2004L0039 — ET — 20.03.2008 — 003.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2004/39/EÜ,

21. aprill 2004,

finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa majandusja sotsiaalkomitee arvamust, ( 2 ) võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, ( 3 ) toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras ( 4 ) ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 10. mai 1993. aasta direktiiviga 93/22/EMÜ väärtpaberiturul pakutavate investeerimisteenuste kohta ( 5 ) püüti kehtestada tingimused, mille kohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingud ja pangad saaksid osutada kindlaksmääratud teenuseid või luua filiaale teistes liikmesriikides päritoluriigi tegevusloa alusel ja järelevalve all. Selleks oli kõnealuse direktiivi eesmärgiks ühtlustada investeerimisühingute esmaseid tegevuslubade ja tegutsemisn õudeid, sealhulgas äritegevuse eeskirju. Ühtlasi nägi see ette mõningate tingimuste ühtlustamist, mis käsitlesid reguleeritud turgude tegevust. (2) Viimastel aastatel on finantsturgudel tegutsema asunud rohkem investoreid ja neile pakutakse veelgi keerukamat ulatuslikku teenuste ja instrumentide valikut. Kõnealuseid arenguid silmas pidades peaks ühendus hõlmama kogu investoritele suunatud tegevust. Selleks on vaja näha ette ühtlustamise tase, mida on vaja investoritele kõrgetasemelise kaitse pakkumiseks ja selleks et võimaldada investeerimisühingutel osutada päritoluriigi järelevalve all teenuseid kogu ühenduses, mis on ühtne turg. Eespool nimetatut silmas pidades tuleks direktiiv 93/22/EMÜ asendada uue direktiiviga. (3) Seoses investorite kasvava sõltuvusega isiklikest soovitustest on asjakohane lisada investeerimisnõustamine nende investeerimisteenuste hulka, milleks on nõutav tegevusluba. (4) Finantsinstrumentide loetellu on asjakohane lisada teatavad kaupade tuletisinstrumendid ja muu, mis on moodustatud ja millega kaubeldakse viisil, mis tekitab traditsiooniliste finantsinstrumentidega võrreldavaid regulatiivseid küsimusi. (5) On vaja kehtestada terviklik regulatiivne režiim, mis reguleerib finantsinstrumentidega tehingute tegemist, olenemata nende tehingute sõlmimiseks kasutatavatest kauplemismeetoditest, et tagada investeerimistehingute tegemisel kõrge kvaliteet ja säilitada rahandussüsteemi terviklikkust ja üldist tõhusust. Tuleks ette näha ühtne ja riskitundlik raamistik Euroopa finantsturul hetkel toimiva korralduste täitmise süsteemi reguleerimiseks. On vaja tunnustada uue organiseeritud kauplemissüsteemide põlvkonna esilekerkimist kõrvuti reguleeritud turgudega, mille suhtes tuleks kehtestada kohustused eesmärgiga säilitada finantsturgude tõhusat ja korrektset toimimist. Proportsionaalse regulatiivse raamistiku kehtestamist silmas pidades tuleks ette näha uue investeerimisteenuse lisamine, mis on seotud mitmepoolse kauplemissüsteemi tegevusega. (6) Tuleks kehtestada reguleeritud turu ja mitmepoolse kauplemissüsteemi määratlused ning need teineteisega tihedalt ühitada, kajastamaks tõsiasja, et nad väljendavad sama organiseeritud kauplemisfunktsiooni. Määratlustest tuleks välja jätta kahepoolsed süsteemid, kui investeerimisühing asub kauplema enda nimel, mitte riskivaba osapoolena ostja ja müüja vahel. Mõiste “süsteem” hõlmab kõiki neid turge, mis koosnevad reeglistikust ja kauplemisplatvormist, samuti neid, mis tegutsevad üksnes reeglistiku alusel. Reguleeritud turud ja mitmepoolsed kauplemissüsteemid ei ole kohustatud rakendama korralduste vastavusse viimiseks “tehnilist” süsteemi. Turg, mis koosneb üksnes reeglistikust, mis reguleerib liikmelisuse, kauplemisinstrumentide vastuvõtmise, liikmetevahelise kauplemise, aruandluse ja vajaduse korral läbipaistvuskohustusega seotud aspekte, on käesoleva direktiivi tähenduses reguleeritud turg või mitmepoolne kauplemissüsteem ja kõnealuste reeglite alusel sõlmitud tehinguid loetakse sõlmituks reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi raames. Mõistet ostu- ja müügihuvid tuleb mõista laias tähenduses ning see hõlmab korraldusi, hinnapakkumisi ja huviväljendusi. Nõue intresside kokkuviimiseks süsteemis süsteemi korraldaja kehtestatud mittediskretsionaarsete eeskirjade abil tähendab seda, et need viiakse kokku süsteemi eeskirjade alusel või süsteemi protokollide või sisemise töökorra kohaselt (sealhulgas arvutitarkvaraga hõlmatud protseduurid). Mõiste mittediskretsionaarsed eeskirjad tähendab, et need reeglid jätavad mitmepoolset kauplemissüsteemi, ilma diskretsioonita selle osas, kuidas intressid võivad üksteist mõjutada. Määratlused nõuavad intresside kokkuviimist viisil, mille tulemuseks on leping, st et täitmine toimub süsteemi reeglite alusel või süsteemi protokollide või sisemise töökorra alusel. (7) Käesoleva direktiivi eesmärk on hõlmata ettevõtjaid, kelle tavaline äritegevus seisneb professionaalsete investeerimisteenuste osutamises ja/või investeerimistegevuses. Seepärast ei peaks selle reguleerimisala hõlmama teistsugusel ametialal tegutsevaid isikuid. (8) Käesoleva direktiivi reguleerimisala ei peaks hõlmama oma vara ja ettevõtteid haldavaid isikuid, kes ei osuta investeerimisteenuseid ja/või ei tegele muu investeerimistegevusega peale oma nimel kauplemise, välja arvatud juhul, kui nad on turutegijad või kauplevad oma nimel väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi organiseeritud, sagedases ja süstemaatilises korras, pakkudes kolmandatele isikutele kättesaadavat süsteemi selleks, et nendega kaubelda. (9) Tekstis olevaid viiteid isikutele tuleks mõista viidetena nii füüsilistele kui ka juriidilistele isikutele. (10) Tuleks välja jätta kindlustusseltsid ja elukindlustusseltsid, mille tegevuse üle teostab asjakohast järelevalvet pädev usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalveasutus ja mille suhtes kohaldatakse nõukogu 25. veebruari 1964. aasta direktiivi 64/225/EMÜ asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta edasikindlustuse ja retrosessiooni osas, ( 6 )24. juuli 1973. aasta esimese nõukogu direktiivi 73/239/EMÜ otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta ( 7 ) ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiivi 2002/83/EÜ elukindlustuse kohta. ( 8 ) (11) Käesolev direktiiv ei kehti isikute suhtes, kes ei osuta teenuseid kolmandatele isikutele, kuid kelle äritegevus seisneb investeerimisteenuste osutamises üksnes nende emaettevõtjatele, tütarettevõtjatele või nende emaettevõtjate teistele tütarettevõtjatele. (12) Käesoleva direktiivi reguleerimisalast tuleks välja jätta ka isikud, kes osutavad investeerimisteenuseid üksnes juhuslikult oma kutsetegevuse käigus, tingimusel et kõnealune tegevus on reguleeritud ja asjakohased eeskirjad ei keela investeerimisteenuste juhuslikku osutamist. (13) Käesoleva direktiivi reguleerimisalast tuleks välja jätta isikud, kelle investeerimisteenuste osutamine seisneb ainuüksi töövõtjaosalusega süsteemide haldamises ja kes seetõttu ei osuta investeerimisteenuseid kolmandatele isikutele. (14) Käesoleva direktiivi reguleerimisalast on vaja välja jätta ka keskpangad ja muud samalaadse tegevusega asutused ning riigiasutused, mille ülesanne on riigivõla haldamine või mis on kaasatud riigivõla haldamisse, millega on hõlmatud ka riigivõla investeerimine, välja arvatud asutused, mis on osaliselt või täielikult riigi omandis, mis täidavad ärilist või osaluste omandamisega seotud rolli. (15) Käesoleva direktiivi reguleerimisalast tuleb välja jätta ühisinvesteerimisettevõtjad ja pensionifondid, olenemata sellest, kas nende tegevus on ühenduse tasandil kooskõlastatud või mitte, ja selliste ettevõtjate depoopangad ja juhid, sest nende tegevuse kohta kehtivad otseselt nende jaoks kohandatud erisätted. (16) Käesoleva direktiivi eranditest kasu saamiseks peaks asjaomane isik vastama jätkuvalt kõnealuste erandite kohta sätestatud tingimustele. Eelkõige, kui isik osutab investeerimisteenuseid või tegeleb investeerimisega ja on vabastatud käesoleva direktiivi täitmisest, kuna kõnealustel teenustel või tegevustel on kontserni tasandil tema põhitegevusala suhtes abistav funktsioon, ei peaks kõrvalteenustega seotud erand tema puhul enam kehtima, kui kõnealuste teenuste osutamine või tegevus lakkab täitmast tema põhitegevusala suhtes abistavat funktsiooni. (17) Investorite kaitseks ja rahandussüsteemi stabiilsuse säilitamiseks peaks käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvaid investeerimisteenuseid osutavatel ja/või investeerimisega tegelevatel äriühingutel olema oma päritoluliikmesriigis väljaantud tegevusluba. (18) Krediidiasutused, kellele on antud tegevusluba vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivile 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta, ( 9 ) ei peaks vajama muud tegevusluba investeerimisteenuste osutamiseks või investeerimistegevuseks käesoleva direktiivi alusel. Kui krediidiasutus otsustab osutada investeerimisteenuseid või tegeleda investeerimisega, peaks pädevad asutused enne tegevusloa andmist kontrollima, et krediidiasutus vastab käesoleva direktiivi asjakohastele sätetele. (19) Juhul kui investeerimisühing osutab ebakorrapäraselt ühte või mitut tegevusloaga hõlmamata investeerimisteenust või tegeleb ebakorrapäraselt ühe või mitme tegevusloaga hõlmamata investeerimistegevusega, ei peaks tal käesoleva direktiivi alusel olema vaja täiendavat tegevusluba. (20) Käesolevas direktiivis tähendab korralduste vastuvõtmine ja edastamine ka seda, et tuleks korraldada kahe või enama investori kohtumine, mis viib tehingu sõlmimisele kõnealuste investorite vahel. (21) Seoses Basel II kapitali adekvaatsuse raamistiku eelseisva läbivaatamisega tunnistavad liikmesriigid vajadust vaadata uuesti üle, kas investeerimisühinguid, mis täidavad klientide korraldusi mitmikkäsundite alusel, tuleb käsitleda printsipaalidena tegutsevatena ja sellest tulenevalt kohaldada nende suhtes täiendavaid regulatiivseid kapitalinõudeid. (22) Vastastikuse tunnustamise ja päritoluliikmesriigi järelevalve põhimõtted näevad ette, et liikmesriikide pädevad asutused ei tohi anda tegevusluba või peavad selle tühistama, kui sellised tegurid nagu tegevuskavade sisu, geograafiline paiknemine või reaalne tegevus näitavad selgelt, et investeerimisühing on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks eesmärgiga hoida kõrvale rangematest normidest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt kavatseb tegutseda või tegutseb. Juriidilisest isikust investeerimisühing peaks saama tegevusloa liikmesriigilt, kus ta on registrisse kantud. Investeerimisühing, kes ei ole juriidiline isik, peaks saama tegevusloa liikmesriigilt, kus asub tema peakontor. Lisaks peaksid liikmesriigid nõudma, et investeerimisühingu peakontor peab asuma alati tema päritoluliikmesriigis ja et ta seal ka reaalselt tegutseb. (23) Oma päritoluliikmesriigis tegevusloa saanud investeerimisühingul peaks olema õigus osutada investeerimisteenuseid või tegeleda investeerimisega kogu ühenduses, ilma et tal oleks vaja taotleda eraldi tegevusluba selle liikmesriigi pädevalt asutuselt, kus ta soovib kõnealuseid teenuseid osutada või kõnealuse tegevusega tegeleda. (24) Kuna teatavad investeerimisühingud on vabastatud teatavatest kohustustest, mis on kehtestatud nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiiviga 93/6/EMÜ investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta, ( 10 ) peaks neil olema kohustus omada miinimumkapitali või kutsekindlustust või nende kahe kombinatsiooni. Parandused kõnealuse kindlustuse summades peaks võtma arvesse parandusi, mis on tehtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/92/EÜ kindlustusvahenduse kohta ( 11 ) raames. See konkreetne käsitlus kapitali adekvaatsuse osas ei tohiks piirata otsuseid kõnealuste ühingute asjakohase käsitlemise kohta vastavalt tulevastele muudatustele kapitali adekvaatsust reguleerivates ühenduse õigusaktides. (25) Kuna usaldatavusnormatiivide reguleerimisala peaks piirduma nende üksustega, mis peavad professionaalset kauplemisportfelli ja seeläbi kujutavad osapoole riskiallikat teiste turuosaliste suhtes, tuleks üksused, mis kauplevad oma nimel finantsinstrumentidega, sealhulgas käesoleva direktiiviga reguleeritud kaupade tuletisinstrumentidega, samuti