02012D0807 — ET — 01.01.2017 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI 19. detsembri 2012. aasta rakendusotsus, millega kehtestatakse kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm seoses pelaagilise kalapüügiga Kirde-Atlandi läänepiirkonna vetes (2012/807/EL) (ELT L 350 20.12.2012, lk 99)

Muudetud:









▼B

▼M2

KOMISJONI

19. detsembri 2012. aasta rakendusotsus,

millega kehtestatakse kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm seoses pelaagilise kalapüügiga Kirde-Atlandi läänepiirkonna vetes

▼B

(2012/807/EL)







I

PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

▼M2

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva otsusega kehtestatakse ICESi V, VI, VII, VIII ja IX alapiirkonna ELi vete ja CECAFi 34.1.11 piirkonna ELi vete (edaspidi „läänepiirkonna veed”) hariliku makrelli-, heeringa-, stauriidi-, põhjaputassuu-, hirvkala-, anšoovise-, hõbekala-, sardiini- ja kiluvarude suhtes kohaldatav kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm.

▼B

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm hõlmab eelkõige järgmisi tegevusvaldkondi:

a) püügitegevus määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 4 punkti 1 tähenduses artiklis 1 osutatud piirkonnas (piirkondades);

b) kalapüügiga seonduv tegevus, sealhulgas kalandustoodete kaalumine, töötlemine, turustamine, transport ja ladustamine;

c) import nõukogu määruse (EÜ) nr 1005/2008 ( 1 ) artikli 2 punkti 11 määratluse kohaselt;

d) eksport määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 2 punkti 13 määratluse kohaselt.

▼M1

2. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2018.

▼B

3. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi rakendavad Eesti, Hispaania, Iirimaa, Leedu, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Taani ja Ühendkuningriik (edaspidi „asjaomased liikmesriigid”).







II

PEATÜKK

EESMÄRGID, PRIORITEEDID, MENETLUSED JA KRITEERIUMID

Artikkel 3

Eesmärgid

1. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm tagab artiklis 1 osutatud varude suhtes kohaldatavate kaitse- ja kontrollimeetmete ühtse ja tulemusliku rakendamise.

2. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi raames teostatavate kontrolli- ja inspekteerimistoimingute eesmärk on eelkõige tagada järgmiste sätete järgimine:

a) kalapüügivõimaluste haldamine ja nendega seotud eritingimused, sealhulgas kvoodi täitumuse ja püügikoormuse reguleerimise korra järelevalve artiklis 1 osutatud piirkondades;

▼M2

b) läänepiirkonna vetes toimuva püügitegevuse suhtes kohaldatav aruandluskohustus, eelkõige registreeritud ja edastatud teabe usaldusväärsus;

▼M1

c) kogu saagi lossimise kohustus kõikide liikide puhul, mille suhtes kehtivad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 ( 2 ) kohane lossimiskohustus ning nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 ( 3 ) IIIa jaotises sätestatud meetmed tagasiheite vähendamiseks;

▼B

d) rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 artiklites 78–89 sätestatud erieeskirjad teatavate pelaagiliste liikide kaalumiseks.

Artikkel 4

Prioriteedid

1. Liikmesriigid kontrollivad ja inspekteerivad kalalaevade püügitegevust ja muude ettevõtjate kalapüügiga seonduvat tegevust riskijuhtimisstrateegia põhjal vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 4 punktile 18 ja rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 artiklile 98.

2. Iga kalalaeva, kalalaevade rühma, püügivahendi kategooriat, ettevõtjat ja/või kalapüügiga seonduvat tegevust kontrollitakse ja inspekteeritakse iga artiklis 1 osutatud kalavaru puhul vastavalt lõike 3 kohaselt määratud prioriteeditasemele.

3. Asjaomased liikmesriigid määravad prioriteeditaseme artiklis 5 sätestatud korra kohaselt läbiviidud riskianalüüsi tulemuste põhjal.

