1997L0070 — ET — 20.04.2009 — 004.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV 97/70/EÜ,

11. detsember 1997,

millega kehtestatakse vähemalt 24 meetri pikkustele kalalaevadele ühtne ohutuskord







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras ( 3 ) ning arvestades, et: (1) mereveonduse vallas võetavate ühenduse meetmete abil tuleks püüda parandada mereohutust; (2) 2. aprillil 1993 võeti vastu 1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud Torremolinose protokoll, edaspidi „Torremolinose protokoll”; (3) selle protokolli rakendamine ühenduse tasandil nende kalalaevade suhtes, mis sõidavad liikmesriigi lipu all või tegutsevad liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres või lossivad oma saagi liikmesriigi sadamas, suurendab selliste kalapüügilaevade ohutust, sest mitmesugused siseriiklikud õigusaktid ei nõua veel selle protokolliga kehtestatud ohutustaset; selline ühtne ohutustase tagab erinevate siseriiklike ohutusnõuete ühtlustamise kaudu võrdsed konkurentsitingimused samas piirkonnas tegutsevate kalalaevadele ja seda ohutusnorme kitsendamata; (4) eelkõige siseturgu silmas pidades on ühenduse tasandi meede tõhusaim viis kalalaevadele ühtse ohutustaseme kehtestamiseks kogu ühenduses; (5) nõukogu direktiiv on sobiv akt, kuna see loob raamistiku ohutusnormide ühtseks ja kohustuslikuks rakendamiseks liikmesriikides ja jätab samas iga liikmesriigi valida vormi ja viisid, mis tema siseriikliku süsteemiga kõige paremini sobivad; (6) Torremolinose protokolli mitut tähtsat peatükki kohaldatakse üksnes selliste kalalaevade suhtes, mis on vähemalt 45 m pikad; protokolli kohaldamine ühenduse tasandil üksnes selliste laevade suhtes looks ohutuslünga kõnealuste kalalaevade ja väiksemate, 24-45 meetri pikkuste kalalaevade vahel ning moonutaks seetõttu konkurentsi; (7) protokolli artikli 3 lõikes 4 sätestatakse, et iga protokolliosaline määratleb, milliseid eeskirju, mis käsitlevad pikemaid laevu kui 24 meetrit, tuleks täielikult või osaliselt kohaldada kõnealuse protokolliosalise lipu all sõitvate kalalaevade suhtes, mille pikkus on vähemalt 24 meetrit, kuid väiksem kui ettenähtud pikkusepiirang; protokolli artikli 3 lõikes 5 sätestatakse, et protokolliosalised püüavad kehtestada sellistele samas piirkonnas tegutsevatele kalalaevadele ühtsed normid; (8) ohutuse suurendamiseks ja konkurentsimoonutuste vältimiseks tuleb püüda kohaldada käesoleva direktiivi ohutuseeskirju kõikide vähemalt 24 meetri pikkuste kalalaevade suhtes, mis tegutsevad ühenduse kalapüügivööndites, sõltumata nende lipuriigist; liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres tegutsevate või oma saaki liikmesriigi sadamas lossivate kolmanda riigi lipu all sõitvate kalalaevade puhul tuleb see eesmärk saavutada kooskõlas rahvusvahelise õiguse üldnormidega; (9) ühenduse sotsiaalpoliitika raames vastuvõetud nõukogu direktiivide asjakohaseid sätteid tuleb kohaldada ka edaspidi; (10) kõikidel nendel põhjustel peaksid liikmesriigid kohaldama uute ja vajaduse korral vähemalt 45 meetri pikkuste olemasolevate kalalaevade suhtes Torremolinose protokolli lisa sätteid, võttes arvesse käesoleva direktiivi I lisas loetletud asjakohaseid sätteid; liikmesriigid peaksid kõikide nende lipu all sõitvate uute laevade suhtes, mille pikkus on vähemalt 24 meetrit, kuid vähem kui 45 meetrit, kohaldama Torremolinose protokolli lisa IV, V, VII ja IX peatüki sätteid; (11) III lisas sätestatud erinõudeid saab õigustada piirkondlike erioludega nagu geograafilised ja ilmastikutingimused; sellised sätted on koostatud kasutamiseks vastavalt põhja- ja lõunapoolsetes vööndites; (12) ohutuse täiendavaks suurendamiseks peaksid liikmesriigi lipu all sõitvad laevad täitma IV lisas sätestatud erinõudeid; (13) kolmanda riigi lipu all sõitvatel kalalaevadel ei tohiks lubada tegutseda liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres ega lossida oma saaki liikmesriigi sadamas ega seetõttu konkureerida liikmesriigi lipu all sõitvate laevadega, kui nende lipuriik ei ole tõendanud, et nad vastavad käesoleva direktiivi tehnilistele sätetele; (14) laevavarustust käsitleva nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/98/EÜ ( 4 ) nõuetele vastavat varustust, mis on paigutatud kalalaevade pardale, tuleks iseenesest tunnustada sellisele varustusele käesoleva direktiiviga kehtestatud erisätetele vastavana, sest direktiivi 96/98/EÜ nõuded on vähemalt samaväärsed Torremolinose protokolli ja käesoleva direktiivi omadega; (15) liikmesriikide kohalikud olud võivad õigustada eriliste ohutustmeetmete kohaldamist kõikide teatavates piirkondades tegutsevate kalalaevade suhtes; liikmesriigid võivad samuti pidada vajalikuks kehtestada erandeid Torremolinose protokolli lisa sätetest või nende sätetega samaväärseid nõudeid; neil peaks olema õigus võtta selliseid meetmeid komiteemenetluse raames järelevalve all; (16) praegu puuduvad kalalaevade ühtsed rahvusvahelised tehnilised normid, mis käsitleksid nende kere tugevust, pea- ja abiseadmeid ning elektri- ja isetoimivaid seadmeid; sellised normid võib kehtestada tunnustatud organisatsioonide või siseriiklike ametiasutuste eeskirjade kohaselt; (17) käesoleva direktiivi rakendamise ja täitmise tõhususe järele valvamiseks peaksid liikmesriigid korraldama ülevaatusi ja väljastama käesoleva direktiivi erinõudeid täitvatele kalalaevadele vastavustunnistusi; (18) käesoleva direktiivi täieliku kohaldamise tagamiseks peaksid kalalaevad olema sadamariigi järelevalve all Torremolinose protokolli artiklis 4 sätestatud korras; liikmesriik võib järelevalvega tegelda ka kolmandate riikide kalalaevade pardal, mis ei tegutse liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres ega lossi oma saaki liikmesriigi sadamates, kuid mis viibivad kõnealuse liikmesriigi sadamas, et veenduda nende vastavuses kõnealusele protokollile pärast selle jõustumist; (19) on vaja, et liikmesriikide esindajatest koosnev komitee aitaks komisjonil käesolevat direktiivi tõhusalt kohaldada; seda ülesannet võib täita nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/75/EMÜ (miinimumnõuete kohta, mis käsitlevad ohtlikke või saastavaid kaupu vedavaid laevu, mis suunduvad ühenduse sadamasse või lahkuvad sealt) ( 5 ) artikliga 12 asutatud komitee; (20) käesoleva direktiivi järjepideva rakendamise tagamiseks võib teatavaid sätteid selle komitee raames kohandada, et võtta arvesse asjakohaseid rahvusvahelisi suundumusi; (21) Rahvusvahelisele Mereorganisatsioonile (IMO) tuleks Torremolinose protokolli kohaselt käesolevast direktiivist teatada; (22) käesoleva direktiivi täieliku kohaldamise tagamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







Artikkel 1

Eesmärk

1. Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada ohutusnormid nii uutele kui ka olemasolevatele merekalalaevadele, mille pikkus on vähemalt 24 meetrit, kuivõrd Torremolinose protokolli lisa kehtib olemasolevate suhtes, ja mis:

— sõidavad liikmesriigi lipu all ning on registreeritud ühenduses või

— tegutsevad liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres või

— lossivad oma saagi liikmesriigi sadamas.

Mittekaubanduslikuks kalapüügiks kasutatavad lõbusõidulaevad jäetakse käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja.

2. Käesolev direktiiv ei piira töökaitse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ, ( 6 ) selle juurde kuuluvate üksikdirektiivide ja eelkõige kalalaevade pardal kohaldatavaid tööohutuse ja töötervishoiu miinimumnõudeid käsitleva (kolmeteistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) nõukogu 23. novembri 1993. aasta direktiivi 93/103/EÜ ( 7 ) sätete kohaldamist.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) kalalaev või laev - mis tahes laev, mis on varustatud või mida kasutatakse kalade või muude mere elusvarude kaubanduslikuks püügiks;

2) uus kalalaev - kalalaev: a) mille ehitamist või olulist ümberehitamist käsitlev leping sõlmitakse 1. jaanuaril 1999 või hiljem või b) mille ehitamist või olulist ümberehitamist käsitlev leping sõlmitakse enne 1. jaanuari 1999 ja mis antakse üle vähemalt kolm aastat pärast seda kuupäeva või c) mille puhul toimub ehituslepingu puudumisel üks järgmistest tegevustest 1. jaanuaril 1999 või hiljem: — kiil pannakse maha või — algab kindla laeva ehitusena äratuntav tegevus või — algab kokkupanek, mis hõlmab vähemalt 50 tonni või 1 % kõikide ehitusainete arvestuslikust massist, olenevalt sellest, kumb arv on väiksem;

3) olemasolev kalalaev - kalalaev, mis ei ole uus kalalaev;

4) Torremolinose protokoll - 1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta Torremolinose protokoll, sealhulgas selle muudatused;

5) tunnistus - artiklis 6 nimetatud vastavustunnistus;

6) pikkus - kui teisiti ei ole sätestatud, siis 96 % kogupikkusest veepiiril, mis on 85 % kõrgusel vähimast teoreetilisest parda kõrgusest, mõõdetuna kiilujoonelt, või pikkus vöörtäävi välisservast roolipalleri telgjooneni samal veepiiril, kui see on pikem. Kiilukaldega laevade puhul mõõdetakse pikkust kavandatud veepiiriga rööpsel veepiiril;

7) tegutsemine - kalade ja muude mere elusvarude püüdmine või püüdmine ja töötlemine, ilma et see piiraks õigust territoriaalmerest rahumeelselt läbi sõita ja meresõiduvabadust 200miilises majandusvööndis;

8) tunnustatud organisatsioon - laevade ülevaatust tegevaid organisatsioone ja veeteede ametite vastava tegevuse ühiseid eeskirju ja standardeid käsitleva nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ ( 8 ) artikli 4 kohaselt tunnustatud organisatsioon.

Artikkel 3

Üldnõuded

1. Liikmesriigid tagavad Torremolinose protokolli lisa sätete kohaldamise nende lipu all sõitvate asjakohaste kalalaevade suhtes, kui käesoleva direktiivi I lisas ei ole teisiti sätestatud.

Kui käesolevas direktiivis ei ole teisiti sätestatud, peavad olemasolevad kalalaevad vastama Torremolinose protokolli lisa asjakohastele nõuetele hiljemalt 1. juulil 1999.

2. Liikmesriigid tagavad, et neid Torremolinose protokolli lisa IV, V, VII ja IX peatüki nõudeid, mis kehtivad vähemalt 45 meetri pikkuste laevade suhtes, kohaldatakse ka vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes, mis sõidavad nende lipu all, kui käesoleva direktiivi II lisas ei ole teisiti sätestatud.

3. Liikmesriigid tagavad siiski, et nende lipu all sõitvad teatavates piirkondades tegutsevad laevad täidavad asjakohaseid piirkondi käsitlevaid sätteid, mis on määratletud III lisas.

4. Liikmesriigid tagavad oma lipu all sõitvate laevade vastavuse IV lisas sätestatud erilistele ohutusnõuetele.

5. Liikmesriigid keelavad kolmanda riigi lipu all sõitvatel kalalaevadel tegutseda oma sisevetes või territoriaalmeres või lossida saaki oma sadamates, kui nende lipuriigi ametiasutus ei ole tõendanud nende vastavust lõigetes 1-4 ja artiklis 5 osutatud nõuetele.

6. Direktiivi 96/98/EÜ A.1 lisas loetletud ja kõnealuse direktiivi nõuete kohast varustust, mis on paigutatud kalalaeva pardale kooskõlas käesoleva direktiiviga, käsitletakse iseenesest sellistele sätetele vastavana olenemata sellest, kas need sätted nõuavad varustuse heakskiitmist ja katsetamist lipuriigi ametiasutust rahuldaval viisil.

Artikkel 4

Erinõuded, erandid ja samaväärsed asendused

1. Kui liikmesriik või liikmesriikide rühm leiab, et teatavates kohalikest erioludest või laeva omadustest tulenevates olukordades on teatavas piirkonnas tegutsevate kalalaevade puhul vaja erilisi ohutusmeetmeid, ja kui vajadus nende järele on tõestatud, võib ta lõikes 4 sätestatud korras võtta selliseid erilisi ohutusmeetmeid, et võtta arvesse kohalikke olusid, nagu nende vete laad ja ilmastikutingimused, kus kõnealused laevad tegutsevad, nende sõitude pikkust või nende omadusi, nagu nende ehitusmaterjal.

Võetavad meetmed lisatakse III lisasse.

2. Erandeid sisaldavate meetmete võtmiseks kohaldavad liikmesriigid Torremolinose protokolli lisa I peatüki 3. reegli punkti 3 sätteid, järgides käesoleva artikli lõikes 4 sätestatud korda.

3. Liikmesriigid võivad Torremolinose protokolli lisa I peatüki 4. reegli punkti 1 kohaselt võtta samaväärseid asendusi lubavaid meetmeid, järgides käesoleva artikli lõikes 4 sätestatud korda.

4. Lõigete 1, 2 või 3 sätteid kasutava liikmesriigi suhtes kehtib järgmine kord:

a) liikmesriik teatab komisjonile meetmetest, mida ta kavatseb võtta, sealhulgas üksikasjadest, mida on vaja piisava ohutustaseme säilimises veendumiseks;

b) kui kuue kuu jooksul teatamisest otsustatakse ►M4 artikli 9 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetluse kohaselt ◄ , et ettepandud meetmed ei ole õigustatud, võidakse kõnealuselt liikmesriigilt nõuda ettepandud meetmete muutmist või võtmatajätmist;

c) võetavad meetmed täpsustatakse asjakohastes siseriiklikes õigusaktides ja edastatakse komisjonile, kes teatab kõikidest üksikasjadest teistele liikmesriikidele;

d) selliseid meetmeid kohaldatakse kõikide samades piiritletud oludes tegutsevate kalalaevade suhtes nende lipuriigi või kasutaja riikkondsuse põhjal vahet tegemata;

e) lõikes 2 osutatud meetmeid kohaldatakse üksnes seni, kuni kalalaev tegutseb piiritletud oludes.

Artikkel 5

Projekteerimis-, ehitus- ja hooldusnormid

Kalalaeva kere, pea- ja abimehhanismide ning elektriliste ja automaatseadmete projekteerimist, ehitamist ja hooldust käsitlevateks normideks on laeva ehituspäeval kehtivad eeskirjad, mis tunnustatud organisatsioon on liigitamiseks ette näinud või mida kasutab ametiasutus.

Uute laevade puhul peavad need eeskirjad olema kooskõlas direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikes 2 sätestatud korra ja tingimustega.

Artikkel 6

Ülevaatused ja tunnistused

1. Liikmesriigid väljastavad oma lipu all sõitvatele artiklite 3 ja 5 kohastele kalalaevadele tunnistuse käesoleva direktiivi tingimustele vastavuse kohta, millele on lisatud varustuse loend ja vajaduse korral eranditunnistused. Vastavustunnistuse, varustuse loendi ja eranditunnistuse vorm on esitatud V lisas. Tunnistused väljastab lipuriigi ametiasutus või tema nimel tegutsev tunnustatud organisatsioon pärast esialgset ülevaatust, mille sooritavad lipuriigi ametiasutuse või tunnustatud organisatsiooni või ülevaatuste sooritamiseks lipuriigi volitatud liikmesriigi ainupädevad ülevaatajad kooskõlas Torremolinose protokolli lisa I peatüki 6. reegli punktiga 1a.

2. Lõikes 1 osutatud tunnistuste kehtivusajad ei ületa Torremolinose protokolli lisa I peatüki 11. reeglis sätestatuid. Vastavustunnistust pikendatakse pärast Torremolinose protokolli lisa I peatüki 6. reegli kohaseid korrapäraseid ülevaatusi.

Artikkel 7

Järelevalvesätted

1. Liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres tegutsevate või oma saaki tema sadamates lossivate kõnealuse liikmesriigi lipu all mittesõitvate kalalaevade järele valvab nimetatud liikmesriik kooskõlas Torremolinose protokolli artikliga 4 neil lipuriigi või kasutaja riikkondsuse põhjal vahet tegemata, et veenduda nende vastavuses käesolevale direktiivile.

2. Mõne teise liikmesriigi lipu all sõitvate kalalaevade järele, kes ei tegutse liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres ega lossi oma saaki tema sadamates, kuid kes viibivad tema sadamates, valvab kõnealune liikmesriik kooskõlas Torremolinose protokolli artikliga 4 neil lipuriigi või kasutaja riikkondsuse või kodakondsuse põhjal vahet tegemata, et veenduda nende vastavuses käesolevale direktiivile.

3. Kolmanda riigi lipu all sõitvate kalalaevade järele, kes ei tegutse liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres ega lossi oma saaki tema sadamates, kuid kes viibivad tema sadamates, valvab kõnealune liikmesriik kooskõlas Torremolinose protokolli artikliga 4, et veenduda nende vastavuses nimetatud protokollile pärast selle jõustumist.

Artikkel 8

Kohandused

▼M4

Järgmised kohandused, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt:

a) võib vastu võtta ja lisada sätteid: — Torremolinose protokolli nende sätete ühetaoliseks tõlgendamiseks, mille puhul ametiasutustel või üksikutel lepinguosalistel on valikuvabadus, kuivõrd see on vajalik nende järjepideva tõlgendamise tagamiseks ühenduses, — käesoleva direktiivi rakendamiseks selle reguleerimisala laiendamata;

b) võib kohandada käesoleva direktiivi artikleid 2–4, 6 ja 7 ja muuta selle lisasid, et võtta käesolevasse direktiivi üle Torremolinose protokolli muudatused, mis on jõustunud pärast direktiivi vastuvõtmist.

▼M3

Artikli 2 lõikes 4 nimetatud rahvusvahelise õiguse aktides tehtud muudatused võib käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS) asutamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2099/2002 ( 9 ) artikli 5 alusel.

▼M4

Artikkel 9

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2099/2002 ( 10 ) artikli 3 kohaselt asutatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS).

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) ( 11 ) artikleid 5 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kaks kuud.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid.

▼B

Artikkel 10

IMOle teatamine

Nõukogu eesistujariik ja komisjon teatavad IMOle käesoleva direktiivi vastuvõtmisest, viidates Torremolinose protokolli artikli 3 lõikele 5.

Artikkel 11

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste kohaldamine. Kehtestatavad karistused peavad olema tõhusad, võrdeliselt vastavad ja hoiatavad.

Artikkel 12

Rakendamine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. jaanuari 1999. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid võtavad need meetmed vastu, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata kõikide käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele.

