogus: … 2.2.1.7. Suhteline kontsentratsioon: … 2.2.1.8. Substraat (struktuur ja materjal): … 2.2.1.9. Elementide tihedus: … 2.2.1.10. Katalüüsneutralisaatori(te) korpuse tüüp: … 2.2.1.11. Katalüüsneutralisaatori(te) paigutus (asukoht heitgaasitorustikus ja referentskaugus): … … 2.2.2. Hapnikusensor: jah/ei (2) 2.2.2.1. Mark: … 2.2.2.2. Tüüp: … 2.2.2.3. Paigutus: … 2.2.3. Õhu sissepuhe: jah/ei (2) 2.2.3.1. Tüüp (õhuimpulss, õhupump jne): … 2.2.4. Heitgaasitagastus: jah/ei (2) 2.2.4.1. Karakteristikud (voolu kiirus jne): … 2.2.5. Kübemepüüdur: jah/ei (2) 2.2.5.1. Kübemepüüduri mõõtmed, kuju ja maht: … 2.2.5.2. Kübemepüüduri tüüp ja ehitus: … 2.2.5.3. Paigutus (referentskaugus heitgaasitorustikus): … 2.2.5.4. Regenereerimismeetod või -süsteem, kirjeldus ja/või joonised: … 2.2.6. Muud süsteemid: jah/ei (2) 2.2.6.1. Kirjeldus ja töö: …

3. KÜTUSETOITESÜSTEEM

3.1. Diiselmootorid 3.1.1. Kütusepump Rõhk (3) : … kPa või diagrammkarakteristik (2) : … 3.1.2. Sissepritsesüsteem 3.1.2.1. Pump 3.1.2.1.1. Mark (margid): … 3.1.2.1.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.2.1.3. Tootlikkus: … mm3 (3) töötsükli kohta mootori pöörlemiskiirusel … min–1 pumba täiskoormuse puhul või diagrammkarakteristik (2) (3) : … … Märkida kasutatud meetod: mootoristendil ja/või pumbastendil (2) Ülelaadimisrõhu regulaatori kasutamise korral esitada kütusetoite karakteristik ja ülelaadimisrõhu sõltuvus mootori pöörlemiskiirusest. 3.1.2.1.4. Eelsissepritse 3.1.2.1.4.1. Eelsissepritse kõver (3) : … 3.1.2.1.4.2. Sissepritse püsiajastus (3) : … 3.1.2.2. Sissepritsetorustik 3.1.2.2.1. Pikkus: … mm 3.1.2.2.2. Siseläbimõõt: … mm 3.1.2.3. Pihusti(d) 3.1.2.3.1. Mark (margid): … 3.1.2.3.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.2.3.3. Avanemisrõhk … kPa (3) või diagrammkarakteristik (2) (3) : … 3.1.2.4. Pöörlemiskiiruse regulaator 3.1.2.4.1. Mark (margid): … 3.1.2.4.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.2.4.3. Kiirus, millest alates toimub täiskoormuse juures toitekatkestus: … min–1 3.1.2.4.4. Maksimaalne pöörlemiskiirus tühikäigul: … min–1 3.1.2.4.5. Pöörlemiskiirus tühikäigul: … min–1 3.1.3. Külmkäivitussüsteem 3.1.3.1. Mark (margid): … 3.1.3.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.3.3. Kirjeldus: … 3.1.3.4. Abikäivitusseade: … 3.1.3.4.1. Mark: … 3.1.3.4.2. Tüüp: …

3.2. Gaasimootorid ( 7 ) 3.2.1. Kütus: maagaas/veeldatud naftagaas (2) 3.2.2. Rõhuregulaator(id) või aurusti(d)/rõhuregulaator(id) (3) 3.2.2.1. Mark (margid): … 3.2.2.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.2.3. Rõhualandusastmete arv: … 3.2.2.4. Rõhk viimasel astmel: minimaalne … kPa, maksimaalne … kPa 3.2.2.5. Põhireguleerimispunktide arv: … 3.2.2.6. Tühikäigu reguleerimispunktide arv: … 3.2.2.7. Eeskirja nr … kohase tüübikinnituse number … 3.2.3. Kütusetoitesüsteem: segamisseade/gaasipritse/vedelikupritse/otsepritse (2) 3.2.3.1. Kütusesegu reguleerimine: … 3.2.3.2. Süsteemi kirjeldus ja/või diagramm ning joonised: … 3.2.3.3. Tüübikinnituse number: … 3.2.4. Segamisseade 3.2.4.1. Arv: … 3.2.4.2. Mark (margid): … 3.2.4.3. Tüüp (tüübid): … 3.2.4.4. Paigutus: … 3.2.4.5. Reguleerimisvõimalused: … 3.2.4.6. Tüübikinnituse number: … 3.2.5. Sissepritse sisselasketorustikku 3.2.5.1. Sissepritse: ühepunktipritse/mitmepunktipritse (2) 3.2.5.2. Sissepritse ajastus: pidev/samaaegne/järjestikune sissepritse (2) 3.2.5.3. Sissepritseseadmed 3.2.5.3.1. Mark (margid): … 3.2.5.3.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.5.3.3. Reguleerimisvõimalused: … 3.2.5.3.4. Tüübikinnituse number: … 3.2.5.4. Toitepump (vajaduse korral): … 3.2.5.4.1. Mark (margid): … 3.2.5.4.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.5.4.3. Tüübikinnituse number: … 3.2.5.5. Pihusti(d): … 3.2.5.5.1. Mark (margid): … 3.2.5.5.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.5.5.3. Eeskirja nr … kohase tüübikinnituse number: … 3.2.6. Otsesissepritse 3.2.6.1. Pritsepump/rõhuregulaator (2) 3.2.6.1.1. Mark (margid): … 3.2.6.1.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.6.1.3. Sissepritse ajastus: … 3.2.6.1.4. Tüübikinnituse number: … 3.2.6.2. Pihusti(d) 3.2.6.2.1. Mark (margid): … 3.2.6.2.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.6.2.3. Avanemisrõhk või diagrammkarakteristik (3) : … 3.2.6.2.4. Tüübikinnituse number: … 3.2.7. Elektrooniline kontrollplokk 3.2.7.1. Mark (margid): … 3.2.7.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.7.3. Reguleerimisvõimalused: … 3.2.8. Maagaasi eriseade 3.2.8.1. 1. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral) 3.2.8.1.1. Kütuse koostis:



metaan (CH4): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% etaan (C2H6): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% propaan (C3H8): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% butaan (C4H10): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% C5/C5+: baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% hapnik (O2): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% inertsed gaasid (N2, He jne): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% 3.2.8.1.2. Pihusti(d) 3.2.8.1.2.1. Mark (margid): 3.2.8.1.2.2. Tüüp (tüübid): 3.2.8.1.3. Muud (vajaduse korral) 3.2.8.2. 2. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)

4. KÜTUSEJAOTUSFAASID

4.1. Maksimaalne klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgemisnurgad surnud punktide või samaväärsete näitajate suhtes: …

4.2. Lävilõtk ja/või seadistuspiirkond (2) : …

5. SÜÜTESÜSTEEM (AINULT SÄDESÜÜTEMOOTORITE PUHUL)

5.1. Süütesüsteemi tüüp: komplektne süütepool ja -küünlad/eraldi süütepool ja -küünlad/süütepoolküünlad/muud (täpsustada) (2)

5.2. Süütekontrolliplokk 5.2.1. Mark (margid): … 5.2.2. Tüüp (tüübid): …

5.4. Süüte ajastus (3) : … kraadi enne ülemist surnud punkti pöörlemiskiirusel … min–1 ja maksimaalsel atmosfäärirõhul … kPa

5.5. Süüteküünlad 5.5.1. Mark (margid): … 5.5.2. Tüüp (tüübid): … 5.5.3. Vahe seadistus: … mm

5.6. Süütepool(id) 5.6.1. Mark (margid): … 5.6.2. Tüüp (tüübid): …

6. MOOTORI LISASEADMED

Mootor esitatakse katsetamiseks koos mootori tööks vajalike lisaseadmetega (näiteks ventilaator, veepump jne) vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele.

6.1. Katse ajaks paigaldatavad lisaseadmed Kui lisaseadmete paigaldamine katsestendil ei ole võimalik või ei ole asjakohane, määratakse nende energiatarve ning lahutatakse see katsetsükli (katsetsüklite) ajal mõõdetud mootori üldvõimsusest.

6.2. Katse ajaks eemaldatavad lisaseadmed Katse ajaks eemaldatakse seadmed, mis on vajalikud ainult sõiduki tööks (näiteks õhukompressor, kliimaseade jne). Kui lisaseadmeid ei saa eemaldada, määratakse nende energiatarve ning liidetakse see katsetsükli (katsetsüklite) ajal mõõdetud mootori üldvõimsusele.

7. LISATEAVE KATSETINGIMUSTE KOHTA

7.1. Kasutatud määrdeõli 7.1.1. Mark: … 7.1.2. Tüüp: … Õli ja kütuse segu puhul märkida õli protsent segus): …

7.2. Mootori lisaseadmed (vajaduse korral) Lisaseadmete energiatarve määratakse ainult juhul, kui, — mootorile ei ole paigaldatud mootori töötamiseks vajalikke lisaseadmeid ja/või — mootorile on paigaldatud lisaseadmed, mis ei ole mootori töötamiseks vajalikud. 7.2.1. Loetelu ja identifitseerimisandmed: … 7.2.2. Energiatarve mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel:



Seadmed Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel Pöörlemiskiirus tühikäigul Minimaalne pöörlemiskiirus Maksimaalne pöörlemiskiirus Pöörlemiskiirus A (1) Pöörlemiskiirus B (1) Pöörlemiskiirus C (1) Referentskiirus (2) P(a) Mootori tööks vajalikud lisaseadmed (lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest) vt punkt 6.1 P(b) Mootori tööks mittevajalikud lisaseadmed (liidetakse mootori mõõdetud võimsusele) vt punkt 6.2 ( 1 ) Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul. ( 2 ) Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul.

8. MOOTORI JÕUDLUS

8.1. Mootori pöörlemiskiirused ( 8 ) Minimaalne pöörlemiskiirus (nlo): … min–1 Maksimaalne pöörlemiskiirus (nhi): … min–1 Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli puhul Pöörlemiskiirus tühikäigul: … min–1 Pöörlemiskiirus A: … min–1 Pöörlemiskiirus B: … min–1 Pöörlemiskiirus C: … min–1 Euroopa siirdekatsetsükli puhul Referentskiirus: … min–1

8.2. Mootori võimsus (mõõdetakse vastavalt eeskirjale nr 24), kW



Mootori pöörlemiskiirus Pöörlemis kiirus tühikäigul Pöörlemiskiirus A (1) Pöörlemiskiirus B (1) Pöörlemiskiirus C (1) Referentskiirus (2) P(m) Katsestendil mõõdetud võimsus P(a) Katse ajaks paigaldatavate lisaseadmete energiatarve (punkt 6.1) — paigaldatud — paigaldamata 0 0 0 0 0 P(b) Katse ajaks eemaldatavate lisaseadmete energiatarve (punkt 6.2) — paigaldatud — paigaldamata 0 0 0 0 0 P(n) Mootori kasulik võimsus = P(m) – P(a) + P(b) ( 1 ) Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul. ( 2 ) Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul.

8.3. Dünamomeetri seadistus (kW) Euroopa statsionaarse katse tsükli, Euroopa koormuskatsetsükli ja Euroopa siirdekatsetsüklile vastava referentstsükli puhul peab dünamomeetri seadistus põhinema punktis 8.2 osutatud mootori kasulikul võimsusel P(n). Mootor on soovitatav katsestendile paigaldada netoseisundis. Sellisel juhul on P(m) ja P(n) identsed. Kui mootorit ei ole võimalik või otstarbekohane katsetada netoseisundis, korrigeeritakse dünamomeetri seadistust vastavalt netoseisundile eespool esitatud valemi abil. 8.3.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel ja Euroopa koormuskatsetsükkel Dünamomeetri seadistus arvutatakse 4. lisa 1. liite punktis 1.2 esitatud valemi abil.



Koormus protsentides Mootori pöörlemiskiirus Pöörlemis kiirus tühikäigul Pöörlemiskiirus A Pöörlemiskiirus B Pöörlemiskiirus C 10 — 25 — 50 — 75 — 100 8.3.2. Euroopa siirdekatsetsükkel Kui mootorit ei katsetata netoseisundis, arvutatakse mõõdetud võimsus või mõõdetud tsüklitöö 4. lisa 2. liite punktis 2 kindlaksmääratud viisil ümber kasulikuks võimsuseks või kasulikuks tsüklitööks mootori valmistaja poolt kogu tsükli katseala kohta esitatud valemi abil, mille on kinnitanud tehniline teenistus.









1. LISA

1. liide

MOOTORIGA SEOTUD SÕIDUKIOSADE KARAKTERISTIKUD

1. Sisselaskesüsteemi alarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ning 100 % koormuse juures: … kPa

2. Heitgaasisüsteemi ülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ning 100 % koormuse juures: … kPa

3. Heitgaasisüsteemi maht: … cm3

4. Mootori tööks vajalike lisaseadmete energiatarve vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele.



Seadmed Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel Pöörlemiskiirus tühikäigul Minimaalne pöörlemiskiirus Maksimaalne pöörlemiskiirus Pöörlemiskiirus A (1) Pöörlemiskiirus B (1) Pöörlemiskiirus C (1) Referentskiirus (2) P(a) Mootori tööks vajalikud lisaseadmed (lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest) vt 1. lisa, punkt 6.1 ( 1 ) Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul. ( 2 ) Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul.









