2013R0168 — ET — 01.01.2016 — 001.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 168/2013, 15. jaanuar 2013, kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 060 2.3.2013, lk 52)

Muudetud:





Parandatud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 168/2013,

15. jaanuar 2013,

kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta

(EMPs kohaldatav tekst)







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust ( 1 ), toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ( 2 ) ning arvestades järgmist: (1) Siseturg on sisepiirideta ala, kus peab olema tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Seda eesmärki silmas pidades kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/24/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta ( 3 ) terviklik EÜ tüübikinnituse süsteem selliste sõidukite jaoks. Samadest põhimõtetest tuleb lähtuda ka käesoleva määruse ning selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide puhul. (2) Siseturg peaks põhinema läbipaistvatel, lihtsatel ja järjekindlatel eeskirjadel, mis pakuvad õiguskindlust ja selgust, millest saavad kasu nii ettevõtjad kui ka tarbijad. (3) Tüübikinnitusalaste õigusaktide lihtsustamise ja nende vastuvõtmise kiirendamise huvides on ELi sõidukite tüübikinnitust käsitlevates õigusaktides kasutusele võetud uus reguleeriv lähenemisviis, mille kohaselt kehtestab seadusandja seadusandliku tavamenetluse käigus üksnes peamised eeskirjad ja põhimõtted ning delegeerib edasiste tehniliste üksikasjade sätestamise komisjonile. Sisuliste nõuete osas peaks käesolev määrus sätestama seega üksnes põhisätted kasutusohutuse ja keskkonnamõju kohta ning andma komisjonile volituse kehtestada tehnilised spetsifikatsioonid. (4) Käesolev määrus ei tohiks piirata riikliku ega liidu tasandi meetmete kohaldamist L-kategooria sõidukite kasutamise kohta teedel, näiteks erinõuded juhiloa kohta, kiirusepiirangud või teatavatele teedele juurdepääsu reguleerivad meetmed. (5) Mootorsõidukite ja eeskätt L-kategooria sõidukite sektoris tuleks parandada ka turujärelevalvet, karmistades toodangu vastavust reguleerivaid sätteid ja määrates kindlaks tarneahela ettevõtjate kohustused. Eeskätt tuleks selgemalt sätestada liikmesriikides tüübikinnituse ja turujärelevalve eest vastutavate asutuste roll ja ülesanded ning muuta rangemaks sõidukite tüübikinnituse katseid läbiviivate tehniliste teenistuste pädevust, kohustusi ja tööd käsitlevad nõuded. Mootorsõidukite valdkonna õigusaktides sätestatud tüübikinnituse ja toodangu vastavuse nõuete järgimise tagamine peaks jääma kinnitusasutuste põhiülesandeks, samal ajal kui turujärelevalve kohustuse võib jagada eri asutuste vahel. Liidu ja riiklikul tasandil tuleks sisse seada tulemuslik koordineerimine ja järelevalve, et tagada, et kinnitus- ja turujärelevalveasutused kohaldavad uusi meetmeid tulemuslikult. (6) Käesoleva määruse turujärelevalve sätetega ette nähtud riiklike asutuste kohustused on üksikasjalikumad kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega) ( 4 ) vastavad sätted. (7) Käesolevas määruses tuleks sätestada keskkonnakaitse ja sõidukite kasutusohutuse sisulised nõuded. Määruse asjakohaste nõuete põhielemendid rajanevad komisjoni poolt läbi viidud 4. oktoobri 2010. aasta mõjuhindamise tulemustel, milles analüüsiti eri lahendusi, kaaludes nende plusse ja miinuseid majanduse, keskkonnakaitse, ohutuse ja ühiskonna seisukohast. Analüüsis võeti arvesse nii kvalitatiivseid kui ka kvantitatiivseid aspekte. Pärast eri variantide võrdlemist sõeluti välja eelislahendused, mis võeti käesoleva määruse koostamisel aluseks. (8) Käesoleva määruse eesmärk on kehtestada ühtlustatud eeskirjad L-kategooria sõidukitele tüübikinnituse andmise kohta, et tagada siseturu toimimine. L-kategooria sõidukid on kahe-, kolme- ja neljarattalised sõidukid, nagu näiteks kahe-, kolme- ja neljarattalised mootorsõidukid. Lisaks sellele on käesoleva määruse eesmärgiks kehtivat õigusraamistikku lihtsustada, vähendada L-kategooria sõidukite heitkoguseid, mis toob kaasa L-kategooria sõidukite tekitatavate heitkoguste proportsionaalsema osakaalu maanteetranspordi heidete üldkoguses, suurendada üldist ohutustaset, pidada sammu tehnika arenguga ja tugevdada turujärelevalve eeskirju. (9) Selleks et tagada sõidukite kasutusohutuse, tööohutuse ning keskkonnakaitse kõrge tase, tuleks ühtlustada sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike suhtes kohaldatavad tehnilised nõuded ja keskkonnastandardid seoses tüübikinnitusega. (10) Käesoleva määruse eesmärkide saavutamist ei tohiks seada ohtu teatavate süsteemide, osiste või eraldi seadmestike paigaldamisega juba turule lastud, registreeritud või kasutuselevõetud sõidukitesse. Seetõttu tuleks võtta sobivaid meetmeid tagamaks, et kinnitusasutus kontrolliks enne sõidukite turulelaskmist, registreerimist või kasutuselevõtmist süsteeme, osiseid või eraldi seadmestikke, mida on võimalik sõidukitesse paigaldada ja mis võivad oluliselt kahjustada keskkonnakaitse või kasutusohutuse seisukohalt oluliste süsteemide toimimist. (11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. veebruari 1995. aasta direktiiviga 95/1/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite maksimaalse valmistajakiiruse, mootori maksimaalse pöördemomendi ja maksimaalse kasuliku võimsuse kohta ( 5 ) anti liikmesriikidele õigus keelduda suurema kui 74 kW maksimaalse kasuliku võimsusega sõidukite esmakordsest ja mis tahes hilisemast registreerimisest oma territooriumil. Teaduslikud uuringud ei ole siiski kinnitanud seost ohutuse ja absoluutse võimsuse piiramise vahel. Sel põhjusel ja arvestades vajadust kõrvaldada liidu turul sisemised kaubandustõkked, tuleks sellest võimalusest loobuda. Võtta tuleks tõhusamaid ohutusmeetmeid, et vähendada kaherattaliste mootorsõidukitega liiklejate surmajuhtumite ja vigastuste suurt arvu liidu liiklusõnnetuste statistikas. (12) Käesoleva määrusega kehtestatakse ►C1 keskkonnamõju nõuded ◄ kahe etapi jaoks, millest teine etapp (Euro 5) on kohustuslik uute sõidukitüüpide jaoks alates 1. jaanuarist 2020, millega luuakse sõidukitootjatele ja tarnivale tööstusele pikaajaliseks planeerimiseks vajalik prognoositavus. Tulevaste kättesaadavate andmete alusel peaks käesoleva määrusega ette nähtud keskkonnamõju uuring pakkuma täiendavat toetust kõige värskematel hetkel kättesaadavatel andmetel põhineva modelleerimise ning tehnilise teostatavuse ja kulutasuvuse analüüsi abil. Lisaks tuleks uuringus muu hulgas hinnata kasutuseloleva sõiduki vastavuskontrolli katse nõuete, tsükliväliste heitkoguste nõuete ning teatavate (alam)kategooriate tahkete osakeste arvu piirväärtuse teostatavust ja kulutasuvust. Uuringu tulemuste alusel peaks komisjon kaaluma, kas esitada ettepanek, millega viiakse need uued elemendid tulevastesse tüübikinnitusalastesse õigusaktidesse, mida kohaldatakse pärast käesolevas määruses sätestatud etappe. (13) ELi tüübikinnitussüsteem peab võimaldama igal liikmesriigil kinnitada, et konkreetne sõidukitüüp on läbinud käesolevas määruses ning selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides sätestatud kontrollid ning et selle tootja on saanud tüübikinnitustunnistuse. Peale selle kohustab see süsteem tootjaid väljastama iga tüübikinnitusnõuete kohaselt toodetud sõiduki kohta vastavustunnistuse. Sellise vastavustunnistusega varustatud sõidukit peaks olema lubatud teha turul kättesaadavaks ja registreerida kasutamiseks kõikjal liidus. (14) ELi tüübikinnitussüsteemi üheks nurgakiviks on toodangu vastavuse järelevalve kord, mille nõuetekohase rakendamise ja toimimise tagamiseks peaks pädev asutus või selleks määratud nõuetekohaselt kvalifitseeritud tehniline teenistus tootjaid korrapäraselt kontrollima. (15) Käesoleva määrusega kehtestatakse ►C1 ohutuse ja keskkonnamõju erinõuded ◄ . Sellepärast on oluline ette näha sätted, mis tagavad, et juhul, kui sõiduk kujutab endast kasutajatele või keskkonnale tõsist ohtu, rakendab tootja või muu tarneahela ettevõtja tõhusaid kaitsemeetmeid, sealhulgas sõidukite turult tagasivõtmist, vastavalt määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklile 20. Kinnitusasutused peaksid olema seega võimelised hindama, kas väljapakutud meetmed on piisavad. (16) Teatavatel piiratud juhtudel on asjakohane lubada väikeseeriate riiklikku tüübikinnitust. Kuritarvituse vältimiseks tuleks väikeseeriana valmistatud sõidukite lihtsustatud tüübikinnitusmenetluse kasutamist lubada vaid väga väikese toodangu korral. Seetõttu on vaja täpselt määratleda väikeseeria mõiste toodetud sõidukite arvu kaudu. (17) Liit on ühinenud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikuse tunnustamise tingimusi („1958. aasta muudetud kokkulepe”) ( 6 ). Tüübikinnitust käsitlevate õigusaktide lihtsustamiseks kooskõlas 2006. aastal komisjoni poolt aruandes „CARS 21: 21. sajandi konkurentsivõimeline mootorsõidukite reguleerimissüsteem” avaldatud soovitustega on asjakohane tunnistada kehtetuks kõik üksikdirektiivid, alandamata seejuures kaitsetaset. Kõnealustes direktiivides sätestatud nõuded tuleks üle võtta käesolevasse määrusesse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidesse ning asendada vajaduse korral viidetega vastavatele ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjadele, mille poolt liit on hääletanud või millega liit on ühinenud ja mis on lisatud 1958. aasta muudetud kokkuleppele. Tüübikinnitusmenetluse halduskoormuse vähendamiseks tuleks sõidukitootjatel lubada vajaduse korral saada käesoleva määruse kohane tüübikinnitus otse käesoleva määruse lisades või käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides osutatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni asjakohaste eeskirjade alusel. (18) Seetõttu tuleks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjad ja nende muudatused, mille poolt liit on otsuse 97/836/EÜ kohaldamisel hääletanud, lisada ELi tüübikinnitust käsitlevatesse õigusaktidesse. Sellest tulenevalt tuleks anda komisjonile õigus teha käesoleva määruse lisades või käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides vajalikke kohandusi. (19) Siseturu toimimise parandamiseks, eelkõige mis puudutab kaupade vaba liikumist, asutamisvabadust ja teenuste osutamise vabadust, on vaja tagada vaba juurdepääs sõidukite remonditeabele standardse vormi kaudu, mida saab kasutada tehnilise teabe hankimiseks, ning tõhus konkurents sõidukite remondi- ja hooldusteabe teenuste turul. Suur osa sellest teabest käsitleb pardadiagnostikasüsteeme ja nende koostoimet sõiduki muude süsteemidega. On vaja kehtestada tehnilised tingimused, millele peaksid tootjate veebilehed vastama, ning meetmed konkreetselt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks, mis tagaksid neile piisava juurdepääsu teabele. (20) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes ( 7 ). (21) Selleks et täiendada käesolevat määrust edasiste tehniliste üksikasjadega, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad keskkonnamõju ja mootori võimsust, kasutusohutust ja sõiduki konstruktsiooni puudutavaid nõudeid. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (22) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva määruse ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide rikkumise eest kohaldatavate karistuste kohta ning tagama nende rakendamise. Kõnealused karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. (23) Selleks et oleks võimalik hinnata ja otsustada, kas laiendada teatavate nüüdisaegsete pidurisüsteemide kohustusliku paigaldamise nõuet täiendavatele mootorrataste kategooriatele, peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande muu hulgas liikmesriikide esitatud liiklusõnnetuste statistika alusel. (24) Kuigi käesolev määrus ei takista liikmesriikidel mingil viisil nende vastavate üksiksõiduki kinnituse süsteemide kohaldamise jätkamist, peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande nende riiklike süsteemide toimimise kohta, lähtudes liikmesriikide esitatud teabest, et kaaluda uuesti küsimust, kas esitada seadusandlik ettepanek üksiksõiduki kinnituse süsteemi ühtlustamiseks liidu tasandil. (25) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/46/EÜ (millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta) ( 8 ) läbivaatamise kontekstis tuleks käesoleva määruse ning direktiivi 2007/46/EÜ piiritlemisel lähtuda liikmesriikide kogemustest käesoleva määruse kohaldamisel, et eelkõige tagada aus konkurents sõidukite kategooriate vahel. (26) Selguse, prognoositavuse, otstarbekuse ja lihtsustamise huvides ning selleks, et vähendada sõidukitootjate koormust, peaks käesolev määrus sisaldama üksnes piiratud arvu rakendusetappe uute heitkoguste piirnormide ja ohutusnõuete kehtestamiseks. Tööstusele tuleks anda piisavalt aega, et kohaneda käesoleva määruse uute sätete ning käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides sätestatud tehniliste eeskirjade ja haldusnormidega. Nõuete õigeaegne määratlemine on väga oluline, et tagada tootjatele piisav ajavaru, et välja töötada, katsetada ja rakendada tehnilisi lahendusi toodetavatel seeriasõidukitel, ning liikmesriikide tootjatele ja kinnitusasutustele piisav ajavaru, et kehtestada vajalikud haldussüsteemid. (27) Direktiivi 2002/24/EÜ ja selles osutatud üksikdirektiive on mitu korda põhjalikult muudetud. Selguse, otstarbekuse ja lihtsuse huvides tuleks direktiiv 2002/24/EÜ ja selles osutatud üksikdirektiivid kehtetuks tunnistada ning asendada üheainsa määruse ning väikese arvu delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega. Määruse vastuvõtmine tagab, et asjaomased sätted on otse kohaldatavad ja neid on võimalik tunduvalt kiiremini ja tõhusamalt ajakohastada, et tehnika arenguga sammu pidada. (28) Järgmised direktiivid tuleks tunnistada kehtetuks: — direktiiv 2002/24/EÜ; — nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/14/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite pidurite kohta ( 9 ); — nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiiv 93/30/EMÜ kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite helisignaalseadmete kohta ( 10 ); — nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiiv 93/33/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste kohta ( 11 ); — nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiiv 93/93/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite massi ja mõõtmete kohta ( 12 ); — direktiiv 95/1/EÜ; — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 1997. aasta direktiiv 97/24/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite teatavate osade ja omaduste kohta ( 13 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiiv 2000/7/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kiirusmõõdikute kohta ( 14 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/51/EÜ kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite saasteainete heitkoguste vähendamise kohta ( 15 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/62/EÜ kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tagumise registreerimismärgi paigalduskoha kohta ( 16 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/67/EÜ kahe- või kolmerattalistele mootorsõidukitele valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamise kohta ( 17 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/78/EÜ kaherattaliste mootorsõidukite tugiharkide kohta ( 18 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/79/EÜ kaherattaliste mootorsõidukite sõitjakäepidemete kohta ( 19 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/80/EÜ, mis käsitleb kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite juhtnuppude, märgulampide ja näidikute määratlemist ( 20 ); — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/139/EÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite kohustusliku märgistuse kohta ( 21 ). (29) Kuna käesoleva määruse eesmärke, milleks on L-kategooria sõidukite tüübikinnituse ja turujärelevalve ühtlustatud haldus- ja tehniliste nõuete kehtestamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning selle ulatuse ja toime tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