▼M2

Artikkel 5

Riskianalüüsi menetlused

1. Asjaomased liikmesriigid hindavad artiklis 1 loetletud varude ja piirkonnaga (piirkondadega) seotud riske vastavalt metoodikale, mis on kehtestatud koostöös Euroopa Kalanduskontrolli Ametiga (EFCA).

2. Lõikes 1 osutatud riskihindamise metoodika kohaselt teeb asjaomane liikmesriik järgmist:

a) hindab varasemate kogemuste ning kogu kättesaadava ja asjakohase teabe põhjal nõuetele mittevastavuse tõenäosust ning selle võimalikke tagajärgi;

b) määrab liikide ja varude, hõlmatud piirkondade ja aastaaegade kaupa kindlaks riski taseme, mis põhineb sagedusel (sage, keskmine, harv, tähtsusetu) ning võimalikel tagajärgedel (rasked/olulised/aktsepteeritavad/marginaalsed). Hinnangulist riskitaset väljendatakse järgmiselt: „väga madal”, „madal”, „keskmine”, „kõrge” või „väga kõrge”.

3. Asjaomased liikmesriigid koostavad ja ajakohastavad korrapäraselt oma laevade loetelu, kus on esitatud vähemalt kõrge ja väga kõrge riskitasemega laevad. Riskide kaupa liigitatud laevade ajakohastatud loetelu kasutatakse vastava ühiskasutuskava kampaaniates.

4. Kui artiklis 1 osutatud piirkonnas (piirkondades) tegutseb mõne muu liikmesriigi kui asjaomase liikmesriigi lipu all sõitev kalalaev või kolmanda riigi kalalaev, antakse sellele riskitase lõike 2 kohaselt. Kõnealust kalalaeva peetakse „väga kõrge” riskitasemega kalalaevaks, kui puudub teave ning kui selle lipuriigi ametiasutused ei esita artikli 9 kohaselt vastavalt artikli 4 lõikele 2 ja käesoleva artikli lõikele 3 tehtud riskianalüüsi tulemusi, mis viitaksid teistsugusele riskitasemele.

▼B

Artikkel 6

Riskijuhtimisstrateegia

1. Asjaomased liikmesriigid määravad oma riskianalüüsi põhjal kindlaks nõuetele vastavuse tagamisele suunatud riskijuhtimisstrateegia. Selline strateegia hõlmab asjakohaste kulutasuvate kontrolli- ja inspekteerimisvahendite määratlust, kirjeldust ja jaotust vastavalt iga riski iseloomule ja hinnangulisele tasemele ning sihtkriteeriumide täitmist.

2. Lõikes 1 osutatud riskijuhtimisstrateegiat koordineeritakse piirkondlikul tasandil määruse (EÜ) nr 768/2005 artikli 2 punktis c määratletud ühiskasutuskava kaudu.

Artikkel 7

Seos ühiskasutuskavade menetlustega

▼M2

1. Asjaomased liikmesriigid esitavad ühiskasutuskava raames EFCA-le vajaduse korral artikli 5 lõike 2 kohaselt tehtud riskianalüüsi tulemused ja eelkõige loetelu hinnangulistest riskitasemetest ning vastavatest inspekteerimiseesmärkidest.

▼B

2. Lõikes 1 osutatud riskitasemete ja eesmärkide loetelusid ajakohastatakse vajaduse korral, kasutades ühiste inspekteerimis- ja järelevalvetoimingute raames kogutud teavet. EFCAt teavitatakse viivitamata pärast iga ajakohastuse lõpule viimist.

3. EFCA kasutab asjaomastelt liikmesriikidelt saadud teavet riskijuhtimisstrateegia koordineerimiseks piirkondlikul tasandil artikli 6 lõike 2 kohaselt.

Artikkel 8

Sihtkriteeriumid

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1224/2009 I lisas ja määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 9 lõikes 1 määratletud sihtkriteeriumide kohaldamist, on liidu tasandi sihtkriteeriumid riskitasemega „kõrge” ja „väga kõrge” kalalaevade ja/või teiste ettevõtjate puhul määratletud II lisas.