1. LISA

2. liide

MOOTORITÜÜPKONNA PÕHIKARAKTERISTIKUD

1. ÜLDISED PARAMEETRID

1.1. Töötsükkel: …

1.2. Jahutusvahend: …

1.3. Silindrite arv ( 9 ): …

1.4. Üksiku silindri töömaht: …

1.5. Õhu sisselaskeviis: …

1.6. Põlemiskambri tüüp/ehitus: …

1.7. Ventiilid ning sisse- ja väljalaskeaknad, paigutus, mõõtmed ja arv: … …

1.8. Toitesüsteem: …

1.9. Süütesüsteem (gaasimootorid): …

1.11. Heitgaasi järeltöötlus (9) : … Identse (algmootori puhul madalaima) suhte tõestus: süsteemi maht/kütusekulu töötsükli kohta vastavalt diagrammi (diagrammide) numbrile (numbritele): …

2. TÜÜPKONNA MOOTORITE NIMEKIRI

2.1. Diiselmootorite tüüpkonna nimetus: … 2.1.1. Tüüpkonna mootorite spetsifikaat:



Algmootor Mootori tüüp Silindrite arv Nominaalne pöörlemiskiirus (min–1) Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) Nominaalne kasulik võimsus (kW) Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min–1) Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) Maksimaalne pöördemoment (Nm) Minimaalne kiirus tühikäigul (min–1) Silindri töömaht (protsentides algmootori silindri töömahust) 100

2.2. Gaasimootori tüüpkonna nimetus … 2.2.1. Tüüpkonna mootorite spetsifikaat:



Algmootor Mootori tüüp Silindrite arv Nominaalne pöörlemiskiirus (min–1) Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) Nominaalne võimsus (kW) Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min–1) Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) Maksimaalne pöördemoment (Nm) Minimaalne kiirus tühikäigul (min–1) Silindri töömaht (protsentides algmootori silindri töömahust) 100 Süüteajastus Heitgaasi tagastusvool Õhupump jah/ei Õhupumba tegelik vool









1. LISA

3. liide

TÜÜPKONNA MOOTORITÜÜPIDE PÕHIKARAKTERISTIKUD ( 10 )

1. MOOTORI KIRJELDUS

1.1. Valmistaja: …

1.2. Valmistaja mootorikood: …

1.4. Silindrite arv ja paigutus: … 1.4.1. Silindri läbimõõt: … mm 1.4.2. Kolvi käik: … mm 1.4.3. Tööjärjestus: …

1.5. Mootori töömaht: … cm3

1.6. Surveaste mahu järgi ( 12 ): …

1.7. Põlemiskambri ja kolvipea joonis (joonised): … …

1.8. Sisse- ja väljalaskeakende minimaalne ristlõikepindala: … cm2

1.9. Pöörlemiskiirus tühikäigul … min–1

1.10. Maksimaalne kasulik võimsus: … kW pöörlemiskiirusel … min–1

1.11. Mootori suurim lubatud pöörlemiskiirus: … min–1

1.12. Maksimaalne üldpöördemoment: … Nm pöörlemiskiirusel … min–1

1.15. Jahutussüsteem 1.15.1. Vedelikjahutus 1.15.1.1. Jahutusvedeliku tüüp: … 1.15.1.2. Tsirkulatsioonipump (tsirkulatsioonipumbad): jah/ei (11) 1.15.1.3. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): … … 1.15.1.4. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): … 1.15.2. Õhkjahutus 1.15.2.1. Ülelaadekompressor: jah/ei (11) 1.15.2.2. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): … … 1.15.2.3. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): …

1.16. Valmistaja poolt lubatud temperatuur 1.16.1. Vedelikjahutus: maksimaalne temperatuur väljundil: … K 1.16.2. Õhkjahutus: Referentspunkt: … Maksimaalne temperatuur referentspunktis: … K 1.16.3. Laaditud õhu maksimaalne temperatuur sisselaske vahejahuti väljundil (vajaduse korral) … K 1.16.4. Maksimaalne heitgaasi temperatuur väljalasketorustiku välisääriku(te) või turboülelaaduri(te) juures: … K 1.16.5. Kütuse temperatuur: minimaalne … K, maksimaalne … K diiselmootorite puhul pritsepumba sisselaskeava juures, gaasimootorite puhul rõhuregulaatori viimasel astmel 1.16.6. Kütuse rõhk: minimaalne … kPa, maksimaalne … kPa rõhuregulaatori viimasel astmel, ainult maagaasil töötavate mootorite puhul. 1.16.7. Määrdeõli temperatuur: minimaalne … K, maksimaalne … K

1.17 Ülelaadekompressor: jah/ei (11) 1.17.1. Mark: … 1.17.2. Tüüp: … 1.17.3. Süsteemi kirjeldus (näiteks ülelaadimise suurim rõhk, vajaduse korral piirdeklapp): … 1.17.4. Vahejahuti: jah/ei (11)