I

PEATÜKK

SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse artikli 2 lõikes 1 osutatud uutele sõidukitele, süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele tüübikinnituse andmise haldus- ja tehnilised nõuded.

Käesolevat määrust ei kohaldata üksiksõidukile kinnituse andmise suhtes. Kui aga liikmesriik annab selliseid kinnitusi, peab ta tunnustama kõiki sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike tüübikinnitusi, mis on antud käesoleva määruse alusel ja mitte asjakohaste siseriiklike sätete alusel.

2. Käesoleva määrusega kehtestatakse nõuded selle määruse alusel tüübikinnituse saavate sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike turujärelevalve kohta. Käesoleva määrusega kehtestatakse ka nõuded selliste sõidukite osade ja lisaseadmete turujärelevalve kohta.

3. Käesolev määrus ei piira liiklusohutust käsitlevate õigusaktide kohaldamist.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite suhtes, mis on kategoriseeritud artiklis 4 ja I lisas („L-kategooria sõidukid”) ja mis on ette nähtud liiklemiseks avalikel teedel, sealhulgas ühes või mitmes etapis konstrueeritud ja valmistatud sõidukite suhtes, ning nimetatud sõidukite jaoks konstrueeritud ja valmistatud süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike ning osade ja lisaseadmete suhtes.

Käesolevat määrust kohaldatakse ka artiklis 4 ja I lisas kategoriseeritud Enduro-mootorrataste (L3e-AxE (x = 1, 2 või 3)), Trial-mootorrataste (L3e-AxT (x = 1, 2 või 3)) ja raskete neljarattaliste maastikusõidukite (L7e-B) suhtes.

2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmiste sõidukite suhtes:

a) sõidukid, mille valmistajakiirus on kuni 6 km/h;

b) sõidukid, mis on ette nähtud üksnes füüsilise puudega isikute poolt kasutamiseks;

c) sõidukid, mis on ette nähtud üksnes jalakäijate poolt juhtimiseks;

d) sõidukid, mis on ette nähtud üksnes spordivõistlustel kasutamiseks;

e) sõidukid, mis on konstrueeritud ja valmistatud kasutamiseks relvajõududes, kodanikukaitse- ja tuletõrjeteenistustes, korrakaitsejõududes ja kiirabis;

f) põllu- ja metsamajanduses kasutatavad sõidukid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. veebruari 2013 määrusele (EL) nr 167/2013 (põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta), ( 22 ) masinad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1997. aasta direktiivile 97/68/EÜ (väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) ( 23 ) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivile 2006/42/EÜ (mis käsitleb masinaid) ( 24 ) ning mootorsõidukid vastavalt direktiivile 2007/46/EÜ;

g) sõidukid, mis on ette nähtud ja konstrueeritud peamiselt maastikul kasutamiseks ja katteta teedel liikumiseks;

h) pedaalidega sõidukid, mis on varustatud elekterkäitusega mootoriga, mille maksimaalne püsinimivõimsus on 250 W või alla selle ja mille väljundvõimsus väheneb sõiduki kiiruse kasvades järk-järgult ning mille toide lakkab enne, kui sõiduki kiirus saavutab 25 km/h või ka varem, juhul kui sõitja lõpetab pedaalide tallamise;

i) tasakaaluliikurid;

j) sõidukid, milles ei ole ühtegi istekohta;

k) sõidukid, mille juhi istekoha R-punkti kõrgus on kategooriate L1e, L3e ja L4e puhul ≤ 540 mm või kategooriate L2e, L5e, L6e ja L7e puhul ≤ 400 mm.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses ja II lisas loetletud õigusaktides kasutatakse järgmisi mõisteid, kui neis ei ole sätestatud teisiti:

1) „tüübikinnitus” –menetlus, millega kinnitusasutus tõendab, et sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüüp vastab asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele;

2) „tüübikinnitustunnistus” –dokument, millega kinnitusasutus tõendab ametlikult sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübi kinnitamist;

3) „kogu sõiduki tüübikinnitus” –tüübikinnitus, millega kinnitusasutus tõendab, et mittekomplektne, komplektne või komplekteeritud sõidukitüüp vastab asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele;

4) „ELi tüübikinnitus” –menetlus, millega kinnitusasutus tõendab, et sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüüp vastab käesoleva määruse asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele;

5) „ELi tüübikinnitustunnistus” –tunnistus, mis põhineb käesoleva määruse alusel vastu võetud rakendusaktis sätestatud näidisel või teatise vormil, mis on sätestatud käesolevas määruses või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides osutatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni asjakohastes eeskirjades;

6) „süsteemi tüübikinnitus” –tüübikinnitus, millega kinnitusasutus tõendab, et teatavat tüüpi sõidukisse sisseehitatud süsteem vastab asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele;

7) „eraldi seadmestiku tüübikinnitus” –tüübikinnitus, millega kinnitusasutus tõendab, et eraldi seadmestik vastab ühe või mitme konkreetse sõidukitüübiga seoses asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele;

8) „osise tüübikinnitus” –tüübikinnitus, millega kinnitusasutus tõendab, et osis vastab sõidukist eraldi asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele;

9) „riiklik tüübikinnitus” –liikmesriigi õiguses sätestatud tüübikinnitusmenetlus, mille kohaselt antud tüübikinnitus kehtib vaid kõnealuse liikmesriigi territooriumil;

10) „vastavustunnistus” –tootja poolt välja antud dokument, mis tõendab, et toodetud sõiduk vastab kinnituse saanud sõidukitüübile;

11) „baassõiduk” –sõiduk, mida kasutatakse mitmeastmelise tüübikinnitusmenetluse algetapis;

12) „mittekomplektne sõiduk” –sõiduk, mis peab läbima veel vähemalt ühe järgneva komplekteerimisetapi, et täita käesoleva määruse asjakohaseid tehnilisi nõudeid;

13) „komplekteeritud sõiduk” –sõiduk, mis on valminud mitmeastmelise tüübikinnitusmenetluse tulemusel ja mis vastab käesoleva määruse asjakohastele tehnilistele nõuetele;

14) „komplektne sõiduk” –sõiduk, mida ei ole vaja komplekteerida, et täita käesoleva määruse asjakohaseid tehnilisi nõudeid;

15) „süsteem” –seadmete kogum, mis täidab sõidukis ühte või mitut konkreetset ülesannet ja mis peab vastama käesoleva määruse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusakti või rakendusakti nõuetele;

16) „osis” –seade, mille kohta kehtivad käesoleva määruse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusakti või rakendusakti nõuded, mis on ette nähtud sõidukile paigaldamiseks selle osana ja millele võib anda sõidukist eraldi tüübikinnituse kooskõlas käesoleva määruse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusakti või rakendusaktiga, kui nendes õigusaktides on selline tegevus selgesõnaliselt sätestatud;

17) „eraldi seadmestik” –seade, mille kohta kehtivad käesoleva määruse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusakti või rakendusakti nõuded ja mis on ette nähtud sõidukile paigaldamiseks selle osana ning millele võib anda eraldi tüübikinnituse, kuid seda ainult ühe või mitme konkreetse sõidukitüübi suhtes, kui nendes õigusaktides on selline tegevus selgesõnaliselt sätestatud;

18) „osad” –tooted sõiduki komplekteerimiseks ning varuosad;

19) „lisaseadmed” –tooted, mis ei ole osad, kuid mida on võimalik sõidukile lisada või paigaldada;

20) „originaalosad või -lisaseadmed” –osad või lisaseadmed, mis on toodetud vastavalt sõidukitootja poolt kõnealuse sõiduki komplekteerimiseks vajalike osade või lisaseadmete tootmiseks ette nähtud spetsifikaatidele ja tootmisstandarditele; hõlmatud on osad ja lisaseadmed, mis on toodetud samal tootmisliinil kui originaalosad või -lisaseadmed; vastupidise tõendamiseni eeldatakse, et osad ja lisaseadmed on originaalosad ja -lisaseadmed, kui tootja kinnitab, et need vastavad kõnealuse sõiduki komplekteerimiseks kasutatud osade kvaliteedile ning on toodetud vastavalt sõidukitootja spetsifikaatidele ja tootmisstandarditele;

21) „varuosad” –tooted, mis paigaldatakse sõidukisse või sõidukile originaalosade asendamiseks, sealhulgas näiteks sõiduki kasutamiseks vajalikud määrdeained, välja arvatud kütus;

22) „kasutusohutus” –mehaaniliste, hüdrauliliste, pneumaatiliste, elektri- või elektroonikasüsteemide, -osiste või -seadmestike riketest tuleneva ning inimestele kehavigastusi või tervisekahjustusi või varakahjustusi tekitada võiva lubamatu riski puudumine;

23) „nüüdisaegne pidurisüsteem” –mitteblokeeruv pidurisüsteem, kombineeritud pidurisüsteem või mõlemad;

24) „mitteblokeeruv pidurisüsteem” –süsteem, mis tajub ratta libisema hakkamist ning muudab automaatselt rattale/ratastele rakendatavat pidurdusjõudu, et vähendada rataste libisemist;

25) „kombineeritud pidurisüsteem”: a) kategooriate L1e ja L3e sõidukite puhul: sõidupidurisüsteem, mille puhul vähemalt kaks pidurit erinevatel ratastel aktiveeruvad ühe juhtseadise käitamisega; b) kategooria L4e sõidukite puhul: sõidupidurisüsteem, mille puhul vähemalt esi- ja tagaratta pidurid aktiveeruvad ühe juhtseadise käitamisega (kui tagaratast ja külghaagise ratast pidurdatakse sama pidurisüsteemiga, käsitatakse seda tagapidurina); c) kategooriate L2e, L5e, L6e ja L7e sõidukite puhul: sõidupidurisüsteem, mille puhul kõikide rataste pidurid aktiveeruvad ühe juhtseadise käitamisega;

26) „valgustuse automaatne sisselülitus” –valgustussüsteem lülitub sisse, kui süütelüliti või mootori sisse- ja väljalülitamisnupp on sisselülitatud asendis;

27) „saastetõrjeseade” –sõiduki osised, mis reguleerivad või vähendavad summutitorust väljuvate heitgaaside ja/või kütuseaurude eraldumist;

28) „varu-saastetõrjeseade” –saaste tõrjumise seade või selliste seadmete koost, mis on ette nähtud originaal-saastetõrjeseadme asendamiseks ja millele saab kinnituse anda eraldi seadmestikuna;

29) „istekoht”: a) juhi või sõitja jaoks ette nähtud sadul, mida kasutatakse kaksiratsa istudes, või b) mis tahes iste, mis juhi korral mahutab vähemalt keskmise suurusega täisealise meessoost isiku mõõtmetega inimesekujulise mannekeeni suuruse isiku;

30) „diiselmootor” –sisepõlemismootor, mis töötab Dieseli tsükli põhimõtete kohaselt;

31) „ottomootor” –sisepõlemismootor, mis töötab Otto tsükli põhimõtete kohaselt;

32) „hübriidsõiduk” –mootorsõiduk, millel on vähemalt kaks (sõidukis paiknevat) erinevat energiamuundurit ja kaks erinevat energiasalvestussüsteemi sõiduki käitamiseks;

33) „hübriidelektrisõiduk” – sõiduk, mis saab sõiduki mehaaniliseks käitamiseks energiat mõlemast järgmisest sõidukis paiknevast salvestatud energia/voolu allikast: a) tarbitav kütus; b) aku, kondensaator, hooratas/generaator või muu elektrienergia või -voolu salvesti. Käesolev mõiste hõlmab samuti sõidukeid, mis saavad energiat tarbitavast kütusest üksnes elektrienergia/-voolu salvesti uuesti laadimiseks;

34) „sõiduki jõuallikas” –sisepõlemismootor, elektrimootor, nende mootoritüüpide hübriidrakendus või kombinatsioon või mis tahes muu mootoritüüp;

35) „maksimaalne püsinimivõimsus” –suurim võimsus elektrimootori väljundvõllil kolmekümne minuti jooksul, nagu on sätestatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 85;

36) „maksimaalne kasulik võimsus” –sisepõlemismootori suurim võimsus, mis saadakse katsestendil väntvõlli või samaväärse osise otsal;

37) „katkestusseade” –konstruktsioonielement, mille abil mõõdetakse temperatuuri, sõiduki kiirust, mootori pöörlemiskiirust ja/või koormust, ülekandemehhanismi, sisselasketorustiku rõhku või muid parameetreid, selleks et aktiveerida, muuta, edasi lükata või deaktiveerida heitkoguste kontrolli ja heitgaaside järeltöötluse süsteemi mis tahes osade toimet, ja mis vähendab heitkoguste kontrolli süsteemi tõhusust tavapärastes sõiduki töötamise ning kasutamise tingimustes;

38) „vastupidavus” –osiste ja süsteemide suutlikkus vastu pidada, mis tagab artiklis 23 ja V lisas sätestatud ►C1 keskkonnamõju nõuete ◄ järgimise ka VII lisa kohase läbisõidu järel ning sõiduki kasutusohutuse, kui sõidukit kasutatakse tavapärastes või ettenähtud kasutustingimustes ja hooldatakse vastavalt tootja soovitustele;

39) „mootori töömaht”: a) kolbmootorite puhul mootori nominaalne töömaht; b) rootormootorite (vankelmootorite) puhul mootori kahekordne nominaalne töömaht;

40) „kütuseaurud” –mootorsõiduki kütusesüsteemist õhku paiskuvad süsivesinike aurud, välja arvatud summutitorust heitgaasidena väljuvad süsivesinike aurud;

41) „SHED-katse” –sõidukiga suletud ruumis kütuseaurude mõõtmiseks tehtav katse, mille käigus tehakse spetsiaalne kütuseaurude katse;

42) „gaaskütusesüsteem” –mootorile paigaldatud gaaskütuse ladustamis-, toite-, doseerimis- ja juhtimissüsteem, mis võimaldab mootoril töötada vedelgaasil, surumaagaasil või vesinikul, kombineerides üht, kaht või mitut kütust;

43) „gaasilised saasteained” –heitgaasid, mis koosnevad süsinikmonooksiidist (CO), lämmastikoksiididest (NOx), väljendatuna lämmastikdioksiidi (NO2) ekvivalendina, ning süsivesinikest (HC);

44) „summutitoru heitgaasid” –sõiduki summutitorust väljuvad gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste heited;

45) „tahked osakesed” –heitgaaside komponendid, mis kogutakse summutitoru heitgaaside keskmiste koguste kontrollimise katsemenetluses kirjeldatud filtritesse pärast heitgaasi lahjendamist temperatuuril kuni 325 K (52 °C);

46) „mootorrataste ülemaailmselt ühtlustatud katsetsükkel” või „WMTC” (Worldwide harmonised Motorcycle Testing Cycle) –laboris läbiviidav heitgaaside ülemaailmselt ühtlustatud katsetsükkel WMTC, mis on määratletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni üldises tehnilises eeskirjas nr 2;

47) „tootja” –füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab kinnitusasutuse ees kõigi tüübikinnitusmenetluse või loa andmise menetluse aspektide ning toodangu vastavuse tagamise eest ning samuti toodetud sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike turujärelevalve eest, olenemata sellest, kas see füüsiline või juriidiline isik on otseselt kaasatud tüübikinnitusmenetluse esemeks oleva sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku konstrueerimise ja valmistamise kõigisse etappidesse või mitte;

48) „tootja esindaja” –liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kelle tootja on nõuetekohaselt nimetanud ennast kinnitusasutuses või turujärelevalveasutuses esindama ja enda nimel tegutsema käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes;

49) „importija” –liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb turule kolmandast riigist toodud sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme;

50) „turustaja” –turustusahelas osalev füüsiline või juriidiline isik, välja arvatud tootja või importija, kes teeb sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme turul kättesaadavaks;

51) „ettevõtja” –tootja, tootja esindaja, importija või turustaja;

52) „registreerimine” –sõidukile kas alalise, ajutise või lühiajalise riikliku maanteeliikluse loa andmine, kaasa arvatud sõiduki identifitseerimine ja sellele seerianumbri omistamine, mida nimetatakse registreerimisnumbriks;

53) „kasutuselevõtmine” –sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme esmakordne ettenähtud otstarbel kasutamine liidus;

54) „turulelaskmine” –sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme esmakordne kättesaadavaks tegemine liidus;

55) „turul kättesaadavaks tegemine” –sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme tarnimine turul turustamiseks või kasutamiseks äritegevuse käigus, kas tasu eest või tasuta;

56) „kinnitusasutus” –liikmesriigi poolt asutatud või määratud ja komisjonile teatatud ametiasutus, mille pädevusse kuuluvad sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübikinnituse kõik aspektid, loa andmise menetlus, tüübikinnitustunnistuste väljastamine ja vajaduse korral tühistamine või nende väljastamisest keeldumine, tegutsemine teiste liikmesriikide kinnitusasutuste kontaktasutusena, tehniliste teenistuste määramine ja tootjapoolsete kohustuste täitmise tagamine toodangu vastavuse osas;

57) „turujärelevalveasutus” –liikmesriigi ametiasutus, mis vastutab turujärelevalve eest selle territooriumil;

58) „turujärelevalve” –riiklike asutuste tegevus ja meetmed, mis tagavad, et turul kättesaadavaks tehtud sõidukid, süsteemid, osised või eraldi seadmestikud vastavad liidu asjakohastes ühtlustamisalastes õigusaktides sätestatud nõuetele ega ohusta inimeste tervist, ohutust või muid avaliku huvi kaitsega seotud aspekte;

59) „riiklik asutus” –liikmesriigi kinnitusasutus või mõni muu asutus, mis on kaasatud sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike, osade või lisaseadmete turujärelevalve, piirikontrolli või registreerimise menetlustesse ning vastutab nende menetluste eest;

60) „tehniline teenistus” –organisatsioon või asutus, mille liikmesriigi kinnitusasutus on määranud katseid tegevaks katselaboratooriumiks või toodangu vastavuse hindamise organiks, et teha alghindamist ja muid katseid või kontrollimisi kinnitusasutuse nimel, kusjuures neid ülesandeid võib täita ka kinnitusasutus ise;

61) „tootjapoolsed katsed” –tehniliseks teenistuseks määratud tootja poolt tema oma ruumides katsete tegemine, katsetulemuste registreerimine ja järeldusi sisaldava katsearuande esitamine kinnitusasutusele, et hinnata vastavust teatavatele nõuetele;

62) „virtuaalne katsemeetod” –arvutisimulatsioon koos arvutustega, mis tõendavad, et sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik vastab artikli 32 lõike 6 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis sätestatud tehnilistele nõuetele, ilma et oleks vaja füüsiliselt kasutada sõidukit, süsteemi, osist või eraldi seadmestikku;

63) „pardadiagnostikasüsteem” ehk „OBD-süsteem” –süsteem, mis võimaldab kindlaks määrata rikke arvatava asukoha arvutimälusse salvestatud veakoodide abil;

64) „sõiduki remondi- ja hooldusteave” –kõik andmed sõiduki diagnoosimise, teenindamise, kontrollimise, perioodilise järelevalve, remondi, ümberprogrammeerimise või taaslähtestamise kohta, mille tootja esitab enda volitatud edasimüüjatele ja remonditöökodadele, sealhulgas kõik nende andmete hilisemad muudatused ja täiendused; see teave sisaldab kogu sõidukitele osade ja lisaseadmete paigaldamiseks vajalikku teavet;

65) „sõltumatu ettevõtja” –sõidukite remondi ja hooldusega otseselt või kaudselt tegelev ettevõtja, välja arvatud volitatud edasimüüjad ja remonditöökojad, eelkõige muud remonditöökojad, remondiseadmete, tööriistade või varuosade tootjad või turustajad, tehnilise teabe kirjastajad, autoklubid, autoabi ettevõtjad, kontrollimis- ja katsetamisteenuseid pakkuvad ettevõtjad ja alternatiivkütust kasutavate sõidukite seadmete paigaldajatele, tootjatele ja remontijatele koolitust pakkuvad ettevõtjad;

66) „volitatud remonditöökoda” –sõidukite remondi- ja hooldusteenuste pakkuja, kes tegutseb sõidukite tarnija loodud turustussüsteemis;

67) „seerialõpu sõiduk” –varusse kuuluv sõiduk, mida ei saa turul kättesaadavaks teha või mida ei saa enam turul kättesaadavaks teha, registreerida või kasutusele võtta uute tehniliste nõuete jõustumise tõttu, millele vastavuse kohta ei ole sõiduk kinnitust saanud;

68) „kaherattaline mootorsõiduk” –kahe rattaga mootorsõiduk, sealhulgas kaherattalised mootoriga jalgrattad, kaherattalised mopeedid ja kaherattalised mootorrattad;

69) „kolmerattaline mootorsõiduk” –kolme rattaga mootorsõiduk, mis vastab L5e-kategooria sõidukiks liigitamise kriteeriumidele;

70) „neljarattaline sõiduk” –nelja rattaga sõiduk, mis vastab L6e- või L7e-kategooria sõidukiks liigitamise kriteeriumidele;

71) „tasakaaluliikur” –muutuva tasakaalupunktiga sõiduk, mis vajab tasakaalu säilitamiseks täiendavat juhtsüsteemi; siia kuuluvad üherattalised mootorsõidukid ning kaherattalised üheteljelised mootorsõidukid;

72) „topeltrattad” –kaks samale teljele monteeritud ratast, mida loetakse üheks rattaks ja mille maaga kokku puutuvate pindade keskmete vaheline kaugus on võrdne või väiksem kui 460 mm;

73) „sõidukitüüp” – sama kategooria sõidukite rühm, sealhulgas variandid ja versioonid, milles sõidukid ei erine üksteisest vähemalt järgmistes olulistes aspektides: a) kategooria ja alamkategooria; b) tootja; c) šassii, raam, abiraam, põhjapaneel või karkass, mille külge kinnituvad peamised osised; d) tootja antud tüübimärgistus;

74) „variant” – sama tüüpi sõiduk, mille puhul on täidetud järgmised tingimused: a) põhijoontes sama kerekuju; b) peajõuseade ja selle konfiguratsioon on sama; c) kui sisepõlemismootor on osa peajõuseadmest, on mootori töötsükkel sama; d) silindrite arv ja asetus on sama; e) sama tüüpi käigukast; f) töökorras sõidukite massi erinevus suurima ja vähima väärtuse vahel ei ületa 20 % vähimast väärtusest; g) lubatud täismassi erinevus suurima ja vähima väärtuse vahel ei ületa 20 % vähimast väärtusest; h) jõuallika töömahu (sisepõlemismootori korral) erinevus suurima ja vähima väärtuse vahel ei ületa 30 % vähimast väärtusest ning i) jõuallika võimsuse erinevus suurima ja vähima väärtuse vahel ei ületa 30 % vähimast väärtusest;

75) „variandi versioon” –sõiduk, mis koosneb artikli 29 lõikes 10 osutatud infopaketis loetletud komponentide kombinatsioonist;

76) „välispõlemismootor” –soojusmootor, mille põlemiskamber ja paisumiskamber on füüsiliselt eraldatud ja mille puhul sisemist töövedelikku kuumutatakse välises allikas toimuva põletamise teel; välisest põletamisest saadav soojus paisutab sisemist töövedelikku, mis paisudes ja mootori mehhanismi mõjutades tekitab seejärel liikumise ja teeb kasutamiskõlblikku tööd;

77) „jõuseade” –sõiduki osised ja süsteemid, mis toodavad energiat ja kannavad selle üle teepinnale, kaasa arvatud mootor(id), mootori juhtimissüsteemid ja mis tahes muud juhtsüsteemid, saastetõrje- ja keskkonnakaitseseadmed (kaasa arvatud saasteainete heitkoguste ja müra vähendamise süsteemid), jõuülekanne ja selle ajam (veovõll, rihmülekanne või kettülekanne), diferentsiaalid, peaülekanne ja veoratta rehv (raadius);

78) „ühekütuseline sõiduk” –sõiduk, mis on konstrueeritud töötama peamiselt üht tüüpi kütusel;