2. Riskitasemega „väga madal”, „madal” ja „keskmine” kalalaevade ja/või teiste ettevõtjate puhul määravad asjaomased liikmesriigid sihtkriteeriumid kindlaks määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 46 osutatud riiklike kontrollimeetmete programmide ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 95 lõikes 4 osutatud riiklike meetmete kaudu.

3. Erandina lõigetest 1 ja 2 võivad liikmesriigid kohaldada teistsuguseid sihtkriteeriume, mis on väljendatud parandatud nõuete täitmise tasemetena, tingimusel et:

a) parandatud nõuete täitmise tasemete vormis sihtkriteeriumide kehtestamise vajadus on põhjendatud püügitegevuse või kalapüügiga seonduva tegevuse üksikasjaliku analüüsi ja jõustamisega seotud küsimustega;

b) parandatud nõuete täitmise tasemetena väljendatud kriteeriumidest teavitatakse komisjoni ning komisjon ei esita neile 90 päeva jooksul vastuväiteid, kriteeriumid ei ole diskrimineerivad ega mõjuta kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammiga määratletud eesmärke, prioriteete ega riskipõhiseid menetlusi.

4. Kõiki sihtkriteeriumeid hinnatakse igal aastal artikli 13 lõikes 1 osutatud hindamisaruannete põhjal ning vajaduse korral vaadatakse need üle artikli 13 lõikes 4 osutatud hindamise käigus.

5. Vajaduse korral jõustatakse käesolevas artiklis osutatud sihtkriteeriumid ühiskasutuskava kaudu.







III

PEATÜKK

RAKENDAMINE

Artikkel 9

Liikmesriikidevaheline ja kolmandate riikidega tehtav koostöö

1. Asjaomased liikmesriigid teevad koostööd kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi rakendamiseks.

2. Vajaduse korral teevad kõik muud liikmesriigid koostööd asjaomaste liikmesriikidega.

3. Liikmesriigid võivad kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi rakendamiseks teha koostööd kolmandate riikide pädevate asutustega.

Artikkel 10

Ühine inspekteerimine ja järelevalve

1. Riiklike kalanduskontrollisüsteemide tõhususe ja mõjususe suurendamiseks teostavad asjaomased liikmesriigid ühist inspekteerimist ja järelevalvet oma jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes ja vajaduse korral oma territooriumil. Vajaduse korral viiakse kõnealused toimingud läbi määruse (EÜ) nr 768/2005 artikli 9 lõikes 1 osutatud ühiskasutuskavade raames.

2. Ühise inspekteerimise ja järelevalve eesmärgil teevad asjaomased liikmesriigid järgmist:

a) tagavad, et ühises inspekteerimises ja järelevalves kutsutakse osalema teiste asjaomaste liikmesriikide ametnikud;

b) kehtestavad ühise tegevuskorra, mida kohaldatakse neile kuuluvate järelevalvet teostavate aluste suhtes;

c) määravad vajaduse korral kindlaks määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 80 lõikes 5 osutatud kontaktasutused.

3. Ametnikud ja liidu inspektorid võivad osaleda ühises inspekteerimises ja järelevalves.

Artikkel 11

Andmevahetus

1. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi rakendamiseks tagavad asjaomased liikmesriigid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 111 ja rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 XII lisas osutatud andmete vahetu ja elektroonilise vahetuse teiste asjaomaste liikmesriikide ja EFCAga.

2. Lõikes 1 osutatud andmed seonduvad kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammiga hõlmatud piirkonnas (piirkondades) toimuva püügitegevuse ja kalapüügiga seonduva tegevusega.