1.18. Sisselaskesüsteem Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele: … kPa

1.19. Heitgaasisüsteem Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele: … kPa Heitgaasisüsteemi maht: … cm3

2. ÕHUSAASTE VASTASED MEETMED

2.1. Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): …

2.2. Õhusaaste vastane lisaseade (olemasolu korral ning kui seda ei mainita muudes punktides) 2.2.1. Katalüüsneutralisaator: jah/ei (11) 2.2.1.1. Katalüüsneutralisaatorite ja elementide arv: … 2.2.1.2. Katalüüsneutralisaatori(te) mõõtmed, kuju ja maht: … … 2.2.1.3. Katalüütilise reaktsiooni tüüp: … 2.2.1.4. Väärismetallide üldkogus: … 2.2.1.5. Suhteline kontsentratsioon: … 2.2.1.6. Substraat (struktuur ja materjal): … 2.2.1.7. Elementide tihedus: … 2.2.1.8. Katalüüsneutralisaatori(te) korpuse tüüp: … 2.2.1.9. Katalüüsneutralisaatori(te) paigutus (asukoht heitgaasitorustikus ja referentskaugus): … … 2.2.2. Hapnikusensor: jah/ei (11) 2.2.2.1. Tüüp: … 2.2.3. Õhu sissepuhe: jah/ei (11) 2.2.3.1. Tüüp (õhuimpulss, õhupump jne): … 2.2.4. Heitgaasitagastus: jah/ei (11) 2.2.4.1. Karakteristikud (voolu kiirus jne): … 2.2.5. Kübemepüüdur: jah/ei (11) 2.2.5.1. Kübemepüüduri mõõtmed, kuju ja maht: … … 2.2.5.2. Kübemepüüduri tüüp ja ehitus: … 2.2.5.3. Paigutus (referentskaugus heitgaasitorustikus): … 2.2.5.4. Regenereerimismeetod või -süsteem, kirjeldus ja/või joonised: … … 2.2.6 Muud süsteemid: jah/ei (11) 2.2.6.1. Kirjeldus ja töö: …

3. KÜTUSETOITESÜSTEEM

3.1. Diiselmootorid 3.1.1. Kütusepump Rõhk (12) : … kPa või diagrammkarakteristik (11) : … … 3.1.2. Sissepritsesüsteem 3.1.2.1. Pump 3.1.2.1.1. Mark (margid): … 3.1.2.1.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.2.1.3. Tootlikkus: … mm3 (12) töötsükli kohta mootori pöörlemiskiirusel … min–1 pumba täiskoormuse puhul, või diagrammkarakteristik (11) (12) : … … Märkida kasutatud meetod: mootoristendil ja/või pumbastendil (11) Ülelaadimisrõhu regulaatori kasutamise korral esitada kütusetoite karakteristik ja ülelaadimisrõhu sõltuvus mootori pöörlemiskiirusest. 3.1.2.1.4. Eelsissepritse 3.1.2.1.4.1. Eelsissepritse kõver (12) : … 3.1.2.1.4.2. Sissepritse püsiajastus (12) : … 3.1.2.2. Sissepritsetorustik 3.1.2.2.1. Pikkus: … mm 3.1.2.2.2. Siseläbimõõt: … mm 3.1.2.3. Pihusti(d) 3.1.2.3.1. Mark (margid): … 3.1.2.3.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.2.3.3. Avanemisrõhk … kPa (12) või diagrammkarakteristik (11) (12) : … 3.1.2.4. Pöörlemiskiiruse regulaator 3.1.2.4.1. Mark (margid): … 3.1.2.4.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.2.4.3. Kiirus, millest alates toimub täiskoormuse juures toitekatkestus: … min–1 3.1.2.4.4. Maksimaalne pöörlemiskiirus tühikäigul: … min–1 3.1.2.4.5. Pöörlemiskiirus tühikäigul: … min–1 3.1.3. Külmkäivitussüsteem 3.1.3.1. Mark (margid): … 3.1.3.2. Tüüp (tüübid): … 3.1.3.3. Kirjeldus: … 3.1.3.4. Abikäivitusseade: … 3.1.3.4.1. Mark: … 3.1.3.4.2. Tüüp: …