nendega, mis osutavad investeerimisteenuseid kaupade tuletisinstrumentide osas oma põhitegevusala klientidele põhitegevusala kõrvalteenusena kontserni tasandil, tingimusel et kõnealuseks põhitegevusalaks ei ole investeerimisteenuste osutamine käesoleva direktiivi tähenduses, jätta käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja. (26) Selleks et kaitsta investorite omandiõigust ja teisi samasuguseid väärtpaberitega seotud õigusi ning investori õigusi, mis on seotud investeerimisühingu hoolde usaldatud varaga, tuleks kõnealuseid õigusi hoida lahus investeerimisühingu õigustest. Kõnealune põhimõte ei tohiks takistada investeerimisühingul tegutseda oma nimel, kuid investori huvides, kui tehingu laad seda nõuab ja investor annab oma nõusoleku, näiteks aktsiate või osade laenuks andmise puhul. (27) Kui klient kooskõlas ühenduse õigusaktidega ja eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuni 2002. aasta direktiiviga 2002/47/EÜ finantstagatiskokkulepete kohta, ( 12 ) annab finantsinstrumentide või vahendite täieliku omandiõiguse üle investeerimisühingule praeguste või tulevaste, tegelike, tingimuslike või võimalike kohustuste tagamiseks või muul viisil katmiseks, ei tuleks kõnealuseid finantsinstrumente või vahendeid samuti enam lugeda kliendile kuuluvaks. (28) Kolmandates riikides tegevusloa saanud investeerimisühingute filiaalidele ühenduses tegevusloa andmise kord peaks nimetatud investeerimisühingute suhtes kehtima ka edaspidi. Kõnealustele filiaalidele ei tohiks laieneda asutamislepingu artikli 49 teises lõigus sätestatud teenuste osutamise vabadus ja neil on asutamisõigus ainult selles liikmesriigis, kus nad on asutatud. Silmas pidades juhte, kui ühendus ei ole seotud ühegi kahepoolse ega mitmepoolse kohustusega, on asjakohane näha ette kord, mille eesmärgiks on tagada ühenduse investeerimisühingute võrdväärne vastastikune kohtlemine asjassepuutuvates kolmandates riikides. (29) Laienev tegevusalade ring, millega paljud investeerimisühingud samaaegselt tegelevad, on suurendanud võimalust huvide konfliktide tekkeks kõnealuste erinevate tegevusalade ja klientide huvide vahel. Seepärast on vaja kehtestada eeskirjad tagamaks, et sellised konfliktid ei kahjusta nende klientide huve. (30) Teenust tuleks lugeda osutatuks kliendi algatusel, kui klient ei nõua seda vastusena ühingu poolt või ühingu nimel konkreetsele kliendile suunatud individualiseeritud teabele, mis sisaldab kutset või on ette nähtud kliendi mõjutamiseks seoses konkreetse finantsinstrumendi või konkreetse tehinguga. Teenust võib lugeda osutatuks kliendi algatusel olenemata sellest, et klient nõuab seda teabe alusel, mis sisaldab finantsinstrumentide soodustust või pakkumist, mis on tehtud vahenditega, mis on oma olemuselt üldised ja suunatud avalikkusele või suuremale klientide või võimalike klientide rühmale või kategooriale. (31) Üks käesoleva direktiivi eesmärke on kaitsta investoreid. Investorite kaitse meetmeid tuleb kohandada iga investorite kategooria (mittekutselised, kutselised investorid ja osapooled) eripära arvestades. (32) Erandina filiaalide tegevuse suhtes kehtiva päritoluriigi tegevusloa, järelevalve ja kohustuste jõustamise põhimõttest on asjakohane, et vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus kohustub vastutama teatavate käesolevas direktiivis määratletud kohustuste jõustamise eest seoses filiaali kaudu toimuva äritegevusega filiaali asukohaterritooriumi piires, kuna kõnealune asutus on filiaalile kõige lähemal ning sellel on filiaali tegevust reguleerivate eeskirjade rikkumiste avastamise ja sekkumise seisukohast parem asukoht. (33) On vaja kehtestada tõhus “parimal viisil täitmise” kohustus tagamaks, et investeerimisühingud täidavad klientide korraldusi kliendile kõige soodsamatel tingimustel. Kõnealune kohustus peaks kehtima fondi suhtes, kellel on kliendi ees lepingulised või esinduskohustused. (34) Aus konkurents nõuab, et turuosalised ja investorid saaksid võrrelda hindu, mille avaldamist kauplemiskohtadelt (st reguleeritud turud, mitmepoolsed kauplemissüsteemid ja vahendajad) nõutakse. Selleks on soovitatav, et liikmesriigid kõrvaldavad tõkked, mis võivad takistada asjakohase teabe konsolideerimist Euroopa tasandil ja selle avaldamist. (35) Ärisideme loomisel kliendiga võib investeerimisühing paluda, et klient või potentsiaalne klient nõustuks samaaegselt täitmispoliitikaga ja võimalusega, et tema korraldusi võidakse täita väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi. (36) Isikud, kes osutavad investeerimisteenuseid rohkem kui ühe investeerimisühingu nimel, ei tohiks lugeda seotud vahendajateks, vaid investeerimisühinguteks, kui nad jäävad käesolevas direktiivis ettenähtud määratluse piiridesse, välja arvatud teatavad isikud, kellele võib teha erandi. (37) Käesolev direktiiv ei tohiks piirata seotud vahendajate õigust tegeleda teiste direktiividega reguleeritud tegevusaladega ja seonduvate tegevustega finantsteenuste osas või käesoleva direktiiviga reguleerimata toodetega, sealhulgas sama finantskontserni osade nimel. (38) Väljaspool investeerimisühingu ruume toimuva tegevuse (lävemüük) tingimused ei peaks olema käesoleva direktiiviga reguleeritud. (39) Liikmesriikide pädevad asutused ei tohiks registreerida või peavad registreerimise tühistama, kui reaalne tegevus näitab selgelt, et seotud vahendaja on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks eesmärgiga hoida kõrvale rangematest normidest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt kavatseb tegutseda või tegutseb. (40) Kõlblikke osapooli tuleks käesoleva direktiivi tähenduses käsitleda klientidena tegutsevatena. (41) Äritegevuse eeskirjade (sealhulgas parimal viisil täitmise ja klientide korralduste käsitlemise eeskirjad) jõustamise tagamiseks seoses kõnealust kaitset kõige rohkem vajavate investoritega ning kogu ühenduses hästijuurdunud turutava kajastamiseks on asjakohane selgitada, et äritegevuse eeskirjadest võib kõrvale kalduda tehingute puhul, mis sõlmitakse või algatatakse kõlblike osapoolte vahel. (42) Seoses kõlblike osapoolte vahel tehtud tehingutega tuleks kohustust klientide piirangukäskude avaldamiseks kohaldada üksnes juhul, kui tehingu teine pool saadab investeerimisühingule täitmiseks piirangukäsu. (43) Liikmesriigid kaitsevad füüsiliste isikute õigust privaatsusele seoses isikuandmete töötlemisega kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta ( 13 ). (44) Investorite kaitse ja väärtpaberiturgude tõrgeteta toimimise huvides on vaja tagada tehingute läbipaistvus ning sellel eesmärgil sätestatud eeskirjade kehtimine turul tegutsevate investeerimisühingute suhtes. Et investorid või turuosalised saaksid alati hinnata kavandatava aktsiatehingu tingimusi ning hiljem kontrollida selle täitmist, tuleks kehtestada ühised eeskirjad täidetud aktsiatehingute üksikasjade avaldamiseks ja aktsiatega kauplemise kehtivate võimaluste üksikasjade avalikustamiseks. Kõnealuseid eeskirju on vaja liikmesriikide aktsiaturgude tõhusaks integreerimiseks, üldise aktsiatega seotud instrumentide hinnakujundusprotsessi tõhususe edendamiseks ja “parimal viisil täitmise” kohustuse tõhusaks toimimiseks. Need kaalutlused nõuavad üleüldist läbipaistvuse režiimi, mis on kohaldatav kõigi aktsiatehingute suhtes olenemata nende kahepoolsest täitmisest investeerimisühingu poolt või reguleeritud turgude või mitmepoolsete kauplemissüsteemide kaudu. Käesolevast direktiivist tulenevad investeerimisühingute kohustused noteerida ostu- ja müügihinda ning täita korraldus noteeritud hinnaga ei vabasta investeerimisühinguid kohustusest suunata korraldus teise täitmiskohta, kui kliendi korralduste ühingusisene täitmine (internalisation) võiks häirida ühingu “parimal viisil täitmise” kohustuse järgimist. (45) Liikmesriigid peaksid olema võimelised kohaldama direktiivi tehinguaruandluse kohustuse kohta finantsinstrumentide suhtes, mis ei ole reguleeritud turul kauplemiseks lubatud. (46) Liikmesriik võib otsustada kohaldada käesolevas direktiivis sätestatud kauplemiseelse ja -järgse läbipaistvuse nõuet muude finantsinstrumentide kui aktsiate suhtes. Sellisel juhul tuleks kõnealused nõudeid kohaldada kõigi investeerimisühingute suhtes, mille puhul kõnealune liikmesriik on päritoluliikmesriik, nende tegevuse suhtes selle liikmesriigi territooriumil ja teenuste osutamise vabaduse alusel toimuva piiriülese tegevuse suhtes. Neid tuleks kohaldada ka kõnealuse liikmesriigi territooriumil toimuvate tehingute suhtes teises liikmesriigis volitatud investeerimisühingute filiaalide poolt, mis on asutatud selle liikmesriigi territooriumil. (47) Kõigil investeerimisühingutel peaksid kogu ühenduses olema samad võimalused reguleeritud turgudega liitumiseks või neile juurdepääsuks. Sõltumata tehingute praegusest korraldusviisist liikmesriikides, on oluline kõrvaldada tehnilised ja juriidilised piirangud reguleeritud turgudele juurdepääsult. (48) Piiriüleste tehingute lõpuleviimise soodustamiseks on asjakohane näha investeerimisfirmadele ette juurdepääs börsitehingute arveldussüsteemidele kogu ühenduses olenemata sellest, kas tehingud on sõlmitud reguleeritud turgude kaudu asjaomastes liikmesriikides. Investeerimisühingud, mis soovivad osaleda vahetult teise liikmesriigi arveldussüsteemides, peaksid vastama liikmelisuse suhtes kehtestatud asjakohastele tegevus- ja ärinõuetele ning usaldatavusmeetmetele finantsturgude sujuva ja korrektse toimimise säilitamiseks. (49) Tegevusluba reguleeritud turu pidamiseks peaks laienema kõigile tegevustele, mis on otseselt seotud korralduste väljapaneku, töötlemise, täitmise, kinnitamise ja raporteerimisega alates kõnealuste korralduste vastuvõtmisest reguleeritud turule kuni nende edastamiseni lõpuleviimiseks, ning finantsinstrumentide kauplemisele lubamisega seotud tegevustele. See peaks hõlmama ka tehinguid, mis sõlmitakse reguleeritud turu määratud turutegijate vahendusel, mis sooritatakse selle süsteemide alusel ja kooskõlas kõnealuseid süsteemi reguleerivate eeskirjadega. Mitte kõiki reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi liikmete või osaliste sõlmitud tehinguid ei tuleks lugeda reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi raames sõlmituks. Liikmete või osanike sõlmitud kahepoolsed tehinguid, mis ei ole kooskõlas kõigi käesoleva direktiivi alusel reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi jaoks kehtestatud kohustustega, tuleks kliendi korralduste ühingusisese täitja (systematic internaliser) määratluse alusel lugeda väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi sõlmitud tehinguteks. Sellisel juhul peaks kehtima investeerimisühingute kohustus avaldada ühingu siduvaid hinnapakkumisi, kui on täidetud käesoleva direktiiviga kehtestatud tingimused. (50) Kliendi korralduste ühingusisesed täitjad võivad otsustada võimaldada oma hinnapakkumistele juurdepääsu üksnes mittekutselistele klientidele, üksnes kutselistele klientidele või mõlemale. Neil ei tohiks olla lubatud diskrimineerida kõnealuste kategooriate kliente. (51) Artikkel 27 ei kohusta kliendi korralduste ühingusiseseid täitjaid avaldama siduvaid hinnapakkumisi standardset turumahtu ületavate tehingutega seoses. (52) Kui investeerimisühing on kliendi korralduste ühingusisene täitja nii aktsiate kui muude finantsinstrumentide puhul, tuleks pakkumise esitamise kohustust kohaldada üksnes seoses aktsiatega, ilma et see piiraks põhjenduse 46 kohaldamist. (53) Käesoleva direktiivi eesmärk ei ole nõuda kauplemiseelse läbipaistvuse reeglite kohaldamist börsiväliste tehingute suhtes, mille tunnusjooneks on nende ühekordsus ja ebakorrapärasus ning mida sooritatakse professionaalsete osapooltega ja mis moodustavad osa ärisidemetest, mida omakorda iseloomustavad turu standardmahust suuremad tehingud, ja kui tehinguid sõlmitakse väljaspool asjaomase ühingu poolt tavaliselt oma äritegevuseks kliendi korralduste ühingusisese täitjana kasutatavat süsteemi. (54) Mis tahes aktsiaklassi standardne turumaht ei tohiks olla muude sellesse klassi kuuluvate aktsiate suhtes oluliselt ebaproportsionaalne. (55) Direktiivi 93/6/EMÜ ülevaatamisega tuleks kehtestada miinimumkapitali nõuded, mida reguleeritud turud peaksid tegevusloa saamiseks täitma, ja seda tehes võtma arvesse kõnealuste turgudega seotud riske. (56) Reguleeritud turu korraldajad peaksid olema suutelised juhtima ka mitmepoolset kauplemissüsteemi kooskõlas käesoleva direktiivi asjakohaste sätetega. (57) Käesoleva direktiivi sätted, mis käsitlevad instrumentide kauplemisele lubamist reguleeritud turu kehtestatud eeskirjade alusel, ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. mai 2001. aasta direktiivi 2001/34/EÜ (mis käsitleb väärtpaberite ametlikku noteerimist väärtpaberibörsil ja nende väärtpaberite kohta avaldatavat teavet) kohaldamist ( 14 ). Reguleeritud turule ei tohiks teha takistusi käesoleva direktiivi alusel rakendatud nõuetega võrreldes rangemate nõuete kohaldamiseks seoses selliste väärtpaberite või instrumentide emiteerijatega, mille kauplemisele lubamist ta kaalub. (58) Liikmesriigid peaksid saama määrata erinevaid pädevaid asutusi käesolevas direktiivis sätestatud ulatuslike kohustuste jõustamiseks. Tegemist peaks olema riigiasutustega, et tagada nende sõltumatus ettevõtjatest ja vältida huvide konflikte. Liikmesriigid peavad kooskõlas siseriikliku õigusega tagama pädeva asutuse asjakohase rahastamise. Riigiasutuste määramine ei peaks välistama delegeerimist pädeva asutuste vastutusel. (59) Ühe liikmesriigi kontaktpunkti poolt teise liikmesriigi kontaktpunkti kaudu vastuvõetud konfidentsiaalset informatsiooni ei tohiks käsitleda üksnes siseriiklikuna. (60) On vaja suurendada pädevate asutuste volituste lähenemist, et rajada teed jõustamise samaväärsele tasemele kogu ühtsel finantsturul. Ühine volituste miinimumkogum koos piisavate vahenditega peaks tagama järelevalve tõhususe. (61) Klientide kaitset silmas pidades ja ilma et see piiraks klientide õigust kohtuasja algatamiseks, on asjakohane, et liikmesriigid soodustavad vaidluste kohtuväliseks lahendamiseks asutatud riiklike või eraõiguslike asutuste koostööd piiriüleste vaidluste lahendamisel, võttes arvesse komisjoni 30. märtsi 1998. aasta soovitust 98/257/EÜ tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise eest vastutavate asutuste suhtes kohaldatavate põhimõtete kohta ( 15 ). Kaebusi lahendamist ja õiguskaitsemenetlust reguleerivate sätete rakendamisel tuleks liikmesriike julgustada kasutama olemasolevaid piiriülese koostöö mehhanisme, eelkõige finantsteenustega seotud kaebuste võrgustikku (FIN-Net). (62) Mis tahes teabevahetus või -edastus pädevate asutuste, muude asutuste, organite või isikute vahel peaks toimuma kooskõlas isikuandmete kolmandatele riikidele üleandmise eeskirjadega vastavalt direktiivile 95/46/EÜ. (63) On vaja tugevdada siseriiklike pädevate asutuste vahelist teabevahetust reguleerivaid sätteid ja tugevdada nende vastastikust abi osutamise ja koostöökohustust. Kasvava piiriülese tegevuse tõttu peaks pädevad asutused varustama üksteist nende ülesannete täitmiseks asjakohase teabega, et tagada käesoleva direktiivi tõhus jõustamine, sealhulgas olukordades, kus rikkumised või oletatavad rikkumised võivad puudutada kahe või enama liikmesriigi ametiasutusi. Teabevahetuses on vajalik range ametisaladuse nõue, et tagada kõnealuse teabe sujuv üleandmine ja eriõiguste kaitse. (64) 17. juulil 2000 asutas nõukogu Euroopa väärtpaberiturgude reguleerimiseks tarkade komitee. Tarkade komitee tegi oma lõpparuandes ettepaneku võtta kasutusele uus seadusandlik menetlus, mis põhineb raampõhimõtteid, rakendusmeetmeid, koostööd ja jõustamist hõlmaval neljatasandilisel lähenemisviisil. Kui esimene tasand ehk direktiiv peaks piirduma üldiste raampõhimõtetega, siis teine tasand peaks sisaldama tehnilisi rakendusmeetmeid, mis komisjon võtab vastu komitee abiga. (65) 23. märtsil 2001. aastal Stockholmis kohtunud Euroopa Ülemkogu kinnitas oma resolutsiooniga tarkade komitee aruande ning kavandatud neljatasandilise lähenemisviisi, mille eesmärk on muuta väärtpabereid käsitlevate ühenduse õigusaktide väljatöötamine veelgi tõhusamaks ja läbipaistvamaks. (66) Stockholmis kohtunud Euroopa Ülemkogu arvamuse kohaselt tuleks teise tasandi rakendusmeetmeid kasutada sagedamini, et tagada tehniliste sätete ajakohastamine turu ja järelevalve arenguga, ning peale selle tuleb ette näha kõigi teise tasandi tööetappide tähtajad. (67) Tarkade komitee aruande on kinnitanud ka Euroopa Parlament oma 5. veebruari 2002. aasta resolutsioonis finantsteenuseid käsitlevate õigusnormide rakendamise kohta, lähtudes komisjoni tehtud pidulikust teadaandest samal päeval Euroopa Parlamendi ees ning parlamendi majandus- ja rahaküsimuste komitee eesistujale adresseeritud siseturu voliniku 2. oktoobri 2001. aasta kirjast, mis käsitleb Euroopa Parlamendi rolli kindlustamist kõnealuses protsessis. (68) Käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. ( 16 ) ning arvestades järgmist: ▼M1 (69) Euroopa Parlamendile tuleks jätta kolmekuuline periood alates muudatusettepanekute ja rakendusmeetmete eelnõu esmakordsest edastamisest, et võimaldada tal need läbi vaadata ja esitada oma arvamus. Kiireloomulistel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel peaks olema võimalik seda perioodi lühendada. Kui selle aja jooksul võtab Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, peaks komisjon muudatusettepanekute või meetmete eelnõu uuesti läbi vaatama. ▼B (70) Edasiste arengute arvessevõtmist silmas pidades peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanded sätete kohaldamise kohta, mis reguleerivad kutsekindlustust, läbipaistvuseeskirjade reguleerimisala ja kaupade tuletisinstrumentidele spetsialiseerunud vahendajatele võimaliku tegevusloa andmist tegutsemiseks investeerimisühingutena. (71) Eesmärk luua ühtne finantsturg, kus kaitstakse tõhusalt investoreid ja tagatakse turu üldine tõhusus ja terviklikkus, nõuab ühiste regulatiivsete nõuete kehtestamist seoses ühenduses tegevusloa saanud investeerimisühingutega, mis käsitlevad reguleeritud turgude ja muude kauplemissüsteemide toimimist, et vältida Euroopa rahandussüsteemi kui terviku toimimise õõnestamist ühe turu läbipaistmatuse ja häirete tõttu. Kuna seda eesmärki saab paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:







I

JAOTIS

MÕISTED JA REGULEERIMISALA

Artikkel 1

Reguleerimisala

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse investeerimisühingute ja reguleeritud turgude suhtes.

2. Järgmisi sätteid kohaldatakse ka direktiivi 2000/12/EÜ alusel tegevusloa saanud krediidiasutuste suhtes, kui nad osutavad ühte või mitut investeerimisteenust ja/või teostavad investeerimistegevusi:

— Artikli 2 lõige 2, artiklid 11, 13 ja 14,

— II jaotise II peatükk, välja arvatud artikli 23 lõike 2 teine lõik,

— II jaotise III peatükk, välja arvatud artikli 31 lõiked 2–4 ja artikli 32 lõiked 2–6, artikli 32 lõiked 8 ja 9,

— Artiklid 48–53, 57, 61 ja 62 ja

— Artikli 71 lõige 1.

Artikkel 2

Erandid

1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:

a) direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 1 määratletud kindlustusseltside suhtes või direktiivi 2002/83/EÜ artiklis 1 määratletud elukindlustusseltside suhtes või ettevõtjate suhtes, kes tegelevad direktiivis 64/225/EMÜ käsitletud edasikindlustuse või retrosessiooniga;

b) isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenuseid üksnes oma emaettevõtjatele, oma tütarettevõtjatele või oma emaettevõtja teistele tütarettevõtjatele;

c) isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenust juhuti muu kutsetegevuse hulgas, kui seda tegevust reguleerivad õigus- või haldusnormid ja selle ameti eetikakoodeks ei välista kõnealuse teenuse osutamist;

d) isikute suhtes, kes ei osuta investeerimisteenuseid või ei tegele muuga kui oma nimel kauplemisega, välja arvatud juhul, kui nad on turutegijad või kauplevad oma nimel väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemisteenust organiseeritud, sagedases ja süstemaatilises korras, pakkudes kolmandatele pooltele kättesaadavat süsteemi selleks, et nendega kaubelda;

e) isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenuseid, mis seisnevad üksnes töövõtjaosalusega süsteemide haldamises;

f) isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenuseid, mis seisnevad üksnes töövõtjaosalusega süsteemide haldamises ja investeerimisteenuste osutamises üksnes oma emaettevõtjatele, oma tütarettevõtjatele või oma emaettevõtja teistele tütarettevõtjatele;

g) Euroopa Keskpankade süsteemi liikmete suhtes ja teiste samu ülesandeid täitvate riigiasutuste suhtes, samuti teiste riigiasutuste suhtes, mille ülesanne on riigivõla haldamine või mis on kaasatud riigivõla haldamisse;

h) ühisinvesteerimisettevõtjate ja pensionifondide suhtes, olenemata sellest, kas nad on ühenduse tasemel ühtlustatud või mitte, ning selliste ettevõtjate depoopankade ja juhtide suhtes;

i) isikute suhtes, kes kauplevad oma nimel finantsinstrumentidega või osutavad investeerimisteenuseid kaupade tuletisinstrumentidega või tuletislepingutega, mis on hõlmatud I lisa C 10 jaos, oma põhitegevusala klientidele, tingimusel et see on nende põhitegevusala kõrvaltegevus kontserni tasandil ja põhitegevusalaks ei ole investeerimisteenuste osutamine käesoleva direktiivi mõistes või pangandusteenuste osutamine direktiivi 2000/12/EÜ alusel;

j) isikute suhtes, kes pakuvad investeerimisnõustamist muu erialase tegevuse käigus, mis ei ole hõlmatud käesoleva direktiiviga, tingimusel et kõnealust nõustamist ei tasustata eraldi;

k) isikute suhtes, kelle peamine äritegevus seisneb oma nimel kaupade ja/või kaupade tuletisinstrumentidega kauplemises. Seda erandit ei kohaldata, kui oma nimel kaupade ja/või kaupade tuletisinstrumentidega kauplevad isikud moodustavad osa kontsernist, mille põhitegevusala on muude investeerimisteenuste osutamine käesoleva direktiivi tähenduses või pangandusteenuste osutamine direktiivi 2000/12/EÜ alusel;

l) ühingute suhtes, mis osutavad investeerimisteenuseid ja/või tegelevad investeerimistegevusega, mis seisneb üksnes turgudel oma nimel finantsfutuuridega või optsioonidega või muude tuletisväärtpaberitega kauplemises ning rahaturgudel üksnes positsioonide kindlustamiseks tuletisväärtpaberiturgudel, või mis teevad tehinguid teiste kõnealuste turgude liikmete nimel või kujundavad neile hindu ja mis on tagatud samade turgude arveldavate liikmetega, kui vastutust selliste ühingute poolt sõlmitud lepingute täitmise tagamise eest kannavad samade turgude arveldavad liikmed;

m) ühingute suhtes, mille asutajad on Taani ja Soome pensionifondid ja mille ainus eesmärk on kõnealuste ühingute liikmeks olevate pensionifondide vara valitsemine;

n) agenti di cambio suhtes, kelle ülesandeid ja tegevust reguleerib 24. veebruari 1998. aasta Itaalia õigusakti (decreto legislativo) nr 58 artikkel 201.