Artikkel 13

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Artikkel 14

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

▼M2









I LISA

Torremolinose protokolli lisa sätete kohandamine direktiivi 97/70/EÜ artikli 3 lõike 1 kohaldamiseks

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. „1. jaanuaril 2003 või hiljem ehitatud uus kalalaev” tähendab uut kalalaeva: a) mille ehitamist või olulist ümberehitamist käsitlev leping sõlmitakse 1. jaanuaril 2003 või hiljem; või b) mille ehitamist või olulist ümberehitamist käsitlev leping sõlmitakse enne 1. jaanuari 2003 ja mis antakse üle vähemalt kolm aastat pärast seda kuupäeva; või c) mille puhul toimub ehituslepingu puudumisel üks järgmistest tegevustest 1. jaanuaril 2003 või hiljem: — kiil pannakse maha või — algab kindla laeva ehitusena käsitletav tegevus või — algab kokkupanek, mis hõlmab vähemalt 50 tonni või 1 % kõikide konstruktsioonimaterjalide arvestuslikust massist, olenevalt sellest, kumb arv on väiksem.

A OSA

Kohandused, mida kohaldatakse kõigi käesoleva direktiivi kohaldamisalasse jäävate kalalaevade suhtes, välja arvatud 1. jaanuaril 2003 või hiljem ehitatud uued kalalaevad

I PEATÜKK: ÜLDSÄTTED

2. reegel: Mõisted

Punktis 1 asendatakse „uus laev” käesoleva direktiivi artiklis 2 sisalduva mõistega „uus kalalaev”.

V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE

2. reegel: Mõisted

Standardset tulekindluskatset käsitleva punkti 2 lõppu muudetakse standardse temperatuurikõvera osas järgmiselt:

„… Standardne aja-temperatuurikõver määratletakse sujuva kõverana, mis tõmmatakse läbi järgmiste sisekolde temperatuuripunktide:







— sisekolde algtemperatuur: 20 °C — viie minuti pärast: 576 °C — 10 minuti pärast: 679 °C — 15 minuti pärast: 738 °C — 30 minuti pärast: 841 °C — 60 minuti pärast: 945 °C”

VII PEATÜKK: PÄÄSTEVAHENDID JA -SEADMED

1. reegel: Kohaldamine

Punkti 2 muudetakse järgmiselt: „13. ja 14. reeglit kohaldatakse ka vähemalt 45 meetri pikkuste olemasolevate laevade suhtes, tingimusel et ametiasutus võib nende reeglite nõuete rakendamist edasi lükata 1. veebruarini 1999.”

13. reegel: Päästevahendite raadioseadmed

Punkti 2 muudetakse järgmiselt: „Ametiasutus võib olemasolevate laevade kahesuunalisi VHF raadiotelefone (saatja-vastuvõtja), mis ei vasta organisatsiooni vastuvõetud toimimisnormidele, lubada kasutada 1. veebruarini 1999, tingimusel et ametiasutus on veendunud nende kokkusobivuses tunnustatud kahesuunaliste VHF raadiotelefonidega (saatja-vastuvõtja).”

IX PEATÜKK: RAADIOSIDE

1. reegel: Kohaldamine

Punkti 1 teine lause muudetakse järgmiseks:

„Olemasolevate laevade puhul võib ametiasutus nõuete rakendamist siiski edasi lükata 1. veebruarini 1999.”

3. reegel: Erandid

Punkti 2 alapunkti c muudetakse järgmiselt:

„kui laeva kasutamine lõpetatakse alatiseks enne 1. veebruari 2001.”

B OSA

Kohandused, mida kohaldatakse 1. jaanuaril 2003 või hiljem ehitatud uute kalalaevade suhtes

Järgmiste reeglite olemasolev tekst asendatakse järgmisega:

I PEATÜKK: ÜLDSÄTTED

2. reegel: Mõisted

Vaheseina kaugus vööriperpendikulaarist peab olema: alla 45 m pikkuste laevade puhul mitte vähem kui 0,05 L ja mitte rohkem kui 0,05 L pluss 1,35 m.

6. reegel: Ülevaatused

Lisaks alapunkti b alapunktis i nõutavale korrapärasele ülevaatusele tuleb teha vaheülevaatused laeva ehituse ja masinate osas iga kahe aasta (pluss/miinus kolm kuud) järel laevade puhul, mis on ehitatud muust materjalist kui puit, ja asutuse määratud ajavahemike järel puidust ehitatud laevade puhul. Samuti tuleb ülevaatustega tagada, et ei tehtaks muudatusi, mis kahjustaksid laeva või meeskonna ohutust.

II PEATÜKK: EHITUS, VEEKINDLUS JA VARUSTUS

1. reegel: Ehitus

Laevakere, tekiehitiste, tekimajade, masinakatete, kajutitreppide ja muude konstruktsioonide ning laeva varustuse tugevus ning ehitus peavad olema sellised, et need taluksid kõiki ettenähtud kasutuse puhul eeldatavaid tingimusi, ja vastama tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele.

2. reegel: Veekindlad uksed

1. reegli punktis 3 nõutavates veekindlates vaheseintes olevate avade arv tuleb viia laeva üldise korralduse ja tegevusvajadustega sobiva miinimumini; avadesse paigaldatakse tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele vastavad veekindlad sulgemisvahendid. Veekindlad uksed peavad olema nende kõrval asuva läbistamata struktuuriga samaväärse tugevusega.

2. reegel: Veekindlad uksed

Vähemalt 45 meetri pikkuste laevade veekindlad uksed peavad olema lükanduksed:

ruumides, kus nad on kavandatud avamiseks merel, ja juhul, kui nende läved asuvad allpool sügavaimat veeliini, kui lipuriigi asutus ei pea seda laeva tüüpi ja tegevust arvestades võimatuks või tarbetuks.

Liikmesriik lubab käesolevast reeglist erandeid käesoleva direktiivi artiklis 4 sätestatud korras.

5. reegel: Luugid

Tuleb tagada puust luugikatete ilmastikukindlus vastavalt 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni ( 12 ) I lisa 14. ja 15. reeglis esitatud standarditele.

9. reegel: Ventilaatorid

Vähemalt 45 m pikkustel laevadel peab ventilaatori koomingute, mis ei ole masinaruumi ventilaatori koomingud, kõrgus tekist olema vähemalt 900 mm töötekil ja vähemalt 760 mm tekiehitiste tekil. Alla 45 meetri pikkustel laevadel peab nende koomingute kõrgus olema vastavalt 760 mm ja 450 mm. Masinaruumi pidevaks varustamiseks ja vajaduse korral generaatoriruumi viivitamatuks varustamiseks vajaliku masinaruumi ventilaatori avade kõrgus tekist peab üldiselt vastama reegli II/9 punktile 3. Kui see ei ole laeva suuruse ja korralduse tõttu võimalik, võib lubada väiksemaid kõrgusi, aga igal juhul mitte vähem kui 900 mm töötekist ja pealisehitiste tekist kõrgemal, kui tagatakse reegli II/9 punktile 2 vastavad ilmastikukindlad sulgemisvahendid koos muude sobivate seadmetega ruumide katkematu ja piisava ventilatsiooni tagamiseks.

12. reegel: Illuminaatorid

Asutus võib lubada töötekil või kõrgemal asuvate tekimajade külg- ja ahtrivaheseintes ilma kateteta illuminaatoreid ja aknaid, kui ta on veendunud, et see ei kahjusta laeva ohutust, võttes arvesse asjakohastel ISO standarditel põhinevaid tunnustatud organisatsioonide eeskirju.

15. reegel: Ankruseade

Laeval peavad olema kiireks ja ohutuks kasutamiseks kavandatud ankruseadmed, mis koosnevad ankurdamisseadmetest, ankrukettidest või terastrossidest, sulguritest ja vintsist või muudest seadmetest ankru langetamiseks ja tõstmiseks ning laeva ankrus hoidmiseks kõigis eeldatavates töötingimustes. Samuti tuleb laevad varustada piisavate sildumisseadmetega ohutuks sildumiseks kõigis töötingimustes. Ankru- ja sildumisseadmed peavad vastama tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele.

III PEATÜKK: PÜSTUVUS JA SELLEGA SEOTUD MERESÕIDUKÕLBLIKKUS

1. reegel: Üldsätted

Laevad peavad olema kavandatud ja ehitatud nii, et käesoleva peatüki nõuded oleksid 7. reeglis nimetatud töötingimustes täidetud. Püstuvusõla kõveraid arvutatakse vastavalt mis tahes tüüpi vigastamata laeva püstuvuse IMO koodeksile. ( 13 )

2. reegel: Püstuvusnõuded

Laev peab vastama järgmistele püstuvuse miinimumnõuetele, kui asutus ei leia, et nendest kõrvalekaldumine on praktiliste kogemuste alusel õigustatud. Liikmesriik võib lubada kõrvalkaldeid nõutavatest püstuvusnõuetest vastavalt käesoleva direktiivi artiklis 4 sätestatud menetlusele. ( 14 )

Metatsentriline algkõrgus GM ei tohi olla väiksem kui 350 mm ühetekiliste laevade puhul. Täieliku tekiehitisega laevadel võib metatsentrilist kõrgust asutuse loal vähendada, kuid see ei tohi mingil juhul olla väiksem kui 150 mm. Liikmesriik võib lubada nõutava metatsentrilise kõrguse vähendamist vastavalt käesoleva direktiivi artiklis 4 sätestatud menetlusele.

Kui punkti 1 järgimise tagamiseks on ette nähtud ballast, peavad selle laad ja korraldus vastama asutuse nõuetele. Laevadel pikkusega alla 45 m on selline ballast püsiv. Püsiballasti korral peab see olema tahke ja laevas kindlalt kinnitatud. Asutus võib lubada vedelballasti, kui seda hoitakse täielikult täidetud paakides, mis ei ole ühendatud ühegi laeva pumbasüsteemiga. Kui punkti 1 järgimise tagamiseks kasutatakse vedelballasti alatise ballastina, peavad kõik andmed sisalduma vastavussertifikaadis ja püstivuslehel.

Püsiballasti ei tohi laevalt eemaldada ega ümber paigutada ilma asutuse loata.