3.2. Gaasimootorid 3.2.1. Kütus: maagaas/veeldatud naftagaas (11) 3.2.2. Rõhuregulaator(id) või aurusti(d)/rõhuregulaator(id) (11) 3.2.2.1. Mark (margid): … 3.2.2.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.2.3. Rõhualandusastmete arv: … 3.2.2.4. Rõhk viimasel astmel: minimaalne … kPa, maksimaalne … kPa 3.2.2.5. Põhireguleerimispunktide arv: … 3.2.2.6. Tühikäigu reguleerimispunktide arv: … 3.2.2.7. Tüübikinnituse number: … 3.2.3. Kütusetoitesüsteem: segamisseade/gaasipritse/vedelikupritse/otsepritse (11) 3.2.3.1. Kütusesegu reguleerimine: … 3.2.3.2. Süsteemi kirjeldus ja/või diagramm ning joonised: … … 3.2.3.3. Tüübikinnituse number: … 3.2.4. Segamisseade 3.2.4.1. Arv: … 3.2.4.2. Mark (margid): … 3.2.4.3. Tüüp (tüübid): … 3.2.4.4. Paigutus: … 3.2.4.5. Reguleerimisvõimalused: … 3.2.4.6. Tüübikinnituse number: … 3.2.5. Sissepritse sisselasketorustikku 3.2.5.1. Sissepritse: ühepunktipritse/mitmepunktipritse (11) 3.2.5.2. Sissepritse ajastus: pidev/samaaegne/järjestikune sissepritse (11) 3.2.5.3. Sissepritseseadmed 3.2.5.3.1. Mark (margid): … 3.2.5.3.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.5.3.3. Reguleerimisvõimalused: … 3.2.5.3.4. Tüübikinnituse number: … 3.2.5.4. Toitepump (vajaduse korral): … 3.2.5.4.1. Mark (margid): … 3.2.5.4.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.5.4.3. Tüübikinnituse number: … 3.2.5.5. Pihusti(d): … 3.2.5.5.1. Mark (margid): … 3.2.5.5.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.5.5.3. Tüübikinnituse number: … 3.2.6. Otsesissepritse 3.2.6.1. Pritsepump/rõhuregulaator (11) 3.2.6.1.1. Mark (margid): … 3.2.6.1.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.6.1.3. Sissepritse ajastus: … 3.2.6.1.4. Tüübikinnituse number: … 3.2.6.2. Pihusti(d) 3.2.6.2.1. Mark (margid): … 3.2.6.2.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.6.2.3. Avanemisrõhk või diagrammkarakteristik (12) : … … 3.2.6.2.4. Tüübikinnituse number: … 3.2.7. Elektrooniline kontrollplokk 3.2.7.1. Mark (margid): … 3.2.7.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.7.3. Reguleerimisvõimalused: … 3.2.8. Maagaasi eriseade 3.2.8.1. Variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral) 3.2.8.1.1. Kütuse koostis:



metaan (CH4): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% etaan (C2H6): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% propaan (C3H8): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% butaan (C4H10): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% C5/C5+: baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% hapnik (O2): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% inertsed gaasid (N2, He jne): baassisaldus: … mool% minimaalne sisaldus … mool% maksimaalne sisaldus … mool% 3.2.8.1.2. Pihusti(d) 3.2.8.1.2.1. Mark (margid): … 3.2.8.1.2.2. Tüüp (tüübid): … 3.2.8.1.3. Muud (vajaduse korral) 3.2.8.2. 2. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)

4. KÜTUSEJAOTUSFAASID

4.1. Maksimaalne klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgemisnurgad surnud punktide või samaväärsete näitajate suhtes: … …

4.2. Lävilõtk ja/või seadistuspiirkond (2) : … …

5. SÜÜTESÜSTEEM (AINULT SÄDESÜÜTEMOOTORITE PUHUL)

5.1 Süütesüsteemi tüüp: komplektne süütepool ja -küünlad/eraldi süütepool ja -küünlad/süütepoolküünlad/muud (täpsustada) (2)

5.2. Süütekontrolliplokk 5.2.1. Mark (margid): … 5.2.2. Tüüp (tüübid): …

5.4. Süüte ajastus (3) : … kraadi enne ülemist surnud punkti pöörlemiskiirusel … min–1 ja maksimaalsel atmosfäärirõhul … kPa

5.5. Süüteküünlad 5.5.1. Mark (margid): … 5.5.2. Tüüp (tüübid): … 5.5.3. Vahe seadistus: … mm

5.6. Süütepool(id) 5.6.1. Mark (margid): … 5.6.2. Tüüp (tüübid): …









LISA 2A









LISA 2B









3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGISTUSE KUJUNDUS

(vt käesolev eeskiri, punkt 4.6)

I. TÜÜBIKINNITUS I (rida A). (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3) Mudel A Ridades A esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel. Mudel B Ridades A esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma. Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

II. TÜÜBIKINNITUS II (rida B1). (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3) Mudel C Ridades B1 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel. Mudel D Ridades B1 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma. Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