79) „ühekütuseline gaasisõiduk” –ühekütuseline sõiduk, mis töötab peamiselt kas veeldatud naftagaasil, maagaasil/biometaanil või vesinikkütusel, kuid millel võib hädajuhtumiks või käivitamiseks olla ka bensiiniseade, kusjuures bensiinipaagi maht ei ületa 5 liitrit;

80) „E5” –kütusesegu, mis sisaldab 5 % veevaba etanooli ja 95 % bensiini;

81) „veeldatud naftagaas” –veeldatud naftagaas, mis koosneb surve all ladustamisel veeldatud propaanist ja butaanist;

82) „maagaas” –väga suure metaanisisaldusega maagaas;

83) „biometaan” –orgaanilistest allikatest saadud taastuv looduslik gaas, mis on algselt „biogaas”, kuid mida seejärel puhastatakse biogaasi biometaaniks muundamise protsessis, mille käigus eemaldatakse biogaasis sisalduvad lisandid, nagu süsinikdioksiid, siloksaanid ja vesiniksulfiidid (H2S);

84) „kahekütuseline sõiduk” –kahe eraldi kütusemahutiga sõiduk, mis saab vaheldumisi töötada kahel eri kütusel ning on konstrueeritud töötama korraga ühel kütusel;

85) „kahekütuseline gaasisõiduk” –kahekütuseline sõiduk, mis saab töötada bensiinil, kuid samuti kas veeldatud naftagaasil, maagaasil/biometaanil või vesinikkütusel;

86) „segakütuseline sõiduk” –ühe kütusemahutiga sõiduk, mis saab töötada erinevatel kahe või enama kütuse segudel;

87) „E85” –kütusesegu, mis sisaldab 85 % veevaba etanooli ja 15 % bensiini;

88) „segakütuseline etanoolisõiduk” –segakütuseline sõiduk, mis saab töötada bensiinil või bensiini ja etanooli segul, mis sisaldab kuni 85 % etanooli;

89) „H2NG” –vesinikust ja maagaasist koosnev kütusesegu;

90) „segakütuseline H2NG-sõiduk” –segakütuseline sõiduk, mis saab töötada erinevatel vesiniku ja maagaasi/biometaani segudel;

91) „segakütuseline biodiiselsõiduk” –segakütuseline sõiduk, mis saab töötada mineraaldiislikütusel või mineraaldiislikütuse ja biodiislikütuse segul;

92) „B5” –kütusesegu, mis koosneb kuni 5 % biodiislikütusest ja 95 % nafta baasil diislikütusest;

93) „biodiislikütus” –taimeõli või loomse rasva baasil diislikütus, mis koosneb säästval viisil toodetud pika ahelaga alküülestritest;

94) „elektrisõiduk” – sõiduk, mille jõuallikaks on a) süsteem, mis koosneb ühest või mitmest elektrienergiasalvestist, ühest või mitmest võimsuse jaotust reguleerivast seadmest ja ühest või mitmest elektriseadmest, mis muundavad salvestatud elektrienergia ratastele ülekantavaks, sõiduki käitamiseks vajalikuks mehaaniliseks energiaks; b) pedaalidega sõidukile paigaldatud täiendav elektrimootor;

95) „vesinikkütuseelemendiga sõiduk” –sõiduk, mida käitatakse vesinikkütuseelemendiga, mis muundab vesinikust saadava keemilise energia sõiduki käitamisel kasutatavaks elektrienergiaks;

96) „R-punkt” või „istme võrdluspunkt” –arvutuslik punkt, mis on sõidukitootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud.

Käesolevas määruses sisalduvad viited käesolevas määruses sätestatud nõuetele, menetlustele ja kordadele loetakse viideteks nõuetele, menetlustele ja kordadele, mis on sätestatud käesolevas määruses ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides.

Artikkel 4

Sõidukikategooriad

1. L-kategooriasse kuuluvad kahe-, kolme- ja neljarattalised sõidukid vastavalt käesolevas artiklis ja I lisas sätestatule, sealhulgas mootoriga jalgrattad, kahe- ja kolmerattalised mopeedid, kahe- ja kolmerattalised mootorrattad, külghaagisega mootorrattad, kerged ja rasked neljarattalised teeliiklussõidukid ning kerged ja rasked neljarattalised liikurid.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel kehtivad järgmised I lisas kirjeldatud sõidukite kategooriad ja alamkategooriad:

a) kategooria L1e (kerged kaherattalised mootorsõidukid), mis jaguneb järgmisteks alamkategooriateks: i) alamkategooria L1e-A (mootoriga jalgrattad); ii) alamkategooria L1e-B (kaherattalised mopeedid);

b) kategooria L2e (kolmerattalised mopeedid), mis jaguneb järgmisteks alamkategooriateks: i) alamkategooria L2e-P (reisijate veoks ette nähtud kolmerattalised mopeedid); ii) alamkategooria L2e-U (tarbesõidukina ette nähtud kolmerattalised mopeedid);

c) kategooria L3e (kaherattalised mootorrattad), mis jaguneb järgmisteks alamkategooriateks: i) mootorratta võimsuse järgi, ( 25 ) mille alusel jagunevad sõidukid omakorda: — alamkategooria L3e-A1 (väikese võimsusega mootorrattad); — alamkategooria L3e-A2 (keskmise võimsusega mootorrattad); — alamkategooria L3e-A3 (suure võimsusega mootorrattad); ii) eriotstarbe järgi: — alamkategooria L3e-A1E, L3e-A2E või L3e-A3E (Enduro-mootorrattad); — alamkategooria L3e-A1T, L3e-A2T või L3e-A3T (Trial-mootorrattad);

d) kategooria L4e (kaherattalised külghaagisega mootorrattad);

e) kategooria L5e (kolmerattalised mootorsõidukid), mis jaguneb järgmisteks alamkategooriateks: i) alamkategooria L5e-A (kolmerattalised sõidukid): peamiselt reisijate veoks ette nähtud sõidukid; ii) alamkategooria L5e-B (kolmerattalised kommertssõidukid): kolmerattalised tarbesõidukid, mis on ette nähtud üksnes kaupade veoks;

f) kategooria L6e (kerged neljarattalised sõidukid), mis jaguneb järgmisteks alamkategooriateks: i) alamkategooria L6e-A (kerged neljarattalised teeliiklussõidukid); ii) alamkategooria L6e-B (kerged neljarattalised liikurid), mis jaguneb omakorda: — alamkategooria L6e-BU (kerged neljarattalised kaubaveoliikurid): tarbesõidukid, mis on ette nähtud üksnes kaupade veoks; — alamkategooria L6e-BP (kerged neljarattalised liikurid reisijate veoks): sõidukid, mis on ette nähtud peamiselt reisijate veoks;

g) kategooria L7e (rasked neljarattalised sõidukid), mis jaguneb järgmisteks alamkategooriateks: i) alamkategooria L7e-A (rasked neljarattalised teeliiklussõidukid), mis jaguneb omakorda: — L7e-A1: alamkategooria A1 neljarattalised teeliiklussõidukid; — L7e-A2: alamkategooria A2 neljarattalised teeliiklussõidukid; ii) alamkategooria L7e-B (rasked neljarattalised maastikusõidukid), mis jaguneb omakorda: — L7e-B1: neljarattalised maastikusõidukid; — L7e-B2: kõrvutiasetsevate istmetega (side-by-side) bagid; iii) alamkategooria L7e-C (rasked neljarattalised liikurid), mis jaguneb omakorda: — alamkategooria L7e-CU (rasked neljarattalised kaubaveoliikurid): tarbesõidukid, mis on ette nähtud üksnes kaupade veoks; — alamkategooria L7e-CP (reisijate veoks mõeldud rasked neljarattalised liikurid): sõidukid, mis on ette nähtud peamiselt reisijate veoks.

3. Lõikes 2 loetletud L-kategooria sõidukid jagatakse jõuseadme järgi veel järgmiselt:

a) sõidukid, mis töötavad sisepõlemismootoriga: — survesüütemootor; — ottomootor;

b) sõidukid, mis töötavad välispõlemismootori, turbiinmootori või rootormootoriga, kusjuures ►C1 keskkonnamõju ja kasutusohutuse nõuete ◄ täitmise seisukohast käsitatakse sellise jõuseadmega varustatud sõidukeid ottomootori tüüpi sisepõlemismootoriga varustatud sõidukitega samaväärsena;

c) sõidukid, mis töötavad suruõhumootoriga ja mille heited ei sisalda rohkem saasteaineid ega/või inertseid gaase, kui leidub tavapäraselt välisõhus, kusjuures keskkonnakaitse ja kasutusohutuse nõuete täitmise seisukohast käsitatakse sellise jõuseadmega varustatud sõidukeid gaaskütusel töötavate sõidukitega samaväärsena;

d) sõidukid, mis töötavad elektrimootoriga;

e) hübriidsõidukid, milles kasutatakse mis tahes käesoleva lõike punktis a, b, c või d nimetatud jõuseadmekonfiguratsioonide kombinatsiooni või jõuseadmekonfiguratsioonide mitmikkombinatsioone, kaasa arvatud mitut sisepõlemis- ja/või elektrimootorit.

4. Lõikes 2 esitatud L-kategooria sõidukite klassifitseerimisel tuleb arvestada, et kui sõiduk ei sobi teatava kategooria alla, sest selle näitajad ei vasta vähemalt ühele selle kategooria kriteeriumile, tuleb sõiduk klassifitseerida järgmise kategooria alla, mille kriteeriume ta täidab. See kehtib järgmiste kategooriate ja alamkategooriate kohta:

a) kategooria L1e ja selle alamkategooriad L1e-A ja L1e-B ning kategooria L3e ja selle alamkategooriad L3e-A1, L3e-A2 ja L3e-A3;

b) kategooria L2e ja kategooria L5e ning selle alamkategooriad L5e-A ja L5e-B;

c) kategooria L6e ja selle alamkategooriad L6e-A ja L6e-B ning kategooria L7e ja selle alamkategooriad L7e-A, L7e-B ja L7e-C;

d) mis tahes muud kategooriate ja/või alamkategooriate loogilised seeriad tootja ettepanekul ja kinnitusasutuse heakskiidul.

5. Olenemata käesoleva artikli lõigetes 1–4 ja I lisas sätestatud (all)klassifikatsiooni kriteeriumidest kohaldatakse V lisas sätestatud täiendavaid alamkategooriaid, et ühtlustada ►C1 keskkonnamõju katse menetlused ◄ rahvusvahelisel tasandil, viidates ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjadele ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni üldistele tehnilistele eeskirjadele.

Artikkel 5

Töökorras sõiduki massi määramine

1. L-kategooria töökorras sõiduki massi kindlakstegemiseks mõõdetakse tavapäraseks kasutuseks valmis koormamata sõiduki mass ja massi hulka kuuluvad:

a) vedelikud;

b) standardsed lisaseadmed vastavalt tootja andmetele;

c) vähemalt 90 % täidetud kütusepaagis või -paakides olev kütus. Käesoleva punkti kohaldamisel lähtutakse järgmisest: i) kui sõiduk töötab vedelkütusel, käsitatakse seda kütusena; ii) kui sõiduk töötab vedelkütuse ja õli segul: — kui sõiduki käitamiseks kasutatav kütus ja määrdeõli on eelnevalt kokku segatud, käsitatakse seda valmissegu kütusena; — kui sõiduki käitamiseks kasutatava kütuse ja määrdeõli paagid on eraldatud, käsitatakse kütusena üksnes sõiduki käitamiseks kasutatavat kütust või iii) kui sõiduk töötab gaaskütusel, veeldatud gaaskütusel või suruõhul, võidakse lugeda gaaskütuse paagis või paakides oleva kütuse massiks 0 kg;

d) kere, kabiin ja uksed ning

e) klaasid, haakeseadis, tagavararatas või -rattad ning tööriistad.

2. L-kategooria töökorras sõiduki massi hulka ei kuulu:

a) juht (75 kg) ja sõitja (65 kg);

b) lastiplatvormi piirkonda paigaldatud masinad või seadmed;

c) hübriidsõiduki või elektrisõiduki puhul jõuaku(d);

d) ühe-, kahe- või mitmekütuseliste sõidukite puhul gaaskütusesüsteem ning gaaskütuse mahutid ning

e) suruõhumootori puhul suruõhumahutid.







II

PEATÜKK

ÜLDISED KOHUSTUSED

Artikkel 6

Liikmesriikide kohustused

1. Liikmesriigid asutavad või määravad tüübikinnituse küsimustes pädeva asutuse ning turujärelevalve küsimustes pädeva asutuse kooskõlas käesoleva määrusega. Liikmesriigid teavitavad selliste asutuste asutamisest ja määramisest komisjoni.

Kinnitusasutuse ja turujärelevalveasutuse asutamise või määramise teade sisaldab asutuse nime, aadressi, sealhulgas elektronposti aadressi, ning vastutusvaldkonda. Komisjon avaldab kinnitusasutuste nimekirja ja üksikasjad oma veebisaidil.

2. Liikmesriigid lubavad turule lasta, registreerida ja kasutusele võtta vaid selliseid sõidukeid, osiseid ja eraldi seadmestikke, mis vastavad käesoleva määruse nõuetele.

3. Liikmesriigid ei keela, piira ega takista sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike turulelaskmist, registreerimist või kasutuselevõtmist põhjustel, mis on seotud nende konstruktsiooni ja töötamise käesoleva määrusega hõlmatud aspektidega, kui need vastavad määruse nõuetele.

4. Liikmesriigid korraldavad ja viivad läbi turule sisenevate sõidukite, osiste või eraldi seadmestike turujärelevalvet ja kontrollimist kooskõlas määruse (EÜ) nr 765/2008 III peatükiga.

Artikkel 7

Kinnitusasutuste kohustused

1. Kinnitusasutus tagab, et tüübikinnitust taotlevad tootjad täidavad käesolevast määrusest tulenevaid kohustusi.

2. Kinnitusasutus annab tüübikinnituse vaid sellistele sõidukitele, süsteemidele, osistele või eraldi seadmestikele, mis vastavad käesoleva määruse nõuetele.

Artikkel 8

Turujärelevalve meetmed

1. Turujärelevalveasutused korraldavad tüübikinnituse saanud sõidukitele, süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele piisaval määral asjakohaseid dokumentide kontrollimisi, võttes arvesse riskihindamise, kaebuste ja muu teabe osas kehtestatud põhimõtteid.

Turujärelevalveasutused võivad nõuda ettevõtjatelt selliste dokumentide ja teabe kättesaadavaks tegemist, mida nad oma toiminguteks vajalikuks peavad.

Kui ettevõtjad esitavad vastavustunnistused, võtavad turujärelevalveasutused selliseid tunnistusi nõuetekohaselt arvesse.

2. Muude kui käesoleva artikli lõikega 1 hõlmatud osade ja lisaseadmete suhtes kohaldatakse tervikuna määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 19 lõiget 1.

Artikkel 9

Tootjate kohustused

1. Tootjad tagavad sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike turulelaskmisel või kasutuselevõtmisel, et need on toodetud ja saanud tüübikinnituse vastavalt käesolevas määruses ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides sätestatud nõuetele.

2. Mitmeastmelise tüübikinnituse korral vastutab iga tootja nende süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike tüübikinnituse ja toodangu vastavuse eest, mis lisatakse sõidukile tema poolt läbi viidavas komplekteerimisetapis. Tootja, kes muudab varasemates etappides juba tüübikinnituse saanud osiseid või süsteeme, vastutab muudetud osiste ja süsteemide tüübikinnituse ja toodangu vastavuse eest.

3. Tootja, kes muudab mittekomplektset sõidukit nii, et see kvalifitseerub mõne muu kategooria sõidukina, mis tähendab, et tüübikinnitusmenetluse varasemas astmes juba hinnatud nõuded on muutunud, vastutab ka nende nõuete täitmise eest, mida kohaldatakse sellele sõidukikategooriale, millesse muudetud sõiduk kvalifitseerub.

4. Käesoleva määrusega hõlmatud sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnituse taotlemisel määrab väljaspool liitu asuv tootja endale ühe liidus asuva esindaja, kes esindab teda kinnitusasutuse ees.

5. Väljaspool liitu asuv tootja nimetab endale ka turujärelevalve eesmärkidel ühe liidus asuva esindaja, kelleks võib olla lõikes 4 osutatud esindaja või mõni teine esindaja.

6. Tootja vastutab kinnitusasutuse ees tüübikinnitusmenetluse kõigi aspektide ja toodangu vastavuse tagamise eest olenemata sellest, kas tootja on otseselt kaasatud sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku valmistamise kõigisse etappidesse või mitte.

7. Vastavalt käesolevale määrusele ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidele ja rakendusaktidele tagavad tootjad, et nad on kehtestanud menetlused seeriatoodangu vastavuse säilimiseks kinnitatud tüübile. Vastavalt VI peatükile tuleb arvesse võtta sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku konstruktsiooni või omaduste muudatusi, samuti nende eeskirjade muudatusi, millele sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik tunnistuse kohaselt vastab.

8. Lisaks sõidukitele, osistele või eraldi seadmestikele kohustusliku märgistuse ja tüübikinnitusmärgi kinnitamisele artikli 39 kohaselt märgib tootja oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja liidus asuva kontaktaadressi kas turul kättesaadavaks tehtud sõidukitele, osistele või eraldi seadmestikele või, kui see ei ole võimalik, pakendile või osise või eraldi seadmestikuga kaasas olevasse dokumenti.

9. Tootja tagab, et sel ajal, kui sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik on tema vastutuse all, ei ohusta toote ladustamise ega transpordi tingimused selle vastavust käesolevas määruses sätestatud nõuetele.

Artikkel 10

Tootjate kohustused seoses toodetega, mis ei vasta nõuetele või kujutavad endast tõsist ohtu

1. Kui tootja arvab või tal on põhjust uskuda, et tema sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik, mis on turule lastud või kasutusele võetud, ei ole vastavuses käesoleva määrusega või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide või rakendusaktidega, võtab ta selle sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku vastavusse viimiseks kohe vajalikke parandusmeetmeid või kõrvaldab vajaduse korral toote turult või võtab selle kasutajalt tagasi.

Tootja teavitab kohe tüübikinnituse andnud kinnitusasutust, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja võetud parandusmeetmete kohta.

2. Kui sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade kujutab endast tõsist ohtu, teavitab tootja sellest viivitamata nende liikmesriikide kinnitus- ja turujärelevalveasutusi, kus sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade turul kättesaadavaks tehti või kasutusele võeti, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja võetud parandusmeetmete kohta.

3. Tootja säilitab artikli 29 lõikes 10 nimetatud infopaketti ja lisaks säilitab sõidukitootja artiklis 38 nimetatud vastavustunnistuste koopiaid kinnitusasutusele esitamiseks kümme aastat pärast sõiduki turulelaskmist ja viis aastat pärast süsteemi, osise või eraldi seadmestiku turulelaskmist.

4. Tootja esitab riiklikule asutusele selle põhjendatud nõudmisel kinnitusasutuse kaudu sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku vastavust tõendava ELi tüübikinnitustunnistuse või artikli 51 lõikes 1 osutatud loa koopia keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Tootja teeb kõnealuse riikliku asutusega koostööd mis tahes meetmete osas, mis võetakse vastavalt määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklile 20, et kõrvaldada oht, mida põhjustavad tema sellised sõidukid, süsteemid, osised või eraldi seadmestikud, mis on turule lastud, registreeritud või kasutusele võetud.

Artikkel 11

Tootja esindajate kohustused seoses turujärelevalvega

Tootja esindaja turujärelevalveasutuse ees täidab ülesandeid tootjalt saadud volituse piires. Volitus võimaldab esindajal teha vähemalt järgmist:

a) omada juurdepääsu artiklis 27 nimetatud teatmikule ja artiklis 38 nimetatud vastavustunnistustele, nii et neid on võimalik esitada kinnitusasutusele kümme aastat pärast sõiduki turulelaskmist ja viis aastat pärast süsteemi, osise või eraldi seadmestiku turulelaskmist;

b) esitada kinnitusasutusele selle põhjendatud nõudmisel sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tootmise vastavust tõendava täieliku teabe ja dokumentatsiooni;

c) teha kinnitus- või turujärelevalveasutuse taotlusel selle asutusega koostööd, et kõrvaldada tema volitusega hõlmatud sõidukite, süsteemide, osiste, eraldi seadmestike, osade või lisaseadmete põhjustatav tõsine oht.

Artikkel 12

Importijate kohustused

1. Importija laseb turule üksnes nõuetele vastavaid sõidukeid, süsteeme, osiseid või eraldi seadmestikke, mis on saanud kas ELi tüübikinnituse või vastavad riikliku tüübikinnituse nõuetele, või osasid või lisaseadmeid, mille kohta kehtivad täielikult määruse (EÜ) nr 765/2008 nõuded.

2. Enne tüübikinnituse saanud sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku turulelaskmist tagab importija artikli 29 lõikele 10 vastava infopaketi olemasolu ning et süsteem, osis või eraldi seadmestik kannab nõutud tüübikinnitusmärki ja vastab artikli 9 lõike 8 sätetele. Sõiduki puhul tagab importija, et sõidukiga on kaasas nõutud vastavustunnistus.

3. Kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade ei vasta käesoleva määruse ning eeskätt tüübikinnituse nõuetele, siis ei lase ta seda sõidukit, süsteemi, osist või eraldi seadmestikku turule, ei võimalda selle kasutuselevõtmist ega registreeri seda seni, kuni see on nõuetega vastavusse viidud. Veelgi enam, kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade kujutab endast tõsist ohtu, teatab ta sellest tootjale ja turujärelevalveasutusele. Tüübikinnituse saanud sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike puhul teatab ta sellest ka tüübikinnituse andnud kinnitusasutusele.

4. Importija märgib oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja kontaktaadressi kas sõidukile, süsteemile, osisele, eraldi seadmestikule, osale või lisaseadmele või, kui see ei ole võimalik, selle pakendile või süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadmega kaasas olevasse dokumenti.

5. Importija tagab, et sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestikuga on kaasas artiklis 55 nõutud juhised ja teave asjaomase liikmesriigi ametlikus keeles või ametlikes keeltes.

6. Importija tagab, et sel ajal, kui sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik on tema vastutuse all, ei ohusta toote ladustamise ega transpordi tingimused selle vastavust käesolevas määruses sätestatud nõuetele.

7. Juhul kui seda peetakse asjakohaseks seoses sõidukist, süsteemist, osisest, eraldi seadmestikust, osast või lisaseadmest tuleneva tõsise ohuga, uurivad importijad tarbijate tervise ja turvalisuse kaitse eesmärgil sõidukite, süsteemide, osiste, eraldi seadmestike, osade või lisaseadmete kohta esitatud kaebusi ja selliste toodete tagasivõtmisi ning vajaduse korral peavad nende kohta registrit ning teavitavad turustajaid sellistest järelevalvemeetmetest.

Artikkel 13

Importijate kohustused seoses toodetega, mis ei vasta nõuetele või kujutavad endast tõsist ohtu

1. Kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik, mille ta on turule lasknud, ei ole vastavuses käesoleva määrusega, võtab ta selle sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku vastavusse viimiseks kohe vajalikke parandusmeetmeid või kõrvaldab vajaduse korral toote turult või võtab selle kasutajalt tagasi.

2. Kui sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade kujutab endast tõsist ohtu, teavitab importija viivitamata tootjat ja nende liikmesriikide kinnitus- ja turujärelevalveasutusi, mille turul sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade kättesaadavaks tehti. Importija teavitab neid ka igast võetud meetmest ja esitab eelkõige üksikasjad tõsise ohu ja tootja võetud parandusmeetmete kohta.

3. Importija säilitab kümme aastat pärast sõiduki turulelaskmist ja viis aastat alates süsteemi, osise või eraldi seadmestiku turulelaskmisest vastavustunnistuse koopiat kinnitus- ja turujärelevalveasutustele esitamiseks ning tagab, et artikli 29 lõikes 10 nimetatud infopakett on nimetatud asutuste nõudmisel neile kättesaadav.

4. Importija esitab riiklikule asutusele selle põhjendatud nõudmisel sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku vastavust tõendava täieliku teabe ja dokumentatsiooni keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Importija teeb kõnealuse asutusega selle nõudmisel koostööd, et kõrvaldada tema poolt turule lastud sõidukite, süsteemide, osiste, eraldi seadmestike, osade või lisaseadmetega kaasnev oht.

Artikkel 14

Turustajate kohustused

1. Sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme turul kättesaadavaks tegemise korral peavad turustajad täitma käesoleva määruse nõudeid nõutava hoolikusega.

2. Enne sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku turul kättesaadavaks tegemist, registreerimist või kasutuselevõtmist kontrollivad turustajad, et sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik kannab nõutud kohustuslikku märgistust või tüübikinnitusmärki, et sellega on kaasas nõutud dokumendid, juhised ja ohutusteave selle liikmesriigi ametlikus keeles või ametlikes keeltes, mille turul sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik kättesaadavaks tehakse, ning et importija ja tootja on täitnud artikli 12 lõigetes 2 ja 4 ning artikli 39 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuded.

3. Turustajad tagavad, et sel ajal, kui sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik on nende vastutuse all, ei ohusta toote ladustamise ega transpordi tingimused selle vastavust käesolevas määruses sätestatud nõuetele.

Artikkel 15

Turustajate kohustused seoses toodetega, mis ei vasta nõuetele või kujutavad endast tõsist ohtu

1. Kui turustaja arvab või tal on põhjust uskuda, et sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik ei vasta käesoleva määruse nõuetele, siis ei tee ta seda sõidukit, süsteemi, osist või eraldi seadmestikku turul kättesaadavaks, ei registreeri ega võta kasutusele, kuni see on nõuetega vastavusse viidud.

2. Kui turustaja arvab või tal on põhjust uskuda, et sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik, mille ta on turul kättesaadavaks teinud, registreerinud või mille kasutuselevõtmise eest ta vastutab, ei ole vastavuses käesoleva määrusega, teavitab ta tootjat või tootja esindajat, et tagada sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku vastavusse viimiseks vajalike parandusmeetmete võtmine või vajaduse korral selle kasutajalt tagasivõtmine vastavalt artikli 10 lõikele 1 või artikli 13 lõikele 1.

3. Kui sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade kujutab endast tõsist ohtu, teavitab turustaja sellest viivitamata tootjat, importijat ning nende liikmesriikide kinnitus- ja turujärelevalveasutusi, mille turul sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade kättesaadavaks tehti. Turustaja teavitab neid ka igast võetud meetmest ning esitab eelkõige üksikasjad tõsise ohu ja iga tootja võetud parandusmeetmete kohta.

