1990R1906 — ET — 06.06.1998 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 1906/90,

26. juuni 1990,

kodulindude turustusnormide kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2777/75 kodulinnulihaturu ühise korralduse kohta, ( 1 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1235/89, ( 2 ) eriti selle artikli 2 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades, et:

määrus (EMÜ) nr 2777/75 sätestab turustusnormide kehtestamise, mis võivad eelkõige kehtida teatavat liiki kodulinnuliha kvaliteedi ja kaalu järgi liigitamisel, pakendamisel, ladustamisel, transportimisel, esitlemisel ja märgistamisel;

sellised normid võivad kaasa aidata kodulinnuliha kvaliteedi parandamisele ja niiviisi hõlbustada kõnealuse liha müüki; seepärast on tootjate, kauplejate ja tarbijate huvides, et turustusnorme kohaldataks inimtoiduks tarvitatava kodulinnuliha suhtes;

sellised normid peavad olema kohaldatavad kodulinnuliha liikidele, mida ühenduse territooriumil turustatakse kaubanduse eri etappides; samuti on vaja liigitada kogu kodulinnuliha kahte kategooriasse vastavalt kehaehitusele ja välimusele; selliste normide reguleerimisalast on siiski soovitav välja arvata kohalik väikemüük, kui lõikamine ja kondistustamine toimub müügikohas, nagu sätestatakse nõukogu 15. veebruari 1971. aasta direktiivi 71/118/EMÜ (värske kodulinnulihaga kauplemist mõjutavate sanitaarprobleemide kohta, ( 3 ) viimati muudetud direktiiviga 88/657/EMÜ ( 4 ) artikli 3 lõigetes 5 ja 7, ning toiduainetööstuse varustamine;

kodulinnuliha etiketistamist reguleerivad üldeeskirjad, mis on sätestatud nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiivis 79/112/EMÜ lõpptarbijale müüdavate toiduainete etiketistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide seaduste lähendamise kohta, ( 5 ) viimati muudetud direktiiviga 89/395/EMÜ ( 6 ); arvestades kõnealuste toodete laadi ja selleks et tarbija saaks täielikumat informatsiooni, samuti kauplemise hõlbustamiseks, tuleks sätestada teatavad lisanõuded kooskõlas direktiivi 79/112/EMÜ artikli 4 lõikega 2, kusjuures eelkõige peaks kodulinnuliha olema klassifitseeritud kahte kehaehitusklassi ja määratleda tuleks liha müügiks pakkumise tingimused; samadel põhjustel peaks kodulinnukasvatuses kasutatud jahutusmeetodi ja kodulindude kasvatusviisi andmeid rakendama ainult kooskõlas selleks sätestavate ühenduse eeskirjadega;

värske kodulinnuliha on mikrobioloogia seisukohast kiiresti riknev toiduaine; seepärast on vaja sellise liha minimaalne säilivusaeg asendada viimase kasutamispäevaga vastavalt direktiivi 79/112/EMÜ artikli 9a lõikele 1;

nii tootja kui ka tarbija huvides on oluline, et kolmandatest riikidest imporditud kodulinnuliha vastaks ühenduse normidele; ühendusest eksporditav kodulinnuliha on siiski soovitatav käesoleva määruse reguleerimisalast välja arvata;

on vaja kehtestada käesoleva määruse üksikasjalikumad rakenduseeskirjad; arvestades küsimuste peamiselt tehnilist laadi ja tõenäolist sagedaste muudatuste vajadust, on määruse (EMÜ) nr 2777/75 artiklis 17 ettenähtud menetlus asjakohasem; samadel põhjustel on ka hädavajalik sama menetlusega vastu võtta käesoleva määruse ühtseks kohaldamiseks nõutavad meetmed;

on asjakohane sätestada tehniliselt vältimatud veeimendumise protsendimäärad, mida ei ületata värskete, külmutatud ja kiirkülmutatud rümpade valmistamisel; on vaja kehtestada nendest protsendimääradest kinnipidamise täitmise kontrolli ühtsed meetmed; nende eeskirjade tehnilise laadi tõttu on asjakohane määrata need kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2777/75 artiklis 17 sätestatud menetlusele; nõukogu 23. novembri 1976. aasta määrus nr 2967/76, millega on sätestatud värskete, külmutatud ja sügavkülmutatud tibude, kanade ja kukkede veesisalduse ühisnormid, ( 7 ) viimati muudetud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3204/83, ( 8 ) tuleks seepärast kehtetuks tunnistada;

iga liikmesriigi kohustus on määrata käesoleva määruse sätete järgimise eest vastutavad asutused; kõnealune järelevalvemenetlus peab olema kõikides liikmesriikides ühesugune;

samuti on iga liikmesriik kohustatud sätestama trahve, mida tuleb kohaldada käesoleva määruse sätete rikkumise korral,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: