B.

Õigus kaitsele ja õigus tõhusale õiguskaitsele Egiptuse seaduse alusel: Õigus kaitsele ja õigus tõhusale õiguskaitsele Egiptuse põhiseaduse artiklitest 54, 97 ja 98; Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artiklitest 77, 78, 124, 199, 214, 271, 272 ja 277 ning Egiptuse advokatuuriseaduse (1983. aasta seadus nr 17) artiklitest 93 ja 94 tuleneb, et järgmised õigused on Egiptuse seaduse alusel tagatud: — kõigile isikutele, keda kahtlustatakse kuriteos või kellele esitatakse süüdistus kuriteos: 1. õigus mis tahes akti või haldusotsuse kohtulikule kontrollile; 2. õigus kaitsta end ise või enda poolt valitud kaitsja abil või saada tasuta õigusabi juhul, kui õigusemõistmise huvid seda nõuavad ja süüdistataval pole piisavalt vahendeid õigusabi eest tasumiseks; — kõigile isikutele, kellele esitatakse süüdistus kuriteos: 1. õigus saada viivitamata talle arusaadavas keeles üksikasjalikku teavet tema vastu esitatud süüdistuse iseloomust ja alustest; 2. õigus saada piisavalt aega ja võimalusi enda kaitse ettevalmistamiseks; 3. õigus küsitleda ise või lasta küsitleda süüdistuse tunnistajaid, saavutada omapoolsete tunnistajate kohalekutsumine ja nende küsitlemine süüdistuse tunnistajatega võrdsetel tingimustel; 4. õigus kasutada tasuta tõlgi abi, kui ta ei mõista või ei räägi kohtus kasutatavat keelt. Kaitseõiguse ja tõhusa õiguskaitse õiguse kohaldamine 1. Mohamed Hosni Elsayed Mubarak Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Mohamed Hosni Elsayed Mubaraki õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Kohtuasi Mohamed Hosni Elsayed Mubarakile ja kahele teisele isikule esitati 27. juunil 2013 süüdistus avaliku sektori vahendite omastamises ning menetlus Kairo kriminaalkohtus algatati 17. novembril 2013. Kohus mõistis kolm süüdistavat 21. mail 2014 süüdi. Süüdistatavad kaebasid nimetatud otsuse edasi kassatsioonikohtusse. Kassatsioonikohus tühistas otsuse 13. jaanuaril 2015 ning nõudis asja uuesti läbivaatamist. 4. ja 29. aprillil 2015 toimunud uuel kohtuistungil esitati poolte suulised ja kirjalikud ütlused. Kairo kriminaalkohus mõistis süüdistatavad 9. mail 2015 süüdi, nõudis omastatud vahendite tagastamist ning määras trahvi. 24. mail 2015 kaevati otsus edasi kassatsioonikohtusse. Kassatsioonikohus jättis 9. jaanuaril 2016 süüdimõistmised jõusse. 8. märtsil 2016 saavutasid süüdistavad kokkuleppe eksperdikomisjonis, mis loodi peaministri 2015. aasta käskkirjaga nr 2873. Ministrite kabinet kinnitas nimetatud kokkuleppe 9. märtsil 2016. Peaprokurör ei esitanud kokkulepet kassatsioonikohtusse lõplikuks heakskiitmiseks, kuna eksperdikomisjon ei olnud pädev komisjon. Süüdistatavad võivad esitada kokkuleppe taotluse pädevale komisjonile, milleks on välismaal asuva vara tagasinõudmise riiklik komisjon (NCRAA). 2019. aasta märtsis nõuti trahvisumma sisse. Tagastamisele kuuluvat summat nõutakse tagasi vastastikuse õigusabi taotlustega, mille Egiptuse ametivõimud on esitanud kahele kolmandale riigile. 2. Suzanne Saleh Thabet Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Suzanne Saleh Thabeti õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Arestimisotsus Peaprokurör andis 28. veebruaril 2011 käsu, millega keelati Heidy Suzanne Saleh Thabetil ja teistel isikutel oma varade ja vahendite kasutamine, kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. 8. märtsil 2011 kinnitas pädev kriminaalkohus keelustamise määruse. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Suzanne Saleh Thabet ei ole 8. märtsi 2011. aasta otsust vaidlustanud. 3. Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubaraki õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Arestimisotsus Peaprokurör andis 28. veebruaril 2011 käsu, millega keelati Alaa Mubarakil ja teistel isikutel oma varade ja vahendite kasutamine kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. 8. märtsil 2011 kinnitas pädev kriminaalkohus keelustamise määruse. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Alaa Mubarak ei ole 8. märtsi 2011. aasta otsust vaidlustanud. Esimene kohtuasi Süüdistatava ja ühe teise isiku kohtuasi edastati 30. mail 2012 pädevasse kohtusse (Kairo kriminaalkohus). 6. juunil 2013 saatis kohus kohtuasja prokuratuuri täiendavaks uurimiseks. Pärast uurimise lõpetamist saadeti kohtuasi uuesti kohtusse. Kairo kriminaalkohus tegi 15. septembril 2018 otsuse, mille kohaselt kohus: i) nõudis, et kohtu määratud eksperdikomisjon täiendaks kohtule 2018. aasta juulis esitatud eksperdiaruannet, ii) andis käsu süüdistatavate vahistamiseks, ning iii) palus, et süüdistatavate küsimus saadetakse edasi välismaal asuva vara tagasinõudmise riiklikku komisjoni (NCRAA), pidades silmas võimalikku kokkuleppele jõudmist. Süüdistatavad vaidlustasid edukalt vahistamiskäsu ning pärast väidet, et kohtuasja arutanud paneel ei ole erapooletu, saadeti kohtuasi uuesti läbivaatamiseks kriminaalkohtu teise ringkonda, kes tegi 22. veebruaril 2020 õigeksmõistva otsuse. See otsus ei ole lõplik ja riigiprokuratuur võib selle edasi kaevata. Teine kohtuasi Alaa Mubarakile ja kahele teisele isikule esitati 27. juunil 2013 süüdistus avaliku sektori vahendite omastamises ning menetlus Kairo kriminaalkohtus algatati 17. novembril 2013. Kohus mõistis kolm süüdistavat 21. mail 2014 süüdi. Süüdistatavad kaebasid nimetatud otsuse edasi kassatsioonikohtusse. Kassatsioonikohus tühistas otsuse 13. jaanuaril 2015 ning nõudis asja uuesti läbivaatamist. 4. ja 29. aprillil 2015 toimunud uuel kohtuistungil esitati poolte suulised ja kirjalikud ütlused. Kairo kriminaalkohus mõistis süüdistatavad 9. mail 2015 süüdi, nõudis omastatud vahendite tagastamist ning määras trahvi. 24. mail 2015 kaevati otsus edasi kassatsioonikohtusse. Kassatsioonikohus jättis 9. jaanuaril 2016 süüdimõistmised jõusse. 8. märtsil 2016 saavutasid süüdistavad kokkuleppe eksperdikomisjonis, mis loodi peaministri 2015. aasta käskkirjaga nr 2873. Ministrite kabinet kinnitas nimetatud kokkuleppe 9. märtsil 2016. Peaprokurör ei esitanud kokkulepet kassatsioonikohtusse lõplikuks heakskiitmiseks, kuna eksperdikomisjon ei olnud pädev komisjon. Süüdistatavad võivad esitada kokkuleppe taotluse pädevale komisjonile, milleks on välismaal asuva vara tagasinõudmise riiklik komisjon (NCRAA). 2019. aasta märtsis nõuti trahvisumma sisse. Tagastamisele kuuluvat summat nõutakse tagasi vastastikuse õigusabi taotlustega, mille Egiptuse ametivõimud on esitanud kahele kolmandale riigile. 4. Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekhi õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Arestimisotsus Peaprokurör andis 28. veebruaril 2011 käsu, millega keelati Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekhil ja teistel isikutel oma varade ja vahendite kasutamine, kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. 8. märtsil 2011 kinnitas pädev kriminaalkohus keelustamise määruse. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh ei ole 8. märtsi 2011. aasta otsust vaidlustanud. 5. Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubaraki õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Arestimisotsus Peaprokurör andis 28. veebruaril 2011 käsu, millega keelati Gamal Mubarakil ja teistel isikutel oma varade ja vahendite kasutamine, kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. 8. märtsil 2011 kinnitas pädev kriminaalkohus keelustamise määruse. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Gamal Mubarak ei ole 8. märtsi 2011. aasta otsust vaidlustanud. Esimene kohtuasi Gamal Mubaraki ja ühe teise isiku kohtuasi edastati 30. mail 2012 pädevasse kohtusse (Kairo kriminaalkohus). 6. juunil 2013 saatis kohus kohtuasja prokuratuuri täiendavaks uurimiseks. Pärast uurimise lõpetamist saadeti kohtuasi uuesti kohtusse. Kairo kriminaalkohus tegi 15. septembril 2018 otsuse, mille kohaselt kohus: i) nõudis, et kohtu määratud eksperdikomisjon täiendaks kohtule 2018. aasta juulis esitatud eksperdiaruannet, ii) andis käsu süüdistatavate vahistamiseks, ning, iii) palus, et süüdistatavate küsimus saadetakse edasi välismaal asuva vara tagasinõudmise riiklikku komisjoni (NCRAA), pidades silmas võimalikku kokkuleppele jõudmist. Süüdistatavad vaidlustasid edukalt vahistamiskäsu ning pärast väidet, et kohtuasja arutanud paneel ei ole erapooletu, saadeti kohtuasi uuesti läbivaatamiseks kriminaalkohtu teise ringkonda, kes tegi 22. veebruaril 2020 õigeksmõistva otsuse. See otsus ei ole lõplik ja riigiprokuratuur võib selle edasi kaevata. Teine kohtuasi Gamal Mubarakile ja kahele teisele isikule esitati 27. juunil 2013 süüdistus avaliku sektori vahendite omastamises ning menetlus Kairo kriminaalkohtus algatati 17. novembril 2013. Kohus mõistis kolm süüdistavat 21. mail 2014 süüdi. Süüdistatavad kaebasid nimetatud otsuse edasi kassatsioonikohtusse. Kassatsioonikohus tühistas otsuse 13. jaanuaril 2015 ning nõudis asja uuesti läbivaatamist. 