4. Turustaja tagab riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel, et tootja esitab riiklikule asutusele artikli 10 lõikes 4 sätestatud teabe või et importija esitab riiklikule asutusele artikli 13 lõikes 3 sätestatud teabe. Turustaja teeb kõnealuse asutusega selle nõudmisel koostööd mis tahes meetmete osas, mis võetakse vastavalt määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklile 20, et kõrvaldada oht, mida põhjustab tema poolt turul kättesaadavaks tehtud sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade.

Artikkel 16

Juhtumid, mil importijate ja turustajate suhtes kohaldatakse tootjate kohustusi

Käesolevas määruses käsitatakse tootjana importijat või turustajat, kes kasutab sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku turul kättesaadavaks tegemise, registreerimise või kasutuselevõtmise korral oma nime või kaubamärki või kes muudab sõidukit, süsteemi, osist või eraldi seadmestikku viisil, mis võib mõjutada toote nõuetele vastavust, ning sellise importija või turustaja suhtes kohaldatakse artiklitest 9–11 tulenevaid tootja kohustusi.

Artikkel 17

Ettevõtjate tuvastamine

Ettevõtjad esitavad kinnitus- ja turujärelevalveasutustele nõudmise korral sõiduki puhul kümne aasta ning süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadme puhul viie aasta kohta teabe, mille alusel on võimalik tuvastada järgmist:

a) iga ettevõtja, kes on neid sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadmega varustanud;

b) iga ettevõtja, keda nemad on sõiduki, süsteemi, osise, eraldi seadmestiku, osa või lisaseadmega varustanud.







III

PEATÜKK

SISULISED NÕUDED

Artikkel 18

Üldised sisulised nõuded

1. L-kategooria sõidukid ning nende sõidukite jaoks ette nähtud süsteemid, osised ja eraldi seadmestikud peavad vastama asjaomaste (alam)kategooriate suhtes kohaldatavatele II–VIII lisas loetletud nõuetele.

2. L-kategooria sõidukite või nende süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike suhtes, mille elektromagnetilist ühilduvust käsitletakse käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis sõiduki konstruktsiooni kohta ja käesoleva artikli lõikes 3 osutatud rakendusaktis, ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/108/EÜ (mis käsitleb elektromagnetilise ühilduvuse alaste liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist) ( 26 ) nõudeid.

3. Selleks et täiendada käesolevas määruses sätestatud L-kategooria sõidukite tüübikinnitusnõudeid, võtab komisjon kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusaktid, mis puudutavad üksikasjalikke tehnilisi nõudeid ja katsemenetlusi, nagu on kokku võetud II lisa A, B ja C osas, ning tagab seejuures ohutuse ja keskkonnakaitse kõrge taseme, nagu on sätestatud käesoleva määruse asjaomastes sätetes. Esimesed sellised delegeeritud õigusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

Artikkel 19

Katkestusseadmete kasutamise keeld

Keelatud on kasutada katkestusseadmeid, mis vähendavad pardadiagnostika, elektromagnetilise ühilduvuse ja ohutussüsteemide ning mürataseme või saasteainete heitkoguste vähendamise süsteemide tõhusust. Konstruktsioonielementi ei käsitata katkestusseadmena, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:

a) seade on vajalik mootori kaitsmiseks kahjustuse või õnnetusjuhtumi eest ning sõiduki kasutusohutuse tagamiseks,

b) seade töötab ainult kuni mootori käivitamiseni,

c) töötingimused sisalduvad suures osas katsemenetlustes, mille käigus kontrollitakse sõiduki vastavust käesolevale määrusele ning selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidele ja rakendusaktidele.

Artikkel 20

Sõiduki jõuseadme muudatusi käsitlevad meetmed tootjate jaoks

1. Sõidukitootjad varustavad L-kategooria sõidukid (v.a alamkategooriad L3e-A3 ja L4e-A3) spetsiaalsete omadustega, et takistada sõiduki jõuseadme ümberehitamist, kehtestades vastavad tehnilised nõuded ja eeskirjad, mille eesmärk on

a) takistada muudatusi, mis võiks mõjutada ohutust, eeskätt sõiduki jõudluse parandamist jõuseadme ümberehitamise teel, et suurendada maksimaalset pöördemomenti ja/või maksimaalset võimsust ja/või maksimaalset valmistajakiirust, mis on nõuetekohaselt kindlaks määratud tüübikinnitusmenetluse käigus ja mida sõidukitootja on järginud, ja/või

b) hoida ära võimalikku keskkonnakahju.

2. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusaktid, mis puudutavad lõikes 1 nimetatud meetmeid käsitlevaid erinõudeid, ja selleks, et lihtsustada lõike 4 nõuete täitmist. Esimesed sellised delegeeritud õigusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

3. Pärast jõuseadme ümberehitamist peab sõiduk vastama esialgse kategooria ja alamkategooria tehnilistele nõuetele või vajaduse korral uue kategooria ja alamkategooria tehnilistele nõuetele, mis kehtisid algse sõiduki turulelaskmise, registreerimise või kasutuselevõtmise ajal, kaasa arvatud nende nõuete viimastele muudatustele.

Kui sõidukitootja konstrueerib sõidukitüübi jõuseadme selliselt, et seda on võimalik muuta nii, et sõiduk ei vasta enam kinnitatud tüübile, vaid täiendavale variandile või versioonile, lisab sõidukitootja taotluses asjakohase teabe iga nii loodud variandi või versiooni kohta ning iga variant või versioon peab saama selgesõnalise tüübikinnituse. Kui muudetud sõiduk kuulub uude kategooriasse või alamkategooriasse, tehakse taotlus uueks tüübikinnituseks.

4. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, püüab tootja sõiduki kasutusohutust või keskkonnamõju kahjulikult mõjutavate muudatuste või kohanduste vältimiseks muuta sellised muudatused või kohandused parimate inseneritavade abil tehniliselt võimatuks, välja arvatud juhul, kui sellised muudatused või kohandused on sõnaselgelt deklareeritud ja sisalduvad teatmikus ning on seega hõlmatud tüübikinnitusega.

Artikkel 21

Pardadiagnostikasüsteemile esitatavad üldnõuded

1. L-kategooria sõidukid varustatakse OBD-süsteemiga, mis vastab lõike 5 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides sätestatud töönõuetele ja katsemenetlustele, ning seda tehakse vastavalt käesoleva määruse IV lisas sätestatud kohaldamiskuupäevadele.

2. Alates IV lisa punktis 1.8.1 sätestatud kuupäevadest varustatakse (alam)kategooriate L3e, L4e, L5e-A, L6e-A ja L7e-A sõidukid I põlvkonna OBD-süsteemiga, mis jälgib heitkoguste kontrolli süsteemi vooluahelate ja elektroonika tõrkeid ning annab teavet neist tõrgetest, mis toovad kaasa VI lisa B1 osas sätestatud heitkoguste piirmäärade ületamise.

3. Alates IV lisa punktis 1.8.2 sätestatud kuupäevadest varustatakse (alam)kategooriate L3e–L7e sõidukid I põlvkonna OBD-süsteemiga, mis jälgib heitkoguste kontrolli süsteemi vooluahelate ja elektroonika tõrkeid ning mis rakendub, kui VI lisa B2 osas sätestatud heitkoguste piirmäärasid ületatakse. Nimetatud (alam)kategooriate sõidukite I põlvkonna OBD-süsteemid annavad ka teavet mis tahes töörežiimi rakendumisest, mis vähendab olulisel määral mootori pöördemomenti.

4. Alates IV lisa punktis 1.8.3 sätestatud kuupäevadest ning sõltuvalt artikli 23 lõikest 5 varustatakse (alam)kategooriate L3e, L5e-A, L6e-A ja L7e-A sõidukid lisaks II põlvkonna OBD-süsteemiga, mis jälgib selliseid heitkoguste kontrolli süsteemi tõrkeid ja seisundi halvenemist ning annab nende kohta teavet, mis toovad kaasa VI lisa B2 osas sätestatud OBD heitkoguste piirmäärade ületamise.

5. Selleks et ühtlustada OBD-süsteemi teated kasutusohutuse või heitkoguste kontrolli süsteemi vigade kohta ning võimaldada sõiduki tulemuslikku ja tõhusat remonti, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte, mis puudutavad pardadiagnostika üksikasjalikke tehnilisi nõudeid, kaasa arvatud OBD-süsteemide töönõudeid ja katsemenetlusi lõigetes 1–4 loetletud punktide jaoks, millele ►C1 on osutatud II lisa C1 osa punktis 11 ◄ ning V lisa VIII katsetüübis.

Artikkel 22

Sõidukite kasutusohutusele esitatavad nõuded

1. Tootjad tagavad, et sõidukid projekteeritakse, ehitatakse ja komplekteeritakse nii, et sõitjate ja teiste liiklejate vigastusoht oleks minimaalne.

2. Tootja tagab, et sõiduki kasutusohutus säilib sõiduki kogu tavapärase kasutusaja vältel, kui sõidukit kasutatakse tavapärastes kasutustingimustes ja hooldatakse vastavalt tootja soovitustele. Tootja esitab teatmikus avalduse, milles ta kinnitab, et kasutusohutuse seisukohast kriitiliste süsteemide, osade ja lisaseadmete vastupidavus on tagatud asjakohase katsetamise ning heade inseneritavade kasutamise abil.

3. Tootjad tagavad, et sõidukid, süsteemid, osised ja eraldi seadmestikud on kooskõlas II ja VIII lisas sätestatud asjakohaste nõuetega ning lõike 5 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis sätestatud katsemenetluste ja tehniliste nõuetega.

4. Sõidukite osiste suhtes, mille elektrilist ohtu käsitletakse käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides või rakendusaktides, ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/95/EÜ (teatavates pingevahemikes kasutatavaid elektriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) ( 27 ) nõudeid.

5. Kasutusohutuse kõrge taseme tagamiseks võtab komisjon kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusaktid II lisa B osas loetletud sõidukite kasutusohutuse erinõuete kohta ning lähtub, kus see on kohaldatav, VIII lisas sätestatud rangematest kasutusohutust käsitlevatest nõuetest. Esimesed sellised delegeeritud õigusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

6. 31. detsembriks 2020 võtab komisjon teise sammuna kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusaktid, et ühtlustada nõuded tavapärasele kasutusajale ja katsed, et tagada ►C1 II lisa B osa punktis 18 ◄ loetletud sõiduki struktuuri terviklikkus.

7. Komisjonil on õigus võtta vastu rakendusakte, et kehtestada tootja avalduse näidis. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

Artikkel 23

Keskkonnamõju käsitlevad nõuded

1. Tootjad tagavad, et sõidukid projekteeritakse, ehitatakse ja komplekteeritakse nii, et keskkonnamõju oleks minimaalne. Tootjad tagavad, et tüübikinnituse saanud sõidukid vastavad II, V ja VI lisas sätestatud keskkonnamõju käsitlevatele nõuetele VII lisas sätestatud vastupidavusläbisõidu jooksul.

2. Tootjad tagavad, et sõidukid, süsteemid, osised ja eraldi seadmestikud vastavad käesoleva määruse IV lisas sätestatud kohaldamiskuupäevade jooksul V lisas sätestatud katsemenetluste eeskirjadele ja katsenõuetele, mis on sätestatud lõike 12 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis.

3. Tootjad tagavad, et vastupidavusalased tüübikinnitusnõuded on täidetud. Tootja valib ühe järgmistest vastupidavuskatsetest, et tõendada kinnitusasutusele, et tüübikinnituse saanud sõiduki keskkonnamõju ei muutu:

a) tegeliku vastupidavuse katsetamine kogu läbisõidu jooksul: katsesõidukid läbivad füüsiliselt kogu VII lisa A osas märgitud vahemaa ning neid katsetatakse vastavalt V katsetüübis esitatud menetlusele, mis on sätestatud käesoleva artikli lõike 12 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis. Heitkoguste katse tulemused kogu VII lisa A osas märgitud vahemaa (kaasa arvatud) jooksul peavad olema madalamad kui VI lisa A osas esitatud ►C1 keskkonnamõju katse piirväärtused; ◄

b) tegeliku vastupidavuse katsetamine osalise läbisõidu jooksul: katsesõidukid läbivad füüsiliselt vähemalt 50 % kogu VII lisa A osas märgitud vahemaast ning neid katsetatakse vastavalt V katsetüübis esitatud menetlusele, mis on sätestatud käesoleva artikli lõike 12 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis. Nagu nimetatud õigusaktis täpsustatud, ekstrapoleeritakse katsetulemused kogu VII lisa A osas märgitud vahemaale. Nii katsetulemused kui ka ekstrapoleeritud tulemused peavad olema madalamad kui VI lisa A osas esitatud ►C1 keskkonnamõju katse piirväärtused; ◄

▼C1

c) vastupidavuse matemaatiline arvutamine: heidete iga koostisosa puhul peab VII lisa B osas sätestatud halvendusteguri korrutis katsetulemusega, mis saadi keskkonnamõju katse tegemisel sõidukiga, mis on läbinud pärast esmakordset käivitamist üle 100 km, olema madalam kui VI lisa A osas esitatud keskkonnamõju katse piirväärtus.

▼B

4. Komisjon teeb 1. jaanuariks 2016 põhjaliku keskkonnamõju uuringu. Uuringus hinnatakse õhukvaliteeti ja L-kategooria sõidukite saasteainete heitkoguste osakaalu, hõlmates V lisas loetletud I, IV, V, VII ja VIII katsetüübile kohaldatavad nõuded.