4. reegel: Teatavad kalapüügiviisid

Laevad, mis tegelevad teatavate kalapüügiviisidega, mille puhul kalastustegevuse käigus mõjutavad laeva täiendavad välised jõud, peavad vastama 2. reegli punkti 1 püstuvusnõuetele, mida asutus võib vajaduse korral suurendada. Piimtraalipüügiga tegelevad laevad peavad vastama järgmistele suurendatud püstuvusnõuetele:

a) 2. reegli punkti 1 alapunktides a ja b esitatud püstuvusõla pindala ja püstuvusõlgade nõudeid suurendatakse 20 % võrra;

b) metatsentriline kõrgus peab olema vähemalt 500 mm;

c) alapunktis a esitatud nõudeid kohaldatakse üksnes laevade suhtes, mille paigaldatud peamasinate efektiivne koguvõimsus ei ületa järgmistes valemites esitatud väärtust kilovattides: — N = 0,6 Ls 2 laevade puhul pikkusega 35 m või vähem ja — N = 0,7 Ls 2 laevade puhul pikkusega 37 m ja rohkem, — vahepealse pikkusega laeva puhul saadakse Ls koefitsient 0,6 ja 0,7 vahelise interpoleerimise abil, — Ls on kogupikkus vastavalt mõõdukirjale.

Kui paigaldatud peamasinate efektiivne koguvõimsus ületab eespool esitatud valemitele vastava standardvõimsuse, suurendatakse alapunktis a nimetatud nõudeid otseselt võrdeliselt suurema peamasinate efektiivse koguvõimsusega.

Asutus peab veenduma, et eespool nimetatud piimtraalerite suurendatud püstuvusnõuded oleksid käesoleva peatüki 7. reegli punktis 1 nimetatud kasutustingimustes täidetud.

Püstuvusarvutuste puhul eeldatakse, et piimid on tõstetud horisontaalist 45kraadise nurgani.

5. reegel: Tugev tuul ja külgõõtsumine

Laevad peavad suutma taluda tugeva tuule ja külgõõtsumise mõju vastavates meretingimustes, võttes arvesse aastaajalisi ilmastikutingimusi, mereolusid, milles laev tegutseb, laeva tüüpi ja selle käitamisviisi. Asjakohased arvutused tehakse vastavalt mis tahes tüüpi vigastamata laeva püstuvuse IMO koodeksile.

8. reegel: Jäätumine

Käesolevat reeglit ei kohaldata juhtudel, kui 2. soovitusega ( 15 ) asutuse otsustada jäetud lubatud jäätumise muutmine on keelatud.

9. reegel: Kreenikatse

Kui laeval tehakse muudatusi, mis mõjutavad selle seisukorda tühjalt ja/või raskuskeskme asukohta, peab laev uuesti läbima kreenikatse ja teave püstuvuse kohta tuleb üle vaadata, kui asutus peab seda laeva püstuvusmarginaali arvestades vajalikuks. Kui tühimassi muudatus ületab 2 % esialgsest tühimassist ja arvutustega ei saa tõestada, et laev vastab jätkuvalt püstuvusnõuetele, peab laev uuesti läbima kreenikatse.

12. reegel: Vööri kõrgus

Vööri kõrgus peab olema piisav, et takistada liigse vee tungimist laeva.

Laevadel, mis tegutsevad piiratud aladel kuni 10 miili kaugusel kaldast, peab minimaalne vööri kõrgus vastama asutuse nõuetele ja selle määramisel võetakse arvesse aastaajalisi ilmastikutingimusi, mereolusid, milles laev tegutseb, laeva tüüpi ja selle käitamisviisi.

Kõigis muudes piirkondades tegutsevate laevade puhul:

1. kui kalapüügi ajal tuleb saak paigutada kalatrümmidesse luukide kaudu, mis asuvad avatud töötekil tekimajast või tekiehitisest eespool, arvutatakse minimaalne vööri kõrgus Torremolinose konverentsi lõppakti 3. lisa 4. soovituses sisalduva arvutusmeetodi abil;

2. kui saak paigutatakse kalatrümmidesse luugi kaudu, mis asub avatud töötekil tekimaja või tekiehitisega kaitstuna, peab minimaalne vööri kõrgus vastama 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni I lisa 39. reeglile, kuid ei tohi olla väiksem kui 2 000 mm. Sel puhul võetakse määratud suvise vabaparda asemel arvesse suurimat lubatud ekspluatatsioonilist süvist.

14. reegel: Vaheruumideks jaotumine ja vigastatud laeva püstuvus

Vähemalt 100 m pikkused laevad, mille veetavate inimeste koguarv on 100 või rohkem, peavad jääma vee peale ja säilitama positiivse püstuvuse pärast vee sissevoolu igasse eeldatavasti kahjustatud vaheruumi, pidades silmas laeva tüüpi, ettenähtud kasutust ja tegevuspiirkonda ( 16 ). Arvutused tehakse vastavalt joonealuses märkuses nimetatud suunistele.

IV PEATÜKK: MASINAD, ELEKTRISEADMED JA AJUTI MEHITAMATA MASINARUUMID

3. reegel: Üldsätted

Peajõuseade, juhtimis-, aurutoru-, kütteõli-, suruõhu-, elektri- ja jahutussüstemid; abimehhanismid; katlad ja muud surveanumad; torustiku- ja pumbaseadmed; rooliseadmed ning jõuülekande ajamid, ülekandevõllid ja sidurid tuleb kavandada, ehitada, katsetada, paigaldada ja neid teenindada vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele. Need masinad ja seadmed, nagu ka tõsteseadmed, vintsid, kala käitlemise ning kala töötlemise seadmed peavad olema kaitstud nii, et vähendada mis tahes ohtu pardal viibivatele isikutele miinimumini. Erilist tähelepanu tuleb pöörata liikuvatele osadele, kuumadele pindadele ja muudele ohtudele.

Asutus veendub, et 16.-18. reeglit rakendatakse ühtselt ja kohaldatakse vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele. ( 17 )

Tuleb võtta asutuse nõuetele vastavad meetmed, et kindlustada kõikide seadmete usaldusväärne toimimine kõigis tegutsemistingimustes, kaasa arvatud manööverdamine, ja korrapäraste ülevaatuste ja kontrollide tegemine vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele, et tagada jätkuv usaldusväärse toimimine.

Laevadel peavad olema tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele vastavad dokumendid nende sobivuse kohta tööks ajuti mehitamata masinaruumides.

6. reegel: Aurukatlad, toitesüsteemid ja aurutorustikud

Iga aurukatel ja leekkuumutuseta aurugeneraator tuleb varustada vähemalt kahe piisava võimsusega kaitseklapiga. Asutus võib iga aurukatla või leekkuumutuseta aurugeneraatori tootlikkust või muid omadusi arvestades lubada siiski ainult ühe kaitseklapi paigaldamist, kui ta on veendunud, et sellega tagatakse piisav kaitse ülerõhu eest vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele.

8. reegel: Peajõuseadme juhtimine roolikambrist

Kui on tagatud peajõuseadme kaugjuhtimine roolikambrist, kohaldatakse järgmist: alapunktis a nimetatud kaugjuhtimine peab toimuma tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele vastava juhtimisseadme abil, millel on vajaduse korral peajõuseadme ülekoormuse kaitse.

10. reegel: Kütteõli, määrdeõli ja muude tuleohtlike õlide kasutamine

Õlitorud, mis vigastamise korral võimaldaksid õlil väljuda topeltpõhjast kõrgemal asuvast hoiu-, sette- või igapäevasest kulupaagist, tuleb varustada paagi juures kraani või ventiiliga, mida saab sulgeda ohutust kohast väljaspool kõnealust ruumi juhul, kui selliste paakidega ruumis tekib tulekahju. Erijuhul, kui sügavad paagid asuvad mõnes võlli- või torutunnelis või samalaadses ruumis, tuleb paagile paigaldada ventiilid, aga nende juhtimine tulekahju korral võib toimuda torule või torudele tunnelist või samalaadsest ruumist väljaspool paigaldatud lisaventiili abil. Kui selline lisaventiil paigaldatakse masinaruumi, peab seda saama juhtida väljaspoolt seda ruumi.

Kütteõli torud ning nende ventiilid ja liitmikud peavad olema terasest või muust samaväärsest materjalist, kuigi lubada võib lõdvikute piiratud kasutamist. Sellised lõdvikud ja otsakud peavad olema piisavalt tugevad ning valmistatud tunnustatud tulekindlast materjalist või olema tulekindla kattega vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele. Lõdvikute paigaldus peab vastama IMO ringkirjale MSC 647 „Suunised lekete minimeerimiseks tuleohtlike vedelike süsteemidest”.

Survestatud määrdesüsteemides kasutatava õli ladustamis-, jaotus- ja kasutusseadmed peavad vastama tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele. Sellised seadmed A-kategooria masinaruumides ja võimaluse korral muudes masinaruumides peavad vastama vähemalt punktide 1, 3, 6 ja 7 sätetele ning võimaluse piires vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele ka punktidele 2 ja 4. See ei välista voolu kontrollsilmade kasutamist määrdesüsteemides tingimusel, et katsetega on näidatud nende piisav tulekindlus.

Seadmed selliste tuleohtlike õlide ladustamiseks, jaotuseks ja kasutamiseks, mida kasutatakse surve all jõuülekandesüsteemides, välja arvatud punktis 10 nimetatud õli, juhtimis- ja käivitussüsteemides ning küttesüsteemides, peavad vastama tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele. Kohtades, kus leidub süütamisvahendeid, peavad sellised seadmed vastama vähemalt punktide 2 ja 6 nõuetele ning tugevuse ja ehituse osas punktide 3 ja 7 nõuetele.

12. reegel: Kaitse müra eest

Tuleb võtta meetmed müra mõju vähendamiseks masinaruumides töötajatele laeva müratasemete IMO koodeksi ( 18 ) tasemeteni.