Artikkel 12

Teave

1. Kuni määruse (EÜ) nr 1224/2009 XII jaotise III peatüki täies mahus rakendamiseni edastavad asjaomased liikmesriigid vastavalt käesoleva otsuse III lisas sätestatud vormile komisjonile ja EFCA-le igale kvartalile järgnevaks 10. päevaks elektrooniliselt järgmise teabe eelnenud kvartali kohta:

a) eelnenud kvartali jooksul teostatud kontrollide ja/või inspekteerimiste identifitseerimine, kuupäev ja liik;

b) iga kontrollitava ja/või inspekteeritava kalalaeva (liidu laevastikuregistri number), sõiduki ja/või ettevõtja (nimi) identifitseerimine;

c) vajaduse korral inspekteeritud püügivahendi liik ning

d) ühe või mitme tõsise rikkumise avastamisel:

i) tõsis(t)e rikkumis(t)e liik;

ii) tõsis(t)e rikkumis(t)e järelkontrolli hetkeolukord (nt juhtum on uurimisel, menetluses, edasikaebamisel) ning

iii) tõsis(t)e rikkumis(t)e järelkontrollina määratud sanktsioon(id): trahvide suurus, konfiskeeritud kala ja/või püügivahendite väärtus, rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 artikli 126 lõike 1 kohaselt määratud karistuspunktid ja/või muud sanktsioonid.

2. Lõikes 1 osutatud teave esitatakse iga kontrolli ja/või inspekteerimise puhul ning kantakse igasse aruandesse ja seda ajakohastatakse kuni meetmete lõpetamiseni asjaomase liikmesriigi õigusnormide kohaselt. Kui pärast tõsise rikkumise avastamist ei ole meetmeid võetud, tuleb lisada selgitus.

▼M1

3. Alates 2016. aastast esitavad liikmesriigid komisjonile lõikes 1 nimetatud teabe kord aastas igale kalendriaastale järgnevaks 31. jaanuariks.

▼B

Artikkel 13

Hindamine

1. Asjaomased liikmesriigid saadavad komisjonile ja EFCA-le asjaomasele kalendriaastale järgneva aasta 31. märtsiks hindamisaruande kõnealuse kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi raames tehtud kontrolli- ja inspekteerimistoimingute tõhususe kohta.

2. Lõikes 1 osutatud hindamisaruanne hõlmab vähemalt IV lisas loetletud teavet. Asjaomased liikmesriigid võivad lisada oma hindamisaruandele ka muid meetmeid, nagu näiteks koolitus- või teabetunde, mille eesmärk on parandada eeskirjade järgimist kalalaevade ja muude ettevõtjate puhul.

3. EFCA võtab määruse (EÜ) nr 768/2005 artiklis 14 osutatud ühiskasutuskavade tõhususe iga-aastase hindamise puhul arvesse lõikes 1 osutatud hindamisaruandeid.

4. Komisjon kutsub kord aastas kokku kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee koosoleku, et hinnata lõikes 1 osutatud hindamisaruannete põhjal kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi sobivust, asjakohasust ja tõhusust ning seda, kuidas see üldiselt mõjutab eeskirjade järgimist kalalaevade ja muude ettevõtjate puhul. II lisas sätestatud sihtkriteeriumid võidakse sellest lähtuvalt läbi vaadata.

Artikkel 14

Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.









I LISA

RISKIANALÜÜSI MENETLUSED

Iga kalalaeva, kalalaevade rühma, püügivahendi kategooriat, ettevõtjat ja/või kalapüügiga seonduvat tegevust kontrollitakse ja inspekteeritakse artiklis 1 osutatud erinevate kalavarude ja piirkondade puhul vastavalt määratud prioriteeditasemele. Prioriteeditase määratakse asjaomaste liikmesriikide või mis tahes muu liikmesriigi poolt üksnes artikli 5 lõike 4 kohaldamiseks läbiviidud riskianalüüsi tulemuste põhjal järgmise menetluse kohaselt.