III. TÜÜBIKINNITUS III (rida B2). (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3) Mudel E Ridades B2 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel. Mudel F Ridades B2 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma. Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

IV. TÜÜBIKINNITUS IV (rida C). (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3) Mudel G Ridades C esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel. Mudel H Ridades C esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma. Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

V. MOOTOR/SÕIDUK, MILLELE ON ANTUD ÜHE VÕI MITME TÄIENDAVA EESKIRJA JÄRGNE TÜÜBIKINNITUS (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.7) Mudel I Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 (heitetase IV) ja eeskirjale nr 24 ( 13 ). Tüübikinnitusnumbrite esimesed kaks kohta näitavad, et eeskiri nr 49 sisaldas vastava tüübikinnituste andmise kuupäeval 04-seeria muudatusi ja eeskiri nr 24 sisaldas vastava tüübikinnituste andmise kuupäeval 03-seeria muudatusi.









4. LISA

KATSEPROTSEDUUR

1. SISSEJUHATUS

1.1. Käesolevas lisas kirjeldatakse katsetatavatest mootoritest lähtuva gaasiliste saasteainete heite, kübemeheite ja suitsususe määramise meetodeid. Kirjeldatakse kolme katsetsüklit, mida tuleb rakendada vastavalt käesoleva eeskirja punktile 5.2: 1.1.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel, mis koosneb 13 statsionaarsest faasist; 1.1.2. Euroopa koormuskatsetsükkel, mis koosneb erinevatel mootori pöörlemiskiirustel sooritatavatest järjestikustest siirdekoormusfaasidest, mis on katseprotseduuri lahutamatud osad; 1.1.3. Euroopa siirdekatsetsükkel, mis koosneb igal sekundil vahetuvatest siirdefaasidest.

1.2. Katsed tehakse katsestendile kinnitatud ja dünamomeetriga ühendatud mootoriga.

1.3. Mõõtmise põhimõte Heitgaasis esineva mõõdetava heite hulka kuuluvad gaasilised saasteained (süsinikmonooksiid, summeeritud süsivesinikud ainult diiselmootoriga sooritatava Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul, süsivesinikud, v.a metaan, ainult diisel- või gaasimootoriga sooritatava Euroopa siirdekatsetsükli puhul, metaan ainult gaasimootoriga sooritatava Euroopa siirdekatsetsükli puhul, lämmastiku oksiidid), tahked osakesed (diiselmootorid, gaasimootorid ainult etapil C) ja suits (ainult diiselmootoriga sooritatava Euroopa koormuskatsetsükli puhul). Peale selle kasutatakse sageli süsinikdioksiidi märgistusgaasina lahjenduse kindlakstegemiseks osa- ja täisvoolulahjendussüsteemide puhul. Heade inseneritavade kohaselt soovitatakse määramisvigade avastamiseks mõõta katse ajal süsinikdioksiidi üldtaset. 1.3.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel Heitgaasis esinevate saasteainete taset jälgitakse eelnevalt soojendatud mootori sätestatud järjestikuste tööetappide jooksul pidevalt, võttes proove lahjendamata heitgaasist. Katsetsükkel koosneb reast kiirus- ja võimsusfaasidest, mis hõlmavad diiselmootorite tüüpilise töövahemiku. Iga faasi jooksul määratakse kõikide saasteainete kontsentratsioonid, heitgaasivool ja efektiivvõimsus ning mõõdetud väärtused kaalutakse. Tahkete osakeste proov lahjendatakse konditsioneeritud välisõhuga. Kogu katsemenetluse jooksul võetakse üks proov, mis kogutakse sobivatele filtritele. Arvutatakse iga saasteaine kogus grammides ühe kilovatt-tunni kohta, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites. Peale selle mõõdetakse lämmastiku oksiidide sisaldus tehnilise teenistuse poolt valitud kolmes kontrollpiirkonnas asuvas punktis ( 14 ) /ning mõõdetud väärtusi võrreldakse väärtustega, mis on arvutatud valitud kontrollpunkte hõlmavate katsetsükli faaside alusel. Lämmastiku oksiidide kontrollimisega tagatakse motorist lähtuva heite kontrolli efektiivsus mootori tavapärases tööpiirkonnas. 1.3.2. Euroopa koormuskatsetsükkel Eelnevalt soojendatud mootorist lähtuv suitsusus määratakse sätestatud koormuskatses suitsususemõõturi abil. Katses tõstetakse mootori koormust püsikiirusel 10 %lisest 100 %lise koormuseni kolmel erineval mootori pöörlemiskiirusel. Lisaks sooritatakse katse tehnilise teenistuse (14) poolt valitud neljandal koormusastmel ning võrreldakse saadud väärtust eelmistel koormusastmetel leitud väärtustega. Suitsususe maksimaalne tase määratakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud keskmistamisalgoritmi abil. 1.3.3. Euroopa siirdekatsetsükkel Eespool nimetatud saasteainete taset mõõdetakse eelnevalt soojendatud mootoriga sooritatava nõuetekohase siirdekatsetsükli ajal, mis põhineb peamiselt veoautodele ja bussidele paigaldatud võimsate mootorite maanteesõidurežiimil, kusjuures eelnevalt lahjendatakse kogu heitgaas konditsioneeritud välisõhuga. Kasutades mootori pöördemomendi ja pöörlemiskiirusega seotud tagasisidesignaale dünamomeetriliselt stendilt, integreeritakse võimsus katsetsükli aja järgi ning saadakse mootori kogu tsükli töö. NOx ja HC kontsentratsioonid tsükli ajal määratakse analüsaatorisignaalide integreerimise abil. CO, CO2 ja NMHC kontsentratsioonide määramiseks kasutatakse analüsaatorisignaalide integreerimist või proovivõttu kottidesse. Kübemeheite mõõtmiseks kogutakse proportsionaalne proov nõuetekohastele filtritele. Saasteainete heite massi arvutamiseks määratakse lahjendatud heitgaasi voolu kiirus katsetsükli jooksul. Heite massi väärtused jagatakse mootori tööga ning saadakse iga saasteaine heite kogus grammides ühe kilovatt-tunni kohta, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites.