13. reegel: Rooliseade

Laevadel peab olema pearooliseade ja rooli kasutamiseks ettenähtud abivahend vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele. Pearooliseade ja rooli kasutamiseks ettenähtud abivahend peavad olema seadistatud nii, et mõistuspäraselt ja võimaluste piires ei muudaks ühe seadme rike teist töövõimetuks.

16. reegel: Peatoiteallikas

Kui elektritoide on ainus laeva edasiliikumise ja ohutuse jaoks vajalike abiteenuste säilitamise vahend, tuleb laev varustada põhitoiteallikaga, mis koosneb vähemalt kahest generaatorseadmest, millest üks võib töötada peamasina jõul. Vastavalt tunnustatud organisatsiooni eeskirjadele võib lubada muid samaväärse elektrilise võimsusega seadmeid.

V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE

1. reegel: Üldsätted

Meetod IIIF: Automaatne tulekahju häire- ja avastamissüsteem paigaldatakse kõigisse ruumidesse, kust eeldatavasti võib tulekahju alata, ning üldiselt ei ole sisemiste jaotuste vaheseinte tüüpide suhtes piiranguid, kuid mingil juhul ei tohi ühegi A- või B-klassi vaheseinaga piiratud eluruumi või -ruumide pindala ületada 50 m2. Asutus võib seda pindala üldkasutatavate ruumide puhul siiski suurendada kuni 75 m2-ni.

2. reegel: Mõisted

„Mittesüttiv materjal” on materjal, mis ei põle ega eralda umbes temperatuurini 750 °C kuumutatuna tuleohtlikku auru isesüttimiseks piisavas koguses, mis määratakse kindlaks vastavalt IMO tulekatsekoodeksile ( 19 ). Kõik muud materjalid on süttivad materjalid.

Punktis 2 asendatakse „standardne tulekindluskatse” järgmisega:

„Standardne tulekindluskatse” on katse, mille käigus vaheseinte või tekkide katsekehad allutatakse katseahjus temperatuuridele, mis ligilähedaselt vastavad standardsele aja-temperatuurikõverale. Katsemeetodid peavad vastama IMO tulekatsekoodeksile.

Asutus peab nõudma vaheseina või teki prototüübi katsetamist, et veenduda selle vastavuses nimetatud terviklikkuse ja temperatuuritõusu nõuetega vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

Asutus peab nõudma vaheseina prototüübi katsetamist, et veenduda selle vastavuses nimetatud terviklikkuse ja temperatuuritõusu nõuetega vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

Asutus peab nõudma vaheseina prototüübi katsetamist, et veenduda selle vastavuses nimetatud terviklikkuse ja temperatuuritõusu nõuetega vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

Halb leegilevik tähendab, et sellise kirjeldusega pind piirab piisavalt leegi levikut, mis määratakse kindlaks vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

4. reegel: Vaheseinad elu- ja tööruumides

Meetod IIIF: Selliste vaheseinte ehituse suhtes, mis vastavalt käesolevale reeglile või muudele käesoleva osa reeglitele ei pea olema A- või B- klassi vaheseinad, piiranguid ei ole. Mingil juhul ei tohi ühegi läbiulatuva A- või B-klassi vaheseinaga piiratud eluruumi või -ruumide pindala ületada 50 m2, välja arvatud üksikjuhtudel, kui vastavalt 7. reegli tabelile 1 on nõutavad C-klassi vaheseinad. Asutus võib seda pindala üldkasutatavate ruumide puhul siiski suurendada kuni 75 m2-ni.

7. reegel: Vaheseinte ja tekkide tulekindlus

(*) Kui tabelites esineb tärn, peab vahesein olema terasest või samaväärsest materjalist, kuid see ei pea vastama A-klassi standardile. Kui tekk läbistatakse elektrijuhtmete, torude ja ventilatsioonikanalite läbiviimiseks, tuleb sellised läbiviigud tihendada, et takistada leegi ja suitsu läbipääsu.

8. reegel: Ehituse üksikasjad

a) Välja arvatud lastiruumides või tööruumide jahutusruumides, peavad isoleermaterjalid olema mittesüttivad. Isolatsiooniga seoses kasutatavad aurutõkked ja liimid, samuti toruliitmikud külmades teenindussüsteemides ei pea olema mittesüttivast materjalist, kuid nende hulk peab olema võimalikult väike ning nende avatud pindadel peavad olema madala tuleohtlikkuse karakteristikud, mis määratakse vastavalt IMO tulekatsekoodeksile. Ruumides, kuhu võivad pääseda õlitooted, peab isolatsiooni pind olema õli- või õliaurukindel.

9. reegel: Ventilatsioonisüsteemid

Ventilatsioonikanalid peavad olema mittesüttivast materjalist. Lühikesed kanalid, mille pikkus ei ületa üldjuhul 2 m ja mille läbilõige ei ületa 0,02 m2, ei pea olema mittesüttivad sõltuvalt järgmistest tingimustest:

i) need kanalid peavad olema madala tuleohtlikkuse karakteristikutega materjalist, mis määratakse vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

11. reegel: Mitmesugust

Avatud sisepindadel kasutatavad värvid, lakid ja muud viimistlusvahendid ei tohi tekitada liigses koguses suitsu ega mürgiseid gaase või aurusid, mis määratakse vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

12. reegel: Gaasiballoonide ja ohtlike materjalide ladustamine

Tuleohtlike vedelike või veeldatud gaaside ladustamiseks kasutatavates vaheruumides ei tohi olla elektrijuhtmeid ega -seadmeid, kui need ei ole vajalikud ruumi teenindamiseks. Kui sellised elektriseadmed paigaldatakse, peavad need olema sertifitseeritud ohutut tüüpi ja vastama rahvusvahelise standardi IEC trükise 79 „Gaasist tingitud plahvatusohtliku keskkonna elektriseadmed” asjakohastele sätetele. Soojuseallikad hoitakse sellistest ruumidest eemal ning nähtavale kohale paigutatakse sildid „Suitsetamine keelatud” ja „Lahtine tuli keelatud”.

13. reegel: Evakuatsiooniteed

Eluruumidesse ja ruumidesse, kus meeskond tavaliselt töötab, välja arvatud masinaruumid, ning neist välja viivad trepid ja redelid peavad olema paigutatud nii, et nende kaudu saaks kergesti evakueeruda avatud tekile ja sealt päästepaatidesse või -parvedele. Eelkõige seoses nende ruumidega tuleb täita järgmised tingimused:

e) evakuatsiooniteede pidevus peab vastama asutuse nõuetele. Evakuatsiooniteedena kasutatavate treppide ja koridoride läbipääsu laius peab olema vähemalt 700 mm ja vähemalt ühel küljel peab olema käsipuu. Trepile pääsu võimaldavate ukseavade läbipääsu laius peab olema vähemalt 700 mm.

Igal A-kategooria masinaruumil peab olema kaks evakuatsiooniteed, mis on lahendatud järgmiselt:

a) kaks teineteisest võimalikult kaugel asuvat terasredelite komplekti, mis viivad sarnaselt eraldatud usteni ruumi ülaosas, kust pääseb avatud tekile. Üldjuhul peab üks neist redelitest pakkuma pidevat kaitset tule eest alates ruumi alumisest osast kuni ohutu punktini väljaspool ruumi. Asutus ei tarvitse siiski nõuda sellise kaitse olemasolu, kui masinaruumi eriseadmete või mõõtmete tõttu on tagatud ohutu evakuatsioonitee selle ruumi alumisest osast. See kaitse peab olema terasest, isoleeritud vastavalt A-60-klassi standardile ning varustatud alumises osas A-60-klassi isesulguva terasuksega; või

14. reegel: Automaatsed sprinkler- ning tulekahju häire- ja avastamissüsteemid (meetod IIF)

Igale sprinklerite sektsioonile tuleb tagada tagavarasprinklerid.

Tagavarasprinklerid peavad sisaldama kõiki laeva paigaldatud sprinkleritüüpe ja -suurusi ning neid peab olema järgmiselt:

— vähem kui 100 sprinklerit: 3 tagavarasprinklerit,

— vähem kui 300 sprinklerit: 6 tagavarasprinklerit,

— 300- 1 000 sprinklerit: 12 tagavarasprinklerit.

15. reegel: Automaatsed tulekahju häire- ja avastamissüsteemid (meetod IIIF)

Süsteemi peab käivitama ebatavaline õhutemperatuur, ebatavaline suitsu kontsentratsioon või muud tegurid, mis näitavad tulekahju algust ükskõik millises kaitstavas ruumis. Õhutemperatuurile reageerivad süsteemid ei tohi rakenduda vähem kui 54 °C juures ega rohkem kui 78 °C juures, kui temperatuur tõuseb sellele tasemele kuni 1 °C minutis. Asutuse loal võib kuivatusruumides ja samalaadsetes tavalisest kõrgema õhutemperatuuriga ruumides töötemperatuuri tõsta kuni 30 °C üle tekilae maksimumtemperatuuri. Suitsu kontsentratsioonile reageerivad süsteemid peavad rakenduma edastatava valguskiire intensiivsuse vähenemisel. Suitsuandurid peavad sertifitseeritult käivituma enne, kui suitsu tihedus ületab 12,5 % neeldumist meetri kohta, kuid mitte enne, kui suitsu tihedus jõuab 2 % neeldumiseni meetri kohta. Asutus võib lubada muid sama tõhusaid rakendumismeetodeid. Tulekahju avastamissüsteemi ei tohi kasutada muudel eesmärkidel kui tulekahjude avastamiseks.

17. reegel: Tuletõrjepumbad

Kui tuli mis tahes laevaruumis võiks muuta kõik tuletõrjepumbad töövõimetuks, peab olema alternatiivne vahend tuletõrjele vee tagamiseks. Laevadel pikkusega 75 meetrit ja rohkem peab see alternatiivne vahend olema sõltumatu toitega paikne tuletõrje-avariipump. Tuletõrje-avariipump peab suutma anda kaks veejuga minimaalse survega 0,25 N/mm2.