2. Käesoleva direktiiviga antud õigused ei laiene teenuste osutamisele osapoolena tehingutes, mida teostavad riigiasutused, mis tegelevad riigivõlaga, või Euroopa Keskpankade süsteemi liikmete poolt, kes täidavad oma ülesandeid, nagu on ette nähtud asutamislepinguga ning Euroopa Keskpankade süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirjaga, või kes täidavad samaväärseid funktsioone siseriiklike õigusnormide alusel.

3. Finantsturgudel toimuvate arengute arvesse võtmiseks ja käesoleva direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks võib komisjon, ►M3 ————— ◄ seoses eranditega c, i ja k määratleda kriteeriumid otsustamaks, kas teatavat tegevust loetakse põhitegevusala kõrvaltegevuseks kontserni tasandil, ning otsustamaks, millal toimub tegevus juhuslikult. ►M3 Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. ◄

Artikkel 3

Valikulised erandid

1. Liikmesriigid võivad otsustada mitte kohaldada käesolevat direktiivi isikute suhtes, kelle jaoks nad on päritoluliikmesriigiks ja kes:

— ei tohi hallata klientide vara või väärtpabereid ja kellel seetõttu ei saa kunagi oma klientide ees tekkida võlgu ja

— ei tohi osutada mis tahes muud investeerimisteenust peale siirdväärtpaberitega ja ühisinvesteerimisettevõtjate osakutega seotud korralduste vastuvõtmise ja edastamise ning investeerimisnõustamise seoses kõnealuste finantsinstrumentidega ja

— kes selle teenuse osutamise käigus võivad korraldusi edastada üksnes: — i) investeerimisühingutele, kellele on käesoleva direktiivi alusel välja antud tegevusluba; ii) krediidiasutustele, kellele on direktiivi 2000/12/EÜ alusel välja antud tegevusluba; iii) investeerimisühingute või krediidiasutuste filiaalidele, kellele on välja antud tegevusluba kolmandas riigis ja mis peavad vastama nende suhtes kehtivatele usaldatavusnormatiividele, mida pädevad asutused peavad vähemalt niisama rangeks kui käesolevas direktiivis või direktiivides 2000/12/EÜ ja 93/6/EMÜ sätestatuid; iv) ühisinvesteerimisettevõtjatele, kellele liikmesriigi seaduste alusel on antud tegevusluba oma osakuid avalikult müüa, ja selliste ettevõtjate juhtidele; v) fikseeritud kapitaliga investeerimisühingutele vastavalt nõukogu 13. detsembri 1976. aasta teise direktiivi 77/91/EMÜ (tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid nõuavad nii aktsionäride kui ka kolmandate isikute huvide kaitseks aktsiaseltside asutamisel EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutena ning nende kapitali säilitamisel ja muutmisel, et muuta sellised tagatised võrdväärseteks) ( 17 ) artikli 15 lõikele 4, mille väärtpaberid on noteeritud või kauplemisel liikmesriigi reguleeritud turul; — tingimusel et kõnealuste isikute tegevus on siseriiklikult reguleeritud.

2. Lõike 1 kohaselt käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäetud isikud ei või saada kasu teenuste osutamise ja/või tegutsemise või filiaalide asutamise vabadusest, nagu on ette nähtud vastavalt artiklis 31 ja 32.

Artikkel 4

Mõisted

1. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) Investeerimisühing – juriidiline isik, kelle tavaliseks tegevuseks või äritegevuseks on ühe või mitme investeerimisteenuse osutamine kolmandatele isikutele ja/või ühe või mitme investeerimistegevuse teostamine kutsetegevusena; Liikmesriigid võivad investeerimisühingute hulka arvata ka ettevõtjad, kes ei ole juriidilised isikud, tingimusel et: a) nende õiguslik seisund kindlustab kolmandate isikute huvide kaitse tasemel, mis on võrdväärne juriidiliste isikute poolt pakutava kaitsega ja b) nad alluvad oma juriidilise vormi kohasele usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvele. Kui füüsiline isik siiski osutab teenuseid, mis hõlmavad kolmandate isikute vara või siirdväärtpaberite haldamist, võib teda, ilma teiste käesolevas direktiivis ja direktiivis 93/6/EMÜ kehtestatud nõuetega vastuollu minemata, pidada käesoleva direktiivi kohaldamisel investeerimisühinguks üksnes juhul, kui ta tegevus vastab järgmistele tingimustele: a) kolmandate isikute omandiõigus finantsinstrumentidele ja varale peab olema kaitstud, eriti äriühingu või selle omanike maksevõimetuse korral, äriühingu vara arestimise, vastastikuse tasaarvestuse või selle äriühingu võlausaldajate või omanike mis tahes muu tegevuse korral; b) ühingu ja selle omanike maksevõimelisust jälgitakse vastavalt selleks koostatud eeskirjadele; c) ühingu raamatupidamise aastaaruanne peab olema auditeeritud ühe või mitme isiku poolt, kes on vastavalt siseriiklikule õigusele volitatud raamatupidamisaruandeid auditeerima; d) kui ühingul on ainult üks omanik, peab ta ette nägema investorite kaitse selleks juhuks, kui äritegevus tema surma või teovõimetuse tagajärjel või mõnel muul põhjusel lõpeb;

2) Investeerimisteenused ja -tegevus – I lisa A jaos loetletud teenused ja tegevused, mis on seotud I lisa C jaos loetletud instrumentidega; Komisjon näeb ►M3 ————— ◄ ette: — I lisa jaos C 7 nimetatud tuletislepingud, millel on teiste tuletisinstrumentide omadused, võttes muu hulgas arvesse, kas neid tasaarveldatakse tunnustatud arvelduskodade kaudu või nende suhtes kehtib regulaarne lisatagatise esitamise nõue, — I lisa jaos C 10 nimetatud tuletislepingud, millel on teiste tuletisinstrumentide omadused, võttes muu hulgas arvesse, kas nendega kaubeldakse reguleeritud turul või mitmepoolses kauplemissüsteemis, kas neid tasaarveldatakse tunnustatud arvelduskodade kaudu või nende suhtes kehtib regulaarne lisatagatise esitamise nõue;

3) Kõrvalteenus – mis tahes I lisa B osas loetletud teenus;

4) Investeerimisnõustamine – isiklike soovituste andmine kliendile kliendi taotluse korral või investeerimisühingu algatusel seoses ühe või mitme finantsinstrumentidega seotud tehinguga;

5) Korralduste täitmine klientide nimel – tegutsemine lepingute sõlmimiseks, et osta või müüa ühte või mitut finantsinstrumenti klientide nimel;