Riski kirjeldus [sõltuvalt riskist/püügipiirkonnast/piirkonnast ja olemasolevatest andmetest] Näitaja [sõltuvalt riskist/püügipiirkonnast/piirkonnast ja olemasolevatest andmetest] Püügi/turustusahela etapp (millal ja kus risk ilmneb) Arvestatavad asjaolud [sõltuvalt riskist/püügipiirkonnast/piirkonnast ja olemasolevatest andmetest] Esinemissagedus püügipiirkonnas (1) Võimalikud tagajärjed (1) Riskitase (1) [Märkus: liikmesriikide tuvastatud riskid peaksid olema kooskõlas artiklis 3 määratletud eesmärkidega Püügi/lossitud saagi tasemed kalalaevade, kalavarude ja püügivahendite kaupa. Kvoodi kättesaadavus kalalaevadele kalalaevade, kalavarude ja püügivahendite kaupa. Standardsete kastide kasutamine. Lossitud kalandustoodete turuhinna tase ja kõikumine (esmamüük). Varem teostatud inspekteerimiste arv ja tuvastatud rikkumiste arv asjaomase kalalaeva ja/või muu ettevõtja puhul. Taustteave ja/või võimalik pettuseoht seoses sadama/koha/piirkonnaga ja asjaomase püügitegevusega. Muu asjakohane teave või jälitusteave. Sage/keskmine/harvad juhtumid/või tähtsusetu Tõsised/olulised/aktsepteeritavad/või marginaalsed Väga madal/madal/kõrge/või väga kõrge (*1) Märkus: hindavad liikmesriigid. Riskianalüüsi puhul hinnatakse varasemate kogemuste ning kogu kättesaadava teabe põhjal nõuetele mittevastavuse tõenäosust ning selle võimalikke tagajärgi.

▼M1









II LISA

SIHTKRITEERIUMID

1. Merel teostatavate inspekteerimiste tase (sh vajaduse korral õhuseire)

Asjaomases piirkonnas heeringa-, makrelli-, stauriidi-, anšoovise- ja põhjaputassuu püügiga tegelevate kalalaevade suhtes merel teostatavate inspekteerimiste puhul tuleb igal aastal täita järgmised sihtkriteeriumid, ( 4 ) kui merel teostatavad inspekteerimised on püügiahela etapi puhul olulised ja osa riskijuhtimisstrateegiast.







Kriteeriumid aasta kohta (1) Kalalaevade hinnanguline riskitase vastavalt artikli 5 lõikele 2 kõrge väga kõrge Kalavaru nr 1 Heeringas, makrell ja stauriid Merel teostatavad inspekteerimised vähemalt 5 % ulatuses nende kõrge riskitasemega kalalaevade püügireiside puhul, mis tegelevad kõnealuse kalavaru sihtpüügiga Merel teostatavad inspekteerimised vähemalt 7,5 % ulatuses nende väga kõrge riskitasemega kalalaevade püügireiside puhul, mis tegelevad kõnealuse kalavaru sihtpüügiga Kalavaru nr 2 Anšoovis Merel teostatavad inspekteerimised vähemalt 2,5 % ulatuses nende kõrge riskitasemega kalalaevade püügireiside puhul, mis tegelevad kõnealuse kalavaru sihtpüügiga Merel teostatavad inspekteerimised vähemalt 5 % ulatuses nende väga kõrge riskitasemega kalalaevade püügireiside puhul, mis tegelevad kõnealuse kalavaru sihtpüügiga Kalavaru nr 3 Põhjaputassuu Merel teostatavad inspekteerimised vähemalt 5 % ulatuses nende kõrge riskitasemega kalalaevade püügireiside puhul, mis tegelevad kõnealuse kalavaru sihtpüügiga Merel teostatavad inspekteerimised vähemalt 7,5 % ulatuses nende väga kõrge riskitasemega kalalaevade püügireiside puhul, mis tegelevad kõnealuse kalavaru sihtpüügiga (*1) Väljendatakse protsendina püügireisidest, mida teevad kõrge/väga kõrge riskitasemega kalalaevad piirkonnas igal aastal (püüdes asjaomast liiki sihtliigina vastava võrgusilma suurusega kalapüügivahendiga).

2. Maal teostatavate inspekteerimiste tase (sh dokumendikontrollid ja inspekteerimine sadamates või esmamüügil)

Asjaomases piirkonnas heeringa-, makrelli-, stauriidi-, anšoovise- ja põhjaputassuu püügiga tegelevate kalalaevade ja muude ettevõtjate suhtes maal teostatavate inspekteerimiste (sh dokumendikontrollid ja inspekteerimised sadamates või esmamüügil) puhul tuleb igal aastal täita järgmised sihtkriteeriumid, ( 5 ) kui maal teostatavad inspekteerimised on püügi-/turustusahela etapi puhul olulised ja osa riskijuhtimisstrateegiast.







Kriteeriumid aasta kohta (1) Kalalaevade ja/või muude ettevõtjate (esmaostja) riskitase kõrge väga kõrge Kalavaru nr 1 Heeringas, makrell ja stauriid Inspekteerimised sadamas vähemalt 7,5 % ulatuses kõrge riskitasemega kalalaevade lossitud üldkoguste puhul Inspekteerimised sadamas vähemalt 7,5 % ulatuses väga kõrge riskitasemega kalalaevade lossitud üldkoguste puhul Kalavaru nr 2 Anšoovis Inspekteerimised sadamas vähemalt 2,5 % ulatuses kõrge riskitasemega kalalaevade lossitud üldkoguste puhul Inspekteerimised sadamas vähemalt 5 % ulatuses väga kõrge riskitasemega kalalaevade lossitud üldkoguste puhul Kalavaru nr 3 Põhjaputassuu Inspekteerimised sadamas vähemalt 7,5 % ulatuses kõrge riskitasemega kalalaevade lossitud üldkoguste puhul Inspekteerimised sadamas vähemalt 7,5 % ulatuses väga kõrge riskitasemega kalalaevade lossitud üldkoguste puhul (*1) Väljendatakse protsendina kõrge/väga kõrge riskitasemega kalalaevade poolt aastas lossitud kogustest.

Inspekteerimist pärast lossimist või ümberlaadimist kasutatakse eelkõige täiendava ristkontrolli mehhanismina, et kontrollida saagi ja lossimise kohta registreeritud ja edastatud teabe usaldusväärsust.

▼B









III LISA

PERIOODILINE TEAVE KONTROLLI JA INSPEKTEERIMISE ERIPROGRAMMI RAKENDAMISE KOHTA

Artikli 12 kohaselt iga inspekteerimise kohta aruandele lisatava teabe esitamise vorm:







Andmeelemendi nimi Kood Kirjeldus ja sisu Inspekteerimise identifitseerimine II ISO kahetähelise riigikood + 9 numbrit, nt DK201200000 Inspekteerimise kuupäev DA AAAA-KK-PP Inspekteerimise või kontrolli liik IT Merel, maal, transpordi, dokumendi (täpsustada) Iga kalalaeva, sõiduki või ettevõtja identifitseerimine ID Kalalaeva liidu laevastikuregistri number, sõiduki tuvastamise andmed ja/või ettevõtja nimi Kalapüügivahendi liik GE Püügivahendi kood vastavalt FAO rahvusvahelisele kalapüügivahendite statistilisele klassifikatsioonile Tõsine rikkumine SI Y = jah, N = ei Tuvastatud tõsise rikkumiste liik TS Märkida tuvastatud tõsise rikkumise liik, osutades rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 XXX lisas (vasak veerg) esitatud numbrile. Kontrollimääruse artikli 90 lõike 1 punktides a, b ja c osutatud tõsised rikkumised tuleb lisaks vastavalt tähistada numbritega „13”, „14” ja „15”. Järelkontrolli hetkeolukord FU Märkida ära hetkeolukord: PENDING (= menetluses), APPEAL (= edasikaebamisel) või CLOSED (= lõpetatud) Trahv SF Trahv eurodes, nt 500 Konfiskeerimine SC SAAGI/PÜÜGIVAHENDI füüsiline konfiskeerimine. Konfiskeeritud summa vastavalt saagi/püügivahendi väärtusele eurodes, nt 10 000 Muud SO Litsentsi/loa tühistamise puhul märkida ära LI (litsents) või AU (luba) + päevade arv, nt AU30 Punktid SP Määratud punktide arv, nt 12 Märkused RM Kui pärast tõsise rikkumise avastamist ei ole meetmeid võetud, lisada vabas vormis selgitus.









IV LISA

HINDAMISARUANNETE SISU

Hindamisaruanded peavad sisaldama vähemalt järgmist teavet.