20. reegel: Tulekustutid

1. Iga tulekustutitüübi kohta, mida saab pardal täita, tuleb esimese 10 kustuti jaoks tagada 100 % tagavaratäidiseid ja ülejäänud kustutite jaoks 50 %, kuid mitte rohkem kui 60.

2. Tulekustutite puhul, mida ei saa pardal täita, tuleb tagavaratäidiste asemel tagada vähemalt 50 % sama tüüpi ja sama mahuga täiendavaid tulekustuteid.

3. Pardal peab olema täitmise juhend. Täitmiseks võib kasutada üksnes kõnealuste tulekustutite puhul tunnustatud täidiseid.

Tulekustuteid peab igal aastal kontrollima asutuse volitatud pädev isik. Iga tulekustuti tuleb varustada märgiga, mis näitab, et see on kontrollitud. Kõigi alaliselt survestatud tulekustutite konteinerite ja survestamata kustutite survepadrunite puhul tehakse iga 10 aasta järel hüdrauliline survekatse.

21. reegel: Käsitulekustutid juhtimisruumides ning elu- ja tööruumides

1. Tulekustutite puhul, mida saab pardal täita, tuleb esimese 10 kustuti jaoks tagada 100 % tagavaratäidiseid ja ülejäänud kustutite jaoks 50 %, kuid mitte rohkem kui 60.

2. Tulekustutite puhul, mida ei saa pardal täita, tuleb tagavaratäidiste asemel tagada vähemalt 50 % sama tüüpi ja sama mahuga täiendavaid tulekustuteid.

3. Pardal peab olema täitmise juhend. Täitmiseks võib kasutada üksnes kõnealuste tulekustutite puhul tunnustatud täidiseid.

24. reegel: Tuletõrjuja varustus

Pardal peab olema vähemalt kaks komplekti tuletõrjuja varustust. Tuletõrjuja varustus peab vastama tuleohutussüsteemide IMO koodeksi III peatüki reeglitele 2.1, 2.1.1 ja 2.1.2. Igale nõutavale tuletõrjuja hingamisaparaadile peab olema kaks tagavaratäidist.

25. reegel: Tuletõrjeplaan

Laeval peab olema püsivalt nähtaval tuletõrjeplaan. Sellise plaani sisu peab vastama IMO resolutsioonile A.654 (16) „Tuletõrjeplaanide graafilised sümbolid” ja IMO resolutsioonile A.756 (18) „Suunised tuletõrjeplaanidega antava teabe kohta”.

28. reegel: Ehituslik tulekaitse

Laevadel, mille kere on ehitatud mittesüttivatest materjalidest, tuleb A-kategooria masinaruume eluruumidest, teenindusruumidest või juhtimispostidest eraldavad tekid ja vaheseinad ehitada vastavalt A-60-klassi standardile, kui A-kategooria masinaruum ei ole varustatud statsionaarse tulekustutussüsteemiga, ning vastavalt A-30-klassi standardile juhul, kui selline süsteem on paigaldatud. Muid masinaruume elu- ja teenindusruumidest ning juhtimispostidest eraldavad tekid ja vaheseinad ehitatakse vastavalt A-0-klassi standardile.

Juhtimisposte elu- ja teenindusruumidest eraldavad tekid ja vaheseinad peavad olema ehitatud vastavalt A-klassi standardile kooskõlas käesoleva peatüki 7. reegli tabelitega 1 ja 2, kuigi asutus võib lubada B-15-klassi vaheseinte paigaldamist selliste ruumide eraldamiseks nagu kaptenikajut ja roolikamber, kui selliseid ruume loetakse roolikambri osaks.

31. reegel: Mitmesugust

Avatud pinnad elu- ja teenindusruumides, juhtimispostides ning koridorides ja kinnistel treppidel ning varjatud pinnad elu- ja teenindusruumides ning juhtimispostide vaheseinte, lagede, tahveldiste ja vooderdiste taga peavad olema madala tuleohtlikkuse karakteristikutega, mis määratakse vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

Avatud sisepindadel kasutatavad värvid, lakid ja muud viimistlusvahendid ei tohi tekitada liigses koguses suitsu ega mürgiseid gaase või aurusid, mis määratakse vastavalt IMO tulekatsekoodeksile.

32. reegel: Gaasiballoonide ja ohtlike materjalide ladustamine

Tuleohtlike vedelike või veeldatud gaaside ladustamiseks kasutatavates vaheruumides ei tohi olla elektrijuhtmeid ega -seadmeid, kui need ei ole vajalikud ruumi teenindamiseks. Kui sellised elektriseadmed paigaldatakse, peavad need olema sertifitseeritud ohutut tüüpi ja vastama rahvusvahelise standardi IEC trükise 79 „Gaasist tingitud plahvatusohtliku keskkonna elektriseadmed” asjakohastele sätetele. Soojuseallikad hoitakse sellistest ruumidest eemal ning nähtavale kohale paigutatakse sildid „Suitsetamine keelatud” ja „Lahtine tuli keelatud”.

38. reegel: Tulekustutid

1. Välja arvatud punktis 2 nimetatud juhtudel tuleb iga tulekustutitüübi kohta, mida saab pardal täita, esimese 10 kustuti jaoks tagada 100 % tagavaratäidiseid ja ülejäänud kustutite jaoks 50 %, kuid mitte rohkem kui 60.

2. Laevadel pikkusega kuni 45 m ja tulekustutite puhul, mida ei saa pardal täita, tuleb tagavaratäidiste asemel tagada vähemalt 50 % sama tüüpi ja sama mahuga täiendavaid tulekustuteid.

3. Pardal peab olema täitmise juhend. Täitmiseks võib kasutada üksnes kõnealuste tulekustutite puhul tunnustatud täidiseid.

Tulekustuteid peab igal aastal kontrollima asutuse volitatud pädev isik. Iga tulekustuti tuleb varustada märgiga, mis näitab, et see on kontrollitud. Kõigi alaliselt survestatud tulekustutite konteinerite ja survestamata kustutite survepadrunite puhul tehakse iga 10 aasta järel hüdrauliline survekatse.

39. reegel: Käsitulekustutid juhtimispostides ning elu- ja teenindusruumides

1. Välja arvatud punktis 2 nimetatud juhtudel tuleb iga tulekustutitüübi kohta, mida saab pardal täita, esimese 10 kustuti jaoks tagada vähemalt 100 % tagavaratäidiseid ja ülejäänud kustutite jaoks 50 %, kuid mitte rohkem kui 60.

2. Laevadel pikkusega kuni 45 m ja tulekustutite puhul, mida ei saa pardal täita, tuleb tagavaratäidiste asemel tagada vähemalt 50 % sama tüüpi ja sama mahuga täiendavaid tulekustuteid.

3. Pardal peab olema täitmise juhend. Täitmiseks võib kasutada üksnes kõnealuste tulekustutite puhul tunnustatud täidiseid.

41. reegel: Tuletõrjuja varustus

Laevadel pikkusega 45 m ja rohkem peab olema vähemalt kaks tuletõrjuja varustuse komplekti, mida tuleb hoida kergesti ligipääsetavates ja teineteisest eraldatud kohtades, millele säilib juurdepääs ka tulekahju korral. Tuletõrjuja varustus peab vastama tuleohutussüsteemide IMO koodeksi III peatüki reeglitele 2.1, 2.1.1 ja 2.1.2.

Igale nõutavale tuletõrjuja hingamisaparaadile peab olema vähemalt kaks tagavaratäidist.

42. reegel: Tuletõrjeplaan

Laeval peab olema püsivalt nähtaval tuletõrjeplaan.

Sellise plaani sisu peab vastama IMO resolutsioonile A.654 (16) „Tuletõrjeplaanide graafilised sümbolid” ja IMO resolutsioonile A.756 (18) „Suunised tuletõrjeplaanidega antava teabe kohta”.

Laevade puhul pikkusega kuni 45 m võib asutus sellest nõudest loobuda.

VI PEATÜKK: MEESKONNA KAITSE

3. reegel: Umbreelingud, käsipuud ja piirded

Minimaalne vertikaalkaugus sügavaimast veeliinist umbreelingu tipu kõige alumise punktini või tööteki servani, kui paigaldatud on kaitsereelingud, peab tagama meeskonna piisava kaitse tekile sattuva vee eest, arvestades mereolusid ja ilmastikutingimusi, milles laev võib töötada, tegevuspiirkondi, laeva tüüpi ja kalapüügiviisi. Vabaparras, mõõdetuna laeva keskpaigas tööteki servast, kus toimub kalapüük, ei tohi olla väiksem kui 300 mm või väiksem kui suurimale lubatud süvisele vastav vabaparras, olenevalt sellest, kumb on suurem. Kaitstud töötekkidega laevadel, mis on ehitatud nii, et vesi ei pääse kaitstud tööruumidesse, on nõutav suurimale lubatud süvisele vastav vabaparras.

4. reegel: Trepid ja redelid

Meeskonna ohutuseks tuleb tagada piisava suuruse ja tugevusega ning käsipuude ja libisemiskindlate astmetega varustatud trepid ja redelid, mis on ehitatud vastavalt asjakohastele ISO standarditele.

VII PEATÜKK: PÄÄSTEVAHENDID JA -SEADMED

3. reegel: Päästevahendite ja -seadmete hindamine, kontrollimine ja tunnustamine

Enne päästevahendite ja -seadmete tunnustamist peab asutus veenduma, et sellised päästevahendid ja -seadmed on kontrollitud, et tagada nende vastavus käesoleva peatüki nõuetele kooskõlas nõukogu direktiiviga 96/98/EÜ laevavarustuse kohta, ( 20 ) mis hõlmab IMO soovitusi päästevahendite kontrollimise kohta.

Käesoleva peatükiga ettenähtud päästevahendid, mille üksikasjalikke erisusi ei kirjeldata C osas, peavad vastama asutuse nõuetele, võttes arvesse üksikasjalikke erisusi, mis on nende vahendite kohta esitatud muudetud 1974. aasta SOLASe konventsiooni III peatükis ja IMO rahvusvahelises päästevahendite koodeksis.

6. reegel: Päästepaatide või -parvede ja valvepaatide kättesaadavus ja paigutus

Iga päästepaat või -parv peab olema paigutatud:

— nii, et päästepaat või -parv ega selle paigutusseadmed ei takista muude päästepaatide või -parvede või valvepaatide tööd üheski teises veeskamispunktis,

— ohutust arvestades veepinnale võimalikult lähedale ja päästepaatide või -parvede puhul, mis ei ole üle parda visates veesatavad päästeparved, sellises asendis, et päästepaat või -parv on pardalemineku asendis vähemalt 2 m veeliinist kõrgemal, kui laev on täiskoormuses ebasoodsates tingimustes kuni 10 o diferendis ja kuni 20 o kreenis ükskõik kummale poole või nurgani, mille juures laeva ülatekk jääb vee alla, olenevalt sellest, kumb kalle on väiksem,

— pidevasse valmisolekusse, nii et meeskonnaliikmed saavad pardalemineku ja veeskamise ettevalmistused teha vähem kui 5 minuti jooksul,

— täielikult varustatuna vastavalt käesoleva peatüki nõuetele.

23. reegel: Valvepaadid

Valvepaadid võivad olla jäiga konstruktsiooniga või täispuhutavad või kombinatsioon mõlemast ja:

i) peavad olema vähemalt 3,8 m ja mitte rohkem kui 8,5 m pikkused, välja arvatud kuni 45 m pikkustel laevadel, kus laeva mõõtmete tõttu või muudel põhjustel, kui selliste paatide vedamist loetakse ebasoovitavaks või võimatuks, võib asutus lubada väiksema pikkusega valvepaati, kuid mitte lühemat kui 3,3 m;

ii) peavad suutma kanda vähemalt viit istuvat inimest ja üht lamavat inimest või laevadel pikkusega kuni 45 m valvepaadi korral, mille pikkus on vähem kui 3,8 m, vähemalt nelja istuvat inimest ja üht lamavat inimest.

Asutus määrab lubatud inimeste arvu, keda paat mahutab, istekohtade katse abil. Minimaalne kandevõime peab vastama 23. reegli punkti 1 alapunkti b alapunktis ii esitatud nõuetele. Istekohad võivad olla põrandal, välja arvatud roolimehe puhul. Ükski istekoha osa ei tohi olla pardalatil, ahtripeeglil või täispuhutaval ujukil paadi külgedel.

▼B









II LISA

Torremolinose protokolli lisa IV, V, VII ja IX peatüki sätete kohandamine protokolli artikli 3 lõike 4 kohaselt nende sätete kohaldamiseks vähemalt 24 meetri pikkuste uute kalalaevade suhtes

IV PEATÜKK: MASINAD, ELEKTRISEADMED JA AJUTI MEHITAMATA MASINARUUMID

1. reegel: Kohaldamine

1. reeglit muudetakse järgmiselt:

„Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat peatükki vähemalt 24 meetri pikkuste uute kalalaevade suhtes.”

7. reegel: Roolikambri ja masinaruumi vaheline side

7. reeglit täiendatakse järgmiselt:

„… vahel peab olema kaks eraldi sidevahendit, millest üks on masinaruumi telegraaf, välja arvatud vähem kui 45 meetri pikkused laevad, kus peajõuseadet juhitakse otse roolikambrist ja mille puhul ametiasutus võib lubada muid sidevahendeid kui masinaruumi telegraaf.”

8. reegel: Peajõuseadme juhtimine roolikambrist

Punkti 1d täiendatakse järgmiselt:

„… või juhtimiskabiinis. Vähem kui 45 meetri pikkuste laevade puhul võib ametiasutus lubada, et masinaruumis asuv juhtimispult on mõeldud üksnes hädaolukorraks, tingimusel et roolikambris on piisavad jälgimis- ja juhtimisvõimalused.”

16. reegel: Peatoiteallikas

Punkti 1b täiendatakse järgmiselt:

„… generaatoragregaatidest peaks seiskuma. Vähem kui 45 meetri pikkustes laevades on mõne generaatoragregaadi seiskumise korral siiski vaja tagada üksnes laeva edasiliikumiseks ja ohutuseks vajalike seadmete toimimine.”

17. reegel: Varutoiteallikas

Punkti 6 täiendatakse järgmiselt:

„Käesoleva reegli kohaselt paigaldatav akupatarei, välja arvatud vähem kui 45 meetri pikkustesse laevadesse paigaldatud raadiosaatjate ja -vastuvõtjate patareid, paigaldatakse …”

.

22. reegel: Häiresüsteem

Punkti 2a täiendatakse järgmiselt:

„Häiresüsteem… sobivas kohas. Vähem kui 45 meetri pikkuste laevade puhul võib ametiasutus siiski lubada, et süsteem suudab iga üksikut häiretoimingut kuuldavalt ja nähtavalt esitada üksnes roolikambris.”

Punkti 2b täiendatakse järgmiselt:

„Vähemalt 45 meetri pikkustes laevades on häiresüsteem ühendatud …”

.

Punkti 2c täiendatakse järgmiselt:

„Vähemalt 45 meetri pikkustes laevades käivitub masinajuhi häireseade …”

.

V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE

2. reegel: Mõisted

Punkti 14b muudetakse järgmiselt:

„… vähemalt 375 kilovatti”

.

C OSA

Pealkiri asendatakse järgmisega:

TULEKAITSEMEETMED LAEVADES, MILLE PIKKUS ON VÄHEMALT 24 MEETRIT, KUID ALLA 60 MEETRI”

35. reegel: Tuletõrjepumbad

Lisatakse järgmine punkt:

„Olenemata V peatüki 35. reegli punkti 1 sätetest peab tuletõrjepumpasid alati olema vähemalt kaks.”

Punkti 8 täiendatakse järgmiselt:

„… või 25 m3/h, olenevalt sellest, kumb on suurem.”

40. reegel: Masinaruumide tulekustutusvahendid

Punkti 1a muudetakse järgmiselt:

„… vähemalt 375 kilovatti …”

.

VII PEATÜKK: PÄÄSTEVAHENDID JA -SEADMED

1. reegel: Kohaldamine

Punkti 1 muudetakse järgmiselt:

„1. Kui teisiti ei ole sätestatud, kohaldatakse käesolevat peatükki vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes.”

.

5. reegel: Päästepaatide või -parvede ja valvepaatide arv ja liigid

1. Punkti 3 algust muudetakse järgmiselt: „Laevad, mille pikkus on vähemalt 45 meetrit, kuid alla 75 meetri, peavad vastama järgmistele nõuetele:” .

2. Lisatakse uus punkt 3a: „3a. Alla 45 meetri pikkused laevad varustatakse: a) päästepaatide või -parvedega, mis ühtekokku mahutavad vähemalt 200 % rohkem inimesi, kui on pardal kokku. Laeva kummaltki poolelt peab olema võimalik vette lasta vähemalt selline kogus päästepaate või -parvi, millest piisab kõikide pardalolijate mahutamiseks; ja b) valvepaadiga, välja arvatud juhul, kui ametiasutuse arvates ei ole seda vaja laeva suuruse ja juhitavuse, otsingu- ja päästeüksuste läheduse ja ilmahoiatussüsteemide või selle tõttu, et laev tegutseb piirkonnas, kus raskeid ilmastikutingimusi ei esine, või tegutsemise hooajalisuse tõttu.”

3. Punkti 4 algust muudetakse järgmiselt: „4. Punkti 2a, punkti 3a ja punkti 3a alapunkti a nõuete täitmise asemel võib laevadel olla …”

10. reegel: Päästerõngad

1. Punkti 1b muudetakse järgmiselt: „kuus päästerõngast laevades, mille pikkus on vähemalt 45 meetrit, kuid alla 75 meetri;”

2. Lisatakse uus punkt 1c: „c) neli päästerõngast alla 45 meetri pikkustes laevades.”

13. reegel: Päästevahendite raadioseadmed

Lisatakse uus punkt 1a:

„1a. Alla 45 meetri pikkuste laevade puhul võib selliste seadmete arvu siiski vähendada kaheni, kui ametiasutus leiab, et kolme sellist seadet ei ole pardal vaja, võttes arvesse laeva tegutsemispiirkonda ja pardal töötavate isikute arvu.”

.

14. reegel: Radartranspondrid

14. reegli lõppu täiendatakse järgmiselt:

„… igasse päästepaati või -parve. Igas alla 45 meetri pikkuses laevas on vähemalt üks radartransponder.”

IX PEATÜKK: RAADIOSIDE

1. reegel: Kohaldamine

Punkti 1 esimest lauset muudetakse järgmiselt:

„1. Kui teisiti ei ole sätestatud, kohaldatakse käesolevat peatükki vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade ja vähemalt 45 meetri pikkuste olemasolevate laevade suhtes.”

▼M1

7. reegel: Raadioseadmed — mereala A1

Lisatakse uus punkt 4 järgmiselt:

„Olenemata 4. reegli punkti a sätetest võib ametiasutus üksnes merealal A1 sõitvad uued kalalaevad, mille pikkus on vähemalt 24 meetrit, kuid vähem kui 45 meetrit, vabastada 6. reegli punkti 1f ja 7. reegli punkti 3 nõuetest, tingimusel et need laevad on varustatud 6. reegli punktis 1a sätestatud VHF raadioseadmega ja lisaks sellele sellise VHF raadioseadmega, mis kasutab 7. reegli punktis 1a sätestatud laevalt maale edastatava hädakutsungina digitaalset valikkutsungit.”

▼B









III LISA

Piirkondlikud ja kohalikud sätted (artikli 3 lõige 3 ja artikli 4 lõige 1)

A. Põhjapoolse piirkonna sätted

1. Kohaldamispiirkond

Kui mujal ei ole teisiti sätestatud, on kohaldamispiirkonnaks käesolevale lisale lisatud kaardil kujutatud piirist põhja poole jäävad veed, välja arvatud Läänemeri. See piir on määratletud laiuskraadiga 62° N Norra läänerannikult pikkuskraadini 4° W, sealt pikkuskraadiga 4° W laiuskraadini 60° 30' N, sealt laiuskraadiga 60° 30' N pikkuskraadini 5° W, sealt pikkuskraadiga 5° W laiuskraadini 60° N, sealt laiuskraadiga 60° N pikkuskraadini 15° W, sealt pikkuskraadiga 15° W laiuskraadini 62° N, sealt laiuskraadiga 62° N pikkuskraadini 27° W, sealt pikkuskraadiga 27° W laiuskraadini 59° N ja sealt laiuskraadiga 59° N lääne suunas.

2. Mõisted

Raske ajujää - ajujää, mis katab vähemalt 8/10 merepinnast.

3. III peatüki 7. reegli punkt 1 (tegutsemistingimused)

Lisaks III peatüki 7. reegli punktis 1 esitatud erilistele tegutsemistingimustele võetakse arvesse ka järgmisi tegutsemistingimusi:

e) tegutsemistingimus b, c või d sõltuvalt sellest, millise korral on 2. reeglis loetletud püstuvusnõuetes sisalduvate püstuvusnäitajate väärtused väikseimad, arvutatuna III peatüki 8. reegli sätete kohaselt lubatud jäätumist arvesse võttes;

f) seinerite puhul: lahkumine püügikohast püügivahenditega, saagita ja 30 % varude, kütuse ja muu sellisega, võttes III peatüki 8. reegli sätete kohaselt arvesse lubatud jäätumist.

4. III peatüki 8. reegel (jäätumine)

III peatüki 8. reegli erinõudeid ja Torremolinose konverentsil vastuvõetud 2. soovituses sisalduvaid erijuhiseid kohaldatakse kõnealuses piirkonnas, st ka väljaspool nimetatud soovitusele lisatud kaardil märgitud piire.

Olenemata III peatüki 8. reegli punktidest 1a ja 1b võetakse laiuskraadist 63° N põhja pool, pikkuskraadide 28° W ja 11° W vahel tegutsevate laevade püstuvuse arvutamisel arvesse järgmist lubatud jäätumist:

a) 40 kilogrammi avatud ülatekkide ja maabumissildade ruutmeetri kohta;

b) 10 kilogrammi laeva väljaulatuva külgpinna ruutmeetri kohta kummalgi küljel ülalpool veeliini.

5. VII peatüki 5. reegli punkti 2b ja punkti 3b (päästepaatide või -parvede ja valvepaatide arv ja liigid)

Kalalaevades, mille kere on ehitatud tunnustatud organisatsiooni eeskirjade kohaselt tegutsemiseks palju rasket ajujääd sisaldavates vetes kooskõlas Torremolinose protokolli lisa II peatüki 1. reegli punktiga 2, on punktis 2b, punktis 3b ja punkti 3a alapunktis b nõutav valvepaat/päästepaat osaliselt kaetud (nagu määratletud VII peatüki 18. reeglis) ja sinna mahuvad kõik pardalolijad, olenemata VII peatüki 5. reegli punktist 2b, punktist 3b ja punkti 3 alapunktidest a ja b.

6. VII peatüki 9. reegel (veeülikonnad ja termokaitsevahendid)

Olenemata VII peatüki 9. reeglist on igale pardaolijale olemas sobiva suurusega veeülikond, mis vastab VII peatüki 25. reegli sätetele, sealhulgas seda reeglit käsitlevatele nõutele, mis on loetletud käesoleva lisa punktis 1.8.

7. VII peatüki 14. reegel (radartransponder)

Lisaks VII peatüki B osa sätetele on iga päästepaat, valvepaat ja päästeparv alaliselt varustatud heakskiidetud radartranspondriga, mida saab kasutada 9 GHz sagedusribas.

8. VII peatüki 25. reegel (veeülikonnad)

Olenemata VII peatüki 25. reeglist on kõik käesoleva lisa punktis 1.6 nõutavad veeülikonnad üleni valmistatud eraldavast ainest ja vastavad VII peatüki 24. reegli punkti 1.c.i ujuvusnõuetele. Samuti vastavad need kõikidele muudele VII peatüki 25. reegli asjakohastele nõuetele.

9. X peatüki 3. reegli punkt 7 (radarid)

Olenemata X peatüki 3. reegli punktist 7 paigaldatakse igale vähemalt 24 meetri pikkusele laevale radar ametiasutust rahuldaval viisil. Seda radarit peab saam kasutada 9 GHz sagedusribas.

10. X peatüki 5. reegel (signalisatsioonivahendid)

Lisaks X peatüki 5. reegli sätetele varustatakse iga ajujää võimalikus esinemispiirkonnas tegutsev laev vähemalt ühe helgiheitjaga, mille valgustusvõimsus on vähemalt 1 luks, mõõdetuna 750 meetri kauguselt.

B. Lõunapoolse piirkonna sätted

1. Kohaldamispiirkond

Kohaldamispiirkond hõlmab Vahemerd ja Atlandi ookeani suvevööndi rannikualasid 20 miili ulatuses Hispaania ja Portugali rannikust, nagu on määratletud 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni ( 21 ) II lisa „vööndite ja hooajapiirkondade kaardil”.

2. VII peatüki 9. reegli punkt 1 (veeülikonnad)

Võttes arvesse VII peatüki 9. reegli 4 punkti sätteid, lisatakse punkti 1 lõppu järgmine lause:

„Alla 45 meetri pikkustel laevadel ei pea olema rohkem kui kaks veeülikonda.”

3. IX peatüki 1. reegel (raadioside)

Lisatakse uus punkt 1a:

„Käesolevat peatükki kohaldatakse ka vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes, tingimusel et nende tegutsemispiirkonda teenindab sobiv rannikujaam, mis tegutseb IMO üldplaani kohaselt.”

PÕHJAPOOLNE PIIRKOND









IV LISA

Erilised ohutusnõuded (artikli 3 lõige 4)

II PEATÜKK: EHITUS, VEEKINDLUS JA VARUSTUS

Lisatakse järgmised uued reeglid:

„16. reegel: Pealt suletud töötekid

1. Sellised tekid varustatakse tõhusa äravoolusüsteemiga, mis on piisav pesuvee ja kalajäätmete kõrvaldamiseks.

2. Kõik kalapüügiks vajalikud avad varustatakse vahenditega, mille abil üks inimene saab need kiiresti ja korralikult sulgeda.

3. Kui saak tuuakse sellistele tekkidele käitlemiseks või töötlemiseks, paigutatakse see sumpa. Sellised sumbad vastavad III peatüki 11. reeglile. Paigaldatakse tõhus äravoolusüsteem. Töötekki tuleb vee juhusliku sissevoolu eest sobival viisil kaitsta.

4. Sellistel tekkidel on vähemalt kaks väljapääsu.

5. Tööruumi sisekõrgus ei ole üheski kohas väiksem kui kaks meetrit.

6. Paigaldatakse paikne õhutussüsteem, mis vahetab õhku vähemalt kuus korda tunnis.

17. reegel: Süvisemärgid

1. Iga laeva kummagi külje vöörtäävi juurde ja ahtrisse tehakse süvisemärgid detsimeetrites.

2. Sellised märgid tehakse võimalikult loodide lähedale.

18. reegel: Mahutid kalade hoidmiseks külmutatud (RSW) või jahutatud (CSW) merevees

1. RSW- või CSW-mahutite või samalaadsete mahutite süsteemi kasutamisel varustatakse sellised mahutid eraldiseisva paikse seadmega mereveega täitmiseks ja sellest tühjendamiseks.

2. Kui selliseid mahuteid kasutatakse ka kuivlasti vedamiseks, varustatakse need pilsisüsteemi ja sobivate vahenditega, et vältida vee pääsu pilsisüsteemist mahutitesse.”

II PEATÜKK: PÜSTUVUS JA SELLEGA SEOTUD MERESÕIDUKÕLBLIKKUS

9. reegel: Kreenikatse

Lisatakse uus punkt 4:

„4. III peatüki 9. reegli punktis 1 sätestatud kreenikatse tehakse ja omadused määratakse kindlaks vähemalt iga 10 aasta tagant.”

IV PEATÜKK: MASINAD, ELEKTRISEADMED JA AJUTI MEHITAMATA MASINARUUMID

13. reegel: Rooliseade

Punktile 10 lisatakse järgmine tekst:

„Kui see jõuallikas on elektriline, peab varutoiteallikas suutma rooli kasutamiseks vajalikke abivahendeid teenindada vähemalt 10 minutit.”

16. reegel: Peatoiteallikas

Lisatakse järgmine punkt 3:

„3. Üksnes elektriga töötavaid laevatulesid toidetakse läbi eraldi jaotuskilbi, kusjuures selliste tulede jälgimiseks peavad laeval olema sobivad vahendid.”

17. reegel: Varutoiteallikas

Olenemata punktist 2 peab vähemalt 45 meetri pikkuste laevade varutoiteallikas suutma selles reeglis loetletud seadmeid teenindada vähemalt kaheksa tundi.

V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE

22. reegel: Masinaruumide tulekustutusvahendid

Olenemata selle reegli sätetest varustatakse kõik A klassi masinaruumid paikse tulekustutussüsteemiga.

40. reegel: Masinaruumide tulekustutusvahendid

Olenemata selle reegli sätetest varustatakse kõik A klassi masinaruumid paikse tulekustutussüsteemiga.









V LISA

VASTAVUSTUNNISTUSE, ERANDITUNNISTUSE JA VARUSTUSE LOENDI VORM