Uuringus kõrvutatakse ja hinnatakse hiljutisi teadusandmeid ja uurimistulemusi, mudeleid ja kulutõhususanalüüse eesmärgiga kehtestada lõplikud poliitikameetmed, kinnitades ja kehtestades lõplikult Euro 5 rakendamise, mis on sätestatud IV lisas, ning Euro 5 ►C1 keskkonnamõju nõuded ◄ , mis on sätestatud V lisas ning VI lisa A2, B2 ja C2 osas, samuti VII lisa nõuded seoses Euro 5 vastupidavusläbisõitude ja halvendusteguritega.

5. Sõltuvalt lõikes 4 osutatud uuringu tulemustest esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule 31. detsembriks 2016 aruande, mis käsitleb järgmist:

a) Euro 5 taseme rakenduskuupäevad, millele on osutatud IV lisas;

b) Euro 5 heitkoguste piirväärtused, millele on osutatud VI lisa A2 osas, ning OBD piirmäärad, millele on osutatud VI lisa B2 osas;

c) kõigi (alam)kategooriate L3e, L5e, L6e-A ja L7e-A uute sõidukitüüpide varustamine Euro 5 tasemel lisaks I põlvkonna OBD-süsteemile ka II põlvkonna OBD-süsteemiga;

d) Euro 5 taseme vastupidavusläbisõidud, millele on osutatud VII lisa A osas, ning Euro 5 taseme halvendustegurid, millele on osutatud VII lisa B osas.

Nimetatud aruande alusel esitab komisjon asjakohased seadusandlikud ettepanekud.

6. Keskkonnamõju uuringu tulemustest lähtudes võtab komisjon kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakti, milles määratletakse, milliste suhtes (alam)kategooriatest L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B ja L7e-C kohaldatakse Euro 5 tasemel SHED-katset või kütusepaagi ja -voolikute läbilaskvuskatset, mille katsenormid on esitatud VI lisa C2 osas.

7. Tootjad tagavad, et L-kategooria sõidukid vastavad kohaldatavatele tüübikinnituse ja laienduste saamiseks vajalikele keskkonnamõju käsitlevatele katsenõuetele, mis on esitatud V lisa A osas.

8. I katsetüübi korral on asjakohane heitkoguste piirväärtus alamkategooriate L3e-AxE (Enduro, x = 1, 2 või 3) ja L3e-AxT (Trial, x = 1, 2 või 3) mootorrataste puhul VI lisa A osa veergude L2 (THC) ja L3 (NOx) summa. Heitkoguste katse tulemused (NOx + THC) peavad olema sellest piirväärtusest (L2 + L3) väiksemad või sellega võrdsed.

9. L4e-kategooria sõidukid peavad vastama V lisas L3e-kategooria sõidukite suhtes kehtestatud ►C1 keskkonnamõju nõuetele ◄ , kusjuures V lisas nimetatud I, IV, VII ja VIII katsetüübi puhul katsetatakse vastavalt vajadusele kas täielikult komplekteeritud põhisõidukit koos külghaagisega või ainult põhisõidukit ilma külghaagiseta.

10. Tootjad tagavad, et kõik liidus turule lastavad või kasutusele võetavad varu-saastetõrjeseadmed on saanud tüübikinnituse kooskõlas käesoleva määrusega.

11. Lõigetes 1–10 osutatud nõudeid kohaldatakse sõidukite, süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike suhtes kooskõlas II lisaga.

12. Selleks et tagada keskkonnakaitse kõrge tase, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte, mis puudutavad ►C1 keskkonnamõju nõudeid ◄ käsitlevaid üksikasjalikke tehnilisi eeskirju käesoleva artikli lõigetes 1, 2, 3, 6 ja 7 osutatud punktide jaoks, kaasa arvatud katsemenetlusi.

Artikkel 24

Kasvuhoonegaaside heitkoguseid, kütusekulu, elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitavat vahemaad käsitlevad ►C1 keskkonnamõju lisanõuded ◄

1. Tootja määrab CO2 (süsinikdioksiidi) heitkogused kindlaks laboris läbiviidava heitkoguste katsetsükliga ja teatab katsete tulemused kinnitusasutusele. Kütusekulu ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitav vahemaa arvutatakse välja tüübikinnituse raames tehtud heitkoguste laborikatsete tulemuste põhjal või seda mõõdetakse tehnilise teenistuse juuresolekul ning tulemused edastatakse kinnitusasutusele.

2. CO2 mõõtmistulemused, arvutatud või mõõdetud kütusekulu, elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitav vahemaa näidatakse ära teatmikus sisalduvates dokumentides, nagu on nimetatud artikli 27 lõikes 4 osutatud rakendusaktis, ning vastav teave näidatakse ära ka vastavustunnistusel.

Lisaks vastavustunnistusel esitatud märkele tagab tootja, et ostjat teavitatakse uue sõiduki ostmisel CO2 heitkogustest, kütusekulust, elektrienergia kulust ning ühe laadimisega läbitavast vahemaast tootjale sobival viisil.

3. Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte, mis puudutavad VII katsetüübi katsemenetluse nõudeid seoses CO2 heitkoguste mõõtmise ja kütusekulu, elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa arvutamise ja mõõtmise meetoditega.







IV

PEATÜKK

ELI TÜÜBIKINNITUSMENETLUSED

Artikkel 25

ELi tüübikinnituse andmise menetlused

1. Kogu sõiduki tüübikinnituse taotlemisel võib tootja valida ühe järgmistest menetlustest:

a) järkjärguline tüübikinnitus;

b) üheastmeline tüübikinnitus;

c) sega-tüübikinnitus.

Lisaks võib lõikes 5 nimetatud kategooriate sõidukite tootja valida mitmeastmelise tüübikinnituse.

Süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnituse korral kohaldatakse üksnes üheastmelist tüübikinnitust.

2. Järkjärguline tüübikinnitus on sõiduki tüübikinnituse menetlus, mille käigus kogutakse järk-järgult kokku sõidukiga seonduvate süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike ELi tüübikinnitustunnistused ning mille viimases etapis antakse tüübikinnitus kogu sõidukile.

3. Üheastmeline tüübikinnitus on menetlus, mille käigus antakse üheainsa toiminguga tüübikinnitus sõidukile tervikuna.

4. Sega-tüübikinnitus on järkjärguline tüübikinnitusmenetlus, mille käigus kogu sõidukile kinnituse andmise viimases etapis antakse tüübikinnitus ühele või mitmele süsteemile, ilma et kõnealustele süsteemidele oleks vaja väljastada ELi tüübikinnitustunnistusi.

5. Mitmeastmeline tüübikinnitus on menetlus, mille käigus üks või mitu kinnitusasutust tõendavad, et mittekomplektne või komplekteeritud sõidukitüüp vastab, olenevalt komplekteerituse astmest, käesoleva määruse asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele.

Mitmeastmeline tüübikinnitus antakse mittekomplektsele või komplekteeritud sõidukitüübile, mis vastab artikliga 27 ette nähtud teatmikus esitatud andmetele ja II lisas loetletud asjakohastes õigusaktides kehtestatud tehnilistele nõuetele, võttes arvesse sõiduki komplekteerituse astet.

6. Sõiduki viimase valmistusastme tüübikinnitus antakse alles pärast seda, kui kinnitusasutus on kontrollinud, et viimases etapis tüübikinnituse saanud sõiduk vastab sel ajal kõigile kehtivatele tehnilistele nõuetele. See hõlmab kõiki mittekomplektsele sõidukile mitmeastmelise menetluse käigus antud tüübikinnitusega hõlmatud nõudeid puudutavate dokumentide kontrolli, isegi kui tüübikinnitus anti erinevale sõiduki (alam)kategooriale.

Lõike 1 teises lõigus nimetatud mitmeastmelist tüübikinnitust kohaldatakse ainult (alam)kategooriate L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU ja L7e-CU sõidukite suhtes.

7. Tüübikinnitusmenetluse valik ei mõjuta kohaldatavaid sisulisi nõudeid, millele kinnituse saanud sõidukitüüp peab vastama kogu sõiduki tüübikinnituse väljastamise ajal.

8. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte tüübikinnitusmenetluste üksikasjalike eeskirjade kohta. Esimesed sellised delegeeritud õigusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

Artikkel 26

Tüübikinnituse taotlemine

1. Tootja esitab tüübikinnituse taotluse kinnitusasutusele.

2. Ühe konkreetse sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku kohta võib esitada ainult ühe taotluse ja selle võib esitada ainult ühes liikmesriigis.

3. Iga kinnitatava tüübi kohta esitatakse eraldi taotlus.

Artikkel 27

Teatmik

1. Taotleja esitab kinnitusasutusele teatmiku.

2. Teatmikus peab sisalduma:

a) teatis;

b) kõik andmed, joonised, fotod ja muu teave;

c) sõidukite puhul märge artikli 25 lõikega 1 kooskõlas valitud menetlus(t)e kohta;

d) mis tahes täiendav teave, mida kinnitusasutus taotlusmenetluse raames nõuab.

3. Teatmiku võib esitada paberkandjal või elektroonilisel kujul, kui tehniline teenistus ja kinnitusasutus seda aktsepteerivad.

4. Komisjon kehtestab rakendusaktidega teatise ja teatmiku näidised. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Esimesed sellised rakendusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

Artikkel 28

Erinõuded tüübikinnitustaotluses esitatavale teabele sõltuvalt menetluse liigist

1. Järkjärgulise tüübikinnitusmenetluse taotlusele peab olema lisatud artikli 27 kohane teatmik ja kõik tüübikinnitustunnistused, mis on nõutavad iga II lisas loetletud kohaldatava õigusakti alusel.

Süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübikinnituse puhul on kinnitusasutusel II lisas loetletud kohaldatavate aktide kohaselt juurdepääs asjaomasele teatmikule kuni ajani, mil tüübikinnitus väljastatakse või selle väljastamisest keeldutakse.

2. Üheastmelise tüübikinnituse taotlusele tuleb vastavalt käesoleva määruse alusel vastu võetud rakendusaktidele lisada artikliga 27 ette nähtud teatmik seoses kõnealuste kohaldatavate õigusaktidega.

3. Sega-tüübikinnituse menetluse puhul peab teatmikuga kaasas olema üks või mitu tüübikinnitustunnistust, mis on nõutavad iga kohaldatava II lisas loetletud õigusakti kohaselt, ja juhul, kui ühtegi tüübikinnitustunnistust ei ole esitatud, peab see sisaldama käesoleva määruse alusel vastu võetud rakendusaktiga nõutavat asjakohast teavet seoses kõnealuste õigusaktidega.

4. Ilma, et see piiraks lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist, esitatakse mitmeastmelise tüübikinnituse puhul järgmine teave:

a) esimesel etapil – need teatmiku osad ja ELi tüübikinnitustunnistused, mis on baassõiduki asjaomasel komplekteerituse tasemel olulised;

b) teisel ja edasistel etappidel – asjaomasel ehitusetapil olulised teatmiku ja ELi tüübikinnitustunnistuse osad koos sõidukile eelmisel ehitusetapil väljastatud ELi tüübikinnitustunnistuse koopiaga ning üksikasjalik teave sõidukile tootja tehtud muudatuste või lisanduste kohta.

Käesoleva lõike esimese lõigu punktides a ja b osutatud teabe võib esitada vastavalt lõikele 3.

5. Kinnitusasutus võib põhjendatud taotlusega paluda tootjal esitada täiendavat teavet, mis on vajalik otsustamaks, millised katsed on nõutavad või kuidas nimetatud katsete tegemist hõlbustada.







V

PEATÜKK

ELI TÜÜBIKINNITUSMENETLUSE LÄBIVIIMINE

Artikkel 29

Üldsätted

1. Kinnitusasutused annavad ELi tüübikinnituse üksnes pärast seda, kui nad on kindlaks teinud, et artiklis 33 osutatud toodangu vastavuse kontrollimise korda on rakendatud ja et sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüüp vastab kehtivatele nõuetele.

2. ELi tüübikinnitus antakse vastavalt käesolevale peatükile.

3. Kui kinnitusasutus leiab, et sõiduki, süsteemi, osise või seadmestiku tüüp, mis vastab nõutud sätetele, kujutab endast sellest hoolimata tõsist ohtu või võib tõsiselt kahjustada keskkonda või rahvatervist, võib see asutus ELi tüübikinnituse andmisest keelduda. Sellisel juhul saadab ta teiste liikmesriikide kinnitusasutustele ja komisjonile kohe üksikasjaliku toimiku, milles põhjendab oma otsust ja esitab oma järeldusi kinnitavad tõendid.

4. ELi tüübikinnitustunnistused nummerdatakse ühtlustatud süsteemi järgi, mille kehtestab komisjon rakendusaktidega. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Esimesed sellised rakendusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

5. Kinnitusasutus saadab ühe kuu jooksul tüübikinnitustunnistuse väljastamisest teiste liikmesriikide kinnitusasutustele ühise turvalise elektroonilise vahetussüsteemi kaudu iga sõidukitüübi kohta, millele asutus on kinnituse andnud, koopia sõiduki ELi tüübikinnitustunnistusest koos selle juurde kuuluvate lisadega. Koopia võib edastada ka turvalisel elektroonilisel kujul.