2. KATSETE KEHTIVUSE TINGIMUSED

2.1. Mootori katsetamise tingimused

2.1.1. Mõõdetakse mootorisse siseneva õhu absoluutne temperatuur (Ta) kelvinites ja kuiva õhu rõhk (ps) kilopaskalites (kPa) ning määratakse parameeter F järgmistel tingimustel: a) diiselmootorid: Ülelaadeta ja mehaanilise ülelaadega mootorid: Turboülelaaduriga mootorid siseneva õhu jahutusega või ilma: b) gaasimootorid:

2.1.2. Katse kehtivus Katse tunnistatakse kehtivaks, kui parameeter F on järgmistes piirides: 0,96 ≤ F ≤ 1,06

2.2. Vahejahutiga mootorid

Ülelaadeõhu temperatuur registreeritakse ning deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastava kiiruse ja täiskoormuse puhul võib see erineda 1. lisa 1. liite punktis 1.16.3 kindlaksmääratud ülelaadeõhu maksimaalsest temperatuurist ± 5 K võrra. Jahutusagendi temperatuur peab olema vähemalt 293 K (20 °C).

Kui kasutatakse katseseadesüsteemi või välist ülelaadekompressorit, võib deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastava kiiruse ja täiskoormuse puhul ülelaadeõhu temperatuur erineda 1. lisa punktis 1.16.3 kindlaksmääratud maksimaalsest ülelaadeõhu temperatuurist ± 5 K võrra. Eespool esitatud nõuete täitmiseks tehtud vahejahuti seadistust tuleb kasutada kogu katsetsükli jooksul.

2.3. Mootori õhusisselaskesüsteem

Deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel ja täiskoormusel töötava mootori puhul peab õhusisselaskesüsteemi voolutakistus tagama ülemisele piirnormile vastava rõhu täpsusega ± 100 Pa.

2.4. Mootori heitgaasisüsteem

Deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel ja täiskoormusel töötava mootori puhul peab heitgaasisüsteem tagama heitgaasi üleõhu ülemisele piirnormile vastava rõhu täpsusega ±1 000 Pa, kusjuures heitgaasisüsteemi maht ei tohi erineda valmistaja poolt kindlaksmääratud väärtusest enam kui ± 40 %. Katseseadesüsteemi võib kasutada juhul, kui see vastab mootori tegelikele töötingimustele. Heitgaasisüsteem peab vastama 4. lisa 4. liite punktis 3.4 ja 4. lisa 6. liite punktis 2.2.1 (EP) ning punktis 2.3.1 (EP) sätestatud heitgaasi proovivõtunõuetele.

Heitgaasi järeltöötlussüsteemiga varustatud mootori puhul peab katses kasutatava väljalasketoru läbimõõt vastama kasutuselolevate seadmete vähemalt nelja väljalasketoru läbimõõdule, mis asuvad järeltöötlusseadme jaoks mõeldud laiendussektsiooni algusosa sisselaskeavast ülesvoolu. Väljalasketorustiku ääriku või turboülelaaduri väljalaskeava ja heitgaasi järeltöötlusseadme vaheline kaugus peab vastama sõiduki kontuurkujutisel või valmistaja spetsifikaadis ettenähtud kaugusele. Heitga