I. Teostatud kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise üldanalüüs (iga asjaomase liikmesriigi puhul)

— Asjaomase liikmesriigi tuvastatud riskide kirjeldus ja selle riskijuhtimisstrateegia üksikasjalik sisu, sealhulgas läbivaatamis- ja muutmismenetluse kirjeldus.

— Kasutatud kontrolli- ja inspekteerimisvahendite ning kasutusele võetud inspekteerimisvahendite arvu võrdlus kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi läbiviimiseks ettenähtud vahendite arvuga, sealhulgas kasutamise kestus ja kasutuspiirkonnad.

— Kasutatud kontrolli- ja inspekteerimisvahendite ning läbiviidud kontrollide ja inspekteerimiste arvu võrdlus (täita III lisa kohaselt esitatava teabe alusel) / tuvastatud rikkumiste arv ning võimaluse korral selliste rikkumiste motiivid.

— Tõsiste rikkumiste puhul kehtestatud sanktsioonid (täita III lisa kohaselt esitatava teabe alusel).

— Muude selliste meetmete (kontrolli-, inspekteerimis- ja jõustamismeetmetest eristuvad meetmed, näiteks koolitus- või teabetunnid) analüüs, mille eesmärk on parandada eeskirjade järgimist kalalaevade ja/või muude ettevõtjate puhul [NÄITEKS: rakendatud selektiivsete püügivahendite paranduste arv, tursa/noorkalade proovide arv jne.]

II. Teostatud kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise üksikasjalik analüüs (iga asjaomase liikmesriigi puhul)

1. Merel teostatud inspekteerimiste analüüs (sh vajaduse korral õhuseire), eelkõige:

— ette nähtud / kasutusele võetud patrull-laevade võrdlus;

— tõsiste rikkumiste määr merel;

— merel teostatud inspekteerimiste osakaal „väga madala”, „madala”, või „keskmise” riskitasemega kalalaevade puhul, mille tulemusena tuvastati üks või mitu tõsist rikkumist;

— merel teostatud inspekteerimiste osakaal „kõrge” või „väga kõrge” riskitasemega kalalaevade puhul, mille tulemusena tuvastati üks või mitu tõsist rikkumist;

— sanktsioonide liik ja tase / tõkestava mõju hinnang.

2. Maal teostatud inspekteerimiste analüüs (sh dokumendikontrollid ja inspekteerimised sadamates või esmamüügil või ümberlaadimisel), eelkõige:

— ettenähtud/rakendatud maapõhiste inspekteerimisüksuste võrdlus;

— tõsiste rikkumiste määr maal;

— maal teostatud inspekteerimiste osakaal „väga madala”, „madala”, või „keskmise” riskitasemega kalalaevade/või ettevõtjate puhul, mille tulemusena tuvastati üks või mitu tõsist rikkumist;

— maal teostatud inspekteerimiste osakaal „kõrge” või „väga kõrge” riskitasemega kalalaevade ja/või ettevõtjate puhul, mille tulemusena tuvastati üks või mitu tõsist rikkumist;

— sanktsioonide liik ja tase / tõkestava mõju hinnang.

3. Nõuete täitmise tasemetena väljendatud sihtkriteeriumide analüüs (vajaduse korral), eelkõige:

— ettenähtud/rakendatud inspekteerimisvahendite võrdlus;

— tõsiste rikkumiste määr ja suundumus (võrreldes kahe eelneva aastaga);

— kalalaevade/ettevõtjate inspekteerimiste osakaal, mille puhul on tuvastatud üks või mitu tõsist rikkumist;

— sanktsioonide liik ja tase / tõkestava mõju hinnang.

4. Muude inspekteerimis- ja kontrollimeetmete analüüs: ümberlaadimine, õhuseire, import/eksport jne, ning muud meetmed, nagu näiteks koolitus- või teabetunnid, mille eesmärk on parandada eeskirjade järgimist kalalaevade ja muud ettevõtjate puhul.

III. Teostatud kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise tõhustamise ettepanekud (iga asjaomase liikmesriigi puhul)