6. Kinnitusasutus teavitab viivitamata teiste liikmesriikide kinnitusasutusi igast sõiduki tüübikinnituse andmisest keeldumisest või tüübikinnituse tühistamisest ning esitab sellise otsuse põhjendused.

7. Kinnitusasutus saadab iga kolme kuu järel teiste liikmesriikide kinnitusasutustele loetelu süsteemide, osiste või eraldi seadmestike ELi tüübikinnitustest, mis ta on eelneva perioodi jooksul väljastanud, muutnud, tühistanud või mille väljastamisest ta on keeldunud.

8. Teise liikmesriigi kinnitusasutuse nõudel saadab ELi tüübikinnituse andnud kinnitusasutus nõude esitanud asutusele ühise turvalise elektroonilise vahetussüsteemi kaudu ühe kuu jooksul nõutud ELi tüübikinnitustunnistuse koos lisadega. Koopia võib edastada ka turvalisel elektroonilisel kujul.

9. Kui komisjon seda nõuab, esitab kinnitusasutus lõigetes 5–8 kirjeldatud teabe ka komisjonile.

10. Kinnitusasutus koostab infopaketi, mis sisaldab teatmikku koos katsearuannete ja kõigi muude dokumentidega, mille tehniline teenistus või kinnitusasutus on lisanud teatmikule oma ülesannete täitmise käigus. Infopaketil peab olema sisukord, milles on loetletud selle sisu sobilikult nummerdatuna või muul viisil tähistatuna, et iga dokumendi kõik leheküljed ja vorm oleksid selgelt eristatavad, et kajastada ELi tüübikinnituse menetlemise järjestikusi etappe, eelkõige läbivaatamise ja ajakohastamise kuupäevi. Kinnitusasutus hoiab infopaketis sisalduva teabe kättesaadavana kümme aastat pärast asjaomase tüübikinnituse kehtivuse lõppu.

Artikkel 30

ELi tüübikinnitustunnistust käsitlevad erisätted

1. ELi tüübikinnitustunnistus sisaldab järgmisi lisasid:

a) artikli 29 lõikes 10 osutatud infopakett;

b) katsetulemused;

c) vastavustunnistuste allkirjastamiseks volitatud isiku(te) nimi/nimed ja allkirja(de) näidis(ed) ning märge tema/nende ametikoha/ametikohtade kohta;

d) kogu sõiduki ELi tüübikinnituse korral vastavustunnistuse täidetud näidis.

2. ELi tüübikinnitustunnistus antakse välja komisjoni poolt rakendusaktidega kehtestatud näidise alusel. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Esimesed sellised rakendusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

3. Iga sõidukitüübi puhul teeb kinnitusasutus järgmised toimingud:

a) täidab kõik asjakohased ELi tüübikinnitustunnistuse osad, sealhulgas juurdelisatud katsetulemuste lehe;

b) koostab infopaketi sisukorra;

c) väljastab viivitamata taotlejale täidetud tunnistuse koos selle lisadega.

Komisjon kehtestab rakendusaktidega punktis a osutatud katsetulemuste lehe näidise. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Esimesed sellised rakendusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

4. Kui ELi tüübikinnitusele on vastavalt artiklile 40 kehtestatud kehtivuspiirangud või selle suhtes ei kohaldata käesoleva määruse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide teatavaid sätteid, esitatakse nimetatud piirangud või erandid ELi tüübikinnitustunnistuses.

5. Kui tootja valib sega-tüübikinnituse menetluse, märgib kinnitusasutus infopaketti viited artikli 32 lõikes 1 osutatud rakendusaktidega kehtestatud katsearuannetele, mille kohta ELi tüübikinnitustunnistus puudub.

6. Kui tootja valib üheastmelise tüübikinnitusmenetluse, määrab kinnitusasutus kindlaks kohaldatavate nõuete või õigusaktide loetelu ja lisab nimetatud loetelu ELi tüübikinnitustunnistusele. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu sellise loetelu näidise. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Esimesed sellised rakendusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

Artikkel 31

Süsteeme, osiseid või eraldi seadmestikke käsitlevad erisätted

1. ELi tüübikinnitus antakse süsteemile, mis vastab teatmikus esitatud üksikasjadele ja II lisas loetletud asjakohastes õigusaktides sätestatud tehnilistele nõuetele.

2. ELi tüübikinnitus antakse osisele või eraldi seadmestikule, mis vastab teatmikus esitatud üksikasjadele ja II lisas loetletud asjakohastes õigusaktides sätestatud tehnilistele nõuetele.

3. Kui osisele või eraldi seadmestikule, mis on või ei ole ette nähtud remondiks, teeninduseks või hoolduseks, laieneb sõidukiga seotud süsteemi tüübikinnitus, ei nõuta täiendavat osise või eraldi seadmestiku tüübikinnitust, kui II lisas loetletud asjakohastes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti.

4. Kui osis või eraldi seadmestik täidab oma ülesannet või selle spetsiifiline omadus avaldub ainult koos sõiduki teiste osadega ja sel põhjusel on vastavust nõuetele võimalik tõendada ainult siis, kui osis või eraldi seadmestik toimib koos nende teiste sõidukiosadega, piiratakse osa või eraldi seadmestiku ELi tüübikinnituse ulatust sellele vastavalt.

Sel juhul märgitakse ELi tüübikinnitustunnistuses kõik osise või eraldi seadmestiku kasutuspiirangud ja selle paigaldamise eritingimused.

Kui sellise osise või eraldi seadmestiku paigaldab sõidukitootja, tõendatakse vastavust kohaldatavatele kasutuspiirangutele või paigaldamistingimustele sõidukile tüübikinnituse andmisel.

Artikkel 32

ELi tüübikinnituseks nõutavad katsed

1. Vastavust käesolevas määruses ja II lisas loetletud õigusaktides sätestatud tehnilistele eeskirjadele tõendatakse asjakohaste katsete abil, mille viivad läbi selleks määratud tehnilised teenistused.

Esimeses lõigus osutatud katsemenetlused ning nende läbiviimiseks vajalikud seadmed ja vahendid määratakse kindlaks II lisas loetletud asjakohastes õigusaktides.

Katsearuande vorm peab vastama üldnõuetele, mille kehtestab komisjon rakendusaktidega. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 73 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Esimesed sellised rakendusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.

2. Tootja teeb kinnitusasutusele kättesaadavaks II lisas loetletud asjaomastes õigusaktides nõutud katsete läbiviimiseks vajaliku arvu sõidukeid, osiseid või eraldi seadmestikke.

3. Nõutud katsete läbiviimiseks kasutatakse sõidukeid, osiseid ja eraldi seadmestikke, mis on kinnitatava tüübi suhtes representatiivsed.

Kokkuleppel kinnitusasutusega võib tootja siiski valida sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku, mis pole küll kinnitatava tüübi suhtes representatiivne, kuid milles on ühendatud mitmed nõutavate tulemuste taseme seisukohast kõige ebasoodsamad näitajad. Valiku tegemisel võib otsustamise hõlbustamiseks kasutada virtuaalseid katsemeetodeid.

4. Kinnitusasutuse nõusolekul võib alternatiivina lõikes 1 osutatud katsemeetoditele kasutada lõike 6 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kehtestatud nõuete puhul tootja taotlusel virtuaalseid katsemeetodeid.

5. Virtuaalsed katsemeetodid peavad vastama lõike 6 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides sätestatud tingimustele.

6. Selleks et tagada, et virtuaalsel katsetamisel saadud tulemused oleksid sama usaldusväärsed kui füüsilisel katsetamisel saadud tulemused, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte nõuete kohta, mille puhul võib virtuaalseid katsemeetodeid kasutada, ning tingimuste kohta, mille alusel tuleb virtuaalseid katseid teha. Nimetatud õigusaktide vastuvõtmisel võtab komisjon asjakohasel juhul aluseks direktiivi 2007/46/EÜ XVI lisas sätestatud nõuded ja menetlused.

Artikkel 33

Toodangu vastavuse kontrollimise kord

1. ELi tüübikinnitust andev kinnitusasutus võtab tarvitusele vajalikud abinõud kontrollimaks, vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide kinnitusasutustega, et on võetud piisavad meetmed tootmises olevate sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike kinnitatud tüübile vastavuse tagamiseks.

2. Kogu sõiduki tüübikinnitust andev kinnitusasutus võtab tarvitusele vajalikud abinõud kontrollimaks, et tootja poolt välja antud vastavustunnistused on kooskõlas artikliga 38. Selleks kontrollib kinnitusasutus, et piisav hulk vastavustunnistuste näidiseid on kooskõlas artikliga 38 ning et tootja on võtnud piisavad meetmed tagamaks, et vastavustunnistuste andmed on õiged.

3. ELi tüübikinnituse andnud kinnitusasutus võtab seoses kõnealuse tüübikinnitusega tarvitusele vajalikud abinõud kontrollimaks, vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide kinnitusasutustega, et lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed on jätkuvalt piisavad, nii et tootmises olevad sõidukid, süsteemid, osised või eraldi seadmestikud vastavad jätkuvalt kinnitatud tüübile ning vastavustunnistused on jätkuvalt kooskõlas artikliga 38.

4. Selleks et kontrollida sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku vastavust kinnitatud tüübile, võib ELi tüübikinnituse andnud kinnitusasutus teha tootja ettevõttes, sealhulgas tootmisrajatistes, võetud näidiste kontrollimisi või katseid, mis on nõutavad ELi tüübikinnituse jaoks.

5. Kui ELi tüübikinnituse andnud kinnitusasutus tuvastab, et lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmeid ei rakendata, et need erinevad oluliselt kokkulepitud meetmetest ja kontrollikavadest, et nende rakendamine on lõppenud või et neid ei peeta enam asjakohasteks, kuigi tootmine jätkub, võtab kõnealune kinnitusasutus kasutusele vajalikud abinõud, et tagada toodangu vastavuse menetluse nõuetekohane järgimine, või tühistab tüübikinnituse.

6. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte toodangu vastavuse tagamise üksikasjalike eeskirjade kohta. Esimesed sellised delegeeritud õigusaktid võetakse vastu 31. detsembriks 2014.







VI

PEATÜKK

ELI TÜÜBIKINNITUSTE MUUDATUSED

Artikkel 34

Üldsätted

1. Tootja teavitab ELi tüübikinnituse andnud kinnitusasutust viivitamata igast muudatusest infopaketi andmetes.

Kinnitusasutus otsustab, millist artiklis 35 osutatud menetlust kohaldatakse.

Vajaduse korral võib kinnitusasutus tootjaga konsulteerides otsustada, et anda tuleb uus ELi tüübikinnitus.

2. Taotlus ELi tüübikinnituse muutmiseks esitatakse eranditult algse ELi tüübikinnituse andnud kinnitusasutusele.

3. Kui kinnitusasutus leiab, et muudatuse tegemiseks on vaja kontrollimisi või katseid korrata, teatab ta sellest tootjale.

Artiklis 35 osutatud menetlusi kohaldatakse üksnes siis, kui kinnitusasutus järeldab nende kontrollimiste või katsete põhjal, et ELi tüübikinnituse nõuded on jätkuvalt täidetud.

Artikkel 35

ELi tüübikinnituste parandused ja laiendused

1. Kui infopaketis sisalduvad andmed on muutunud, kuid kontrollimisi või katseid korrata ei ole vaja, nimetatakse sellist muudatust „paranduseks”.

Sel juhul väljastab kinnitusasutus vajaduse korral infopaketi parandatud leheküljed, märkides igale parandatud leheküljele selgelt muudatuse laadi ja uuesti väljastamise kuupäeva. Infopaketi ajakohastatud tervikversioon koos muudatuste üksikasjaliku kirjeldusega loetakse kõnealusele nõudele vastavaks.

2. Muudatust nimetatakse „laienduseks”, kui infopaketis sisalduvad andmed on muutunud ja kui ilmneb mõni järgmistest asjaoludest:

a) nõutakse täiendavaid kontrollimisi või katseid;

b) ELi tüübikinnitustunnistuse (välja arvatud lisade) andmed on muutunud;

c) hakatakse kohaldama kinnituse saanud sõiduki, süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübi suhtes kohaldatavate II lisas loetletud õigusaktide uusi nõudeid.

Laienduse puhul väljastab kinnitusasutus ajakohastatud ELi tüübikinnitustunnistuse, mida tähistatakse laienduse numbriga, mida suurendatakse vastavalt juba varem antud laienduste arvule. Tüübikinnitustunnistuselt peab selgelt nähtuma laiendamise põhjus ja uuesti väljastamise kuupäev.

3. Alati kui väljastatakse infopaketi muudetud leheküljed või selle ajakohastatud tervikversioon, tehakse vastavad muudatused tüübikinnitustunnistusele lisatud infopaketi sisukorras, et ära näidata viimati lisatud laienduse või paranduse kuupäev või tervikteksti uusima ajakohastatud versiooni kuupäev.

4. Sõiduki tüübikinnituse muudatust ei nõuta, kui lõike 2 punktis c osutatud uued nõuded ei ole tehnilisest seisukohast selle sõidukitüübi jaoks olulised või hõlmavad muid sõidukikategooriaid kui see, millesse asjaomane sõiduktüüp kuulub.

Artikkel 36

Muudatuste väljastamine ja nendest teatamine

1. Laienduse puhul ajakohastatakse kõik asjakohased ELi tüübikinnitustunnistuse osad, selle lisad ja infopaketi sisukord. Ajakohastatud tüübikinnitustunnistus ja selle lisad väljastatakse taotlejale vi