4. ja 29. aprillil 2015 toimunud uuel kohtuistungil esitati poolte suulised ja kirjalikud ütlused. Kairo kriminaalkohus mõistis süüdistatavad 9. mail 2015 süüdi, nõudis omastatud vahendite tagastamist ning määras trahvi. 24. mail 2015 kaevati otsus edasi kassatsioonikohtusse. Kassatsioonikohus jättis 9. jaanuaril 2016 süüdimõistmised jõusse. 8. märtsil 2016 saavutasid süüdistavad kokkuleppe eksperdikomisjonis, mis loodi peaministri 2015. aasta käskkirjaga nr 2873. Ministrite kabinet kinnitas nimetatud kokkuleppe 9. märtsil 2016. Peaprokurör ei esitanud kokkulepet kassatsioonikohtusse lõplikuks heakskiitmiseks, kuna eksperdikomisjon ei olnud pädev komisjon. Süüdistatavad võivad esitada kokkuleppe taotluse pädevale komisjonile, milleks on välismaal asuva vara tagasinõudmise riiklik komisjon (NCRAA). 2019. aasta märtsis nõuti trahvisumma sisse. Tagastamisele kuuluvat summat nõutakse tagasi vastastikuse õigusabi taotlustega, mille Egiptuse ametivõimud on esitanud kahele kolmandale riigile. 6. Khadiga Mahmoud El Gammal Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Khadiga El Gammali õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Arestimisotsus Peaprokurör andis 28. veebruaril 2011 käsu, millega keelati Khadiga El Gammalil ja teistel isikutel oma varade ja vahendite kasutamine kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. 8. märtsil 2011 kinnitas pädev kriminaalkohus keelustamise korralduse. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Khadiga El Gammal ei ole 8. märtsi 2011. aasta otsust vaidlustanud. 15. Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garrana Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garrana õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Kohtuasi Avaliku sektori vahendite või varade omastamist käsitlev uurimine on jätkuvalt käimas. Nõukogu ei leidnud ühtegi viidet sellele, et Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garrana õigust kaitsele või tõhusale õiguskaitsele ei austatud. 18. Habib Ibrahim Habib Eladli Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Habib Ibrahim Habib Eladli õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Kohtuasi Eeluurimiskohtunik saatis Habib Ibrahim Habib Eladli kohtuasja pädevasse kohtusse süüdistusega avaliku sektori vahendite omastamises. Kohus otsustas 7. veebruaril 2016, et Habib Ibrahim Habib Eladli, tema abikaasa ja alaealise poja vara tuleb külmutada. Tulenevalt sellest kohtuotsusest väljastas peaprokurör 10. veebruaril 2016 arestimisotsuse kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Kohus mõistis süüdistava 15. aprillil 2017 süüdi. Süüdistatav kaebas nimetatud otsuse edasi kassatsioonikohtusse, kes tühistas otsuse 11. jaanuaril 2018 ning nõudis asja uuesti läbivaatamist. Uuel kohtuistungil määrati talle 9. mail 2019 trahv. Nii prokuratuur kui ka Habib Ibrahim Habib Eladli kaebasid selle otsuse edasi kassatsioonikohtusse. Kohtuasi selles kohtus on veel pooleli. 19. Elham Sayed Salem Sharshar Teave nõukogu toimikus näitab, et kriminaalmenetlustes, millele nõukogu tugines, austati Elham Sayed Salem Sharshari õigust kaitsele ja õigust tõhusale õiguskaitsele. Seda näitab eelkõige järgmine: Arestimisotsus Eeluurimiskohtunik saatis Elham Sayed Salem Sharshari abikaasa kohtuasja pädevasse kohtusse süüdistusega avaliku sektori vahendite omastamises. Kohus otsustas 7. veebruaril 2016, et Elham Sayed Salem Sharshari, tema abikaasa ja alaealise poja vara tuleb külmutada. Tulenevalt sellest kohtuotsusest väljastas peaprokurör 10. veebruaril 2016 arestimisotsuse kooskõlas Egiptuse kriminaalmenetlusseaduse artikliga 208a, mis lubab peaprokuröril keelata süüdistataval, tema naisel ja lastel oma vara kasutada, kui on kahtlusi, et nende varade näol on tegemist süüdistatava poolt toimepandud kuritegude tulemusel saadud ebaseadusliku tuluga. Egiptuse Araabia Vabariigi seaduste kohaselt on süüdistatavatel õigus vaidlustada keelustamise määrust käsitlev kohtuotsus samas kohtus. Elham Sayed Salem Sharshar ei ole kohtuotsust edasi kaevanud.