6) Kauplemine omal kulul – kauplemine endale kuuluva kapitali arvel, mille tulemuseks on tehingute sõlmimine ühe või mitme finantsinstrumendiga;

7) Kliendi korralduste ühingusisene täitja – investeerimisühing, mis teeb organiseeritud, sagedases ja süstemaatilises korras omal kulul tehinguid, täites klientide korraldusi väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi;

8) Turutegija – isik, kes esineb pidevalt finantsturgudel, olles valmis tegema tehinguid omal kulul, ostes ja müües finantsinstrumente oma kapitali eest tema poolt määratud hindadega;

9) Portfellihaldus – investeeringuportfellide haldamine klientide antud volituste alusel, kliendikeskselt ja diskretsionaarselt, kui sellised investeeringuportfellid sisaldavad ühte või mitut finantsinstrumenti;

10) Klient – füüsiline või juriidiline isik, kellele investeerimisühing osutab investeerimis- ja/või kõrvalteenuseid;

11) Kutseline klient – klient, kes vastab II lisas sätestatud tingimustele;

12) Mittekutseline klient – klient, kes ei ole kutseline klient;

13) Turu korraldaja – isik või isikud, kes juhivad ja/või korraldavad reguleeritud turu tegevust. Turu korraldajaks võib olla reguleeritud turg ise;

14) Reguleeritud turg – mitmepoolne süsteem, mida korraldab ja/või juhib turu korraldaja, kes viib kokku või hõlbustab mitmete kolmandate poolte finantsinstrumentide ostu- ja müügihuvide kokkuviimist süsteemis ja kooskõlas selle mittediskretsionaarsete eeskirjadega, viisil, mille tulemuseks on leping, seoses selle reeglite ja/või süsteemide alusel kauplemisele lubatud finantsinstrumentidega, ja kellele on antud tegevusluba ning kes tegutseb korrapäraselt ja kooskõlas III jaotise sätetega;

15) Mitmepoolne kauplemissüsteem – investeerimisühingu või turu korraldaja poolt juhitav mitmepoolne süsteem, mis viib süsteemis ja kooskõlas mittediskretsionaarsete eeskirjadega kokku mitmed kolmandate poolte finantsinstrumentide ostu- ja müügihuvid viisil, mille tulemuseks on leping vastavalt II jaotise sätetele;

16) Piirangukäsk – korraldus osta või müüa finantsinstrumenti selle kindlaksmääratud piirhinnaga või sellest parema hinnaga ja kindlaksmääratud mahus;

17) Finantsinstrument – I lisa C jaos määratletud instrumendid;

18) Siirdväärtpaberid – need väärtpaberite klassid, mis on kapitaliturul kaubeldavad, välja arvatud maksevahendid, näiteks: a) äriühingute aktsiad ja muud väärtpaberid, mis on samaväärsed äriühingute, usaldusühingute või muude üksuste aktsiatega, ning aktsiate hoidmistunnistused; b) võlakirjad või võlakirjadega võrdväärsete väärtpaberite muud vormid, sealhulgas selliste väärtpaberite hoidmistunnistused; c) muud väärtpaberid, mis annavad õiguse omandada või müüa selliseid siirdväärtpabereid või mille puhul võidakse arveldada rahas siirdväärtpaberite, valuutade, intressimäärade või tootlikkuse, kaupade või muude indeksite või mõõtühikute alusel;

19) Rahaturuinstrumendid – need finantsinstrumentide liigid, millega rahaturul tavaliselt kaubeldakse, nagu riigi võlakirjad, hoiusesertifikaadid ja kommertspaberid, välja arvatud maksevahendid;

20) Päritoluliikmesriik: a) investeerimisühingute puhul: i) kui investeerimisühing on füüsiline isik, siis liikmesriik, kus asub tema peakontor; ii) kui investeerimisühing on juriidiline isik, siis liikmesriik, kus on tema registrisse kantud asukoht; iii) juhul kui investeerimisühingul ei ole siseriikliku õiguse kohaselt registrisse kantud asukohta, siis liikmesriik, kus asub tema peakontor; b) reguleeritud turu puhul liikmesriik, kus on reguleeritud turu registrisse kantud asukoht, või kui tal liikmesriigi seaduste kohaselt ei ole registrisse kantud asukohta, siis liikmesriik, kus asub reguleeritud turu peakontor;

21) Vastuvõttev liikmesriik – muu liikmesriik kui päritoluliikmesriik, kus investeerimisühingul on filiaal või kus ta osutab teenuseid ja/või tegutseb, või liikmesriik, kus reguleeritud turg võimaldab asjakohast korda soodustamaks kaugliikmete või samas liikmesriigis asutatud osalejate juurdepääsu selle süsteemis kauplemiseks;

22) Pädev asutus – iga liikmesriigi poolt vastavalt artiklile 48 määratud asutus, kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti;

23) Krediidiasutused – krediidiasutused vastavalt direktiivi 2000/12/EÜ määratlusele;

24) Avatud investeerimisfondi fondivalitseja – fondivalitseja vastavalt nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivile 85/611/EMÜ avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate seaduste, määruste ja haldusaktide kooskõlastamise kohta ( 18 ).

25) Seotud vahendaja – füüsiline või juriidiline isik, kes edendab üksnes ühe investeerimisühingu, kelle nimel ta tegutseb, täielikul ja tingimusteta vastutusel investeerimis- ja/või kõrvalteenuseid klientidele või võimalikele klientidele, saab kliendilt ja edastab investeerimisteenustega või finantsinstrumentidega seotud juhiseid või korraldusi, vahendab finantsinstrumente ja/või nõustab kliente või võimalikke kliente kõnealuste finantsinstrumentide või teenuste osas;

26) Filiaal – muu äritegevuse koht kui peakontor, mis on investeerimisühingu osa, mis ei ole juriidiline isik ja mis osutab investeerimisteenuseid ja/või tegeleb investeerimistegevusega ning mis võib ka osutada kõrvalteenuseid, mille jaoks investeerimisühingul on tegevusluba; kõiki äritegevuse kohti, mis teises liikmesriigis paikneva peakontoriga investeerimisühing on ühes liikmesriigis asutanud, käsitatakse ühe filiaalina;

▼M2

27) Oluline osalus – otsene või kaudne osalus investeerimisühingus, kui osalus kapitalist või hääleõigusest on 10 % või rohkem, nagu on sätestatud direktiivi 2004/109/EÜ ( 19 ) artiklites 9 ja 10, võttes arvesse nimetatud direktiivi artikli 12 lõigetes 4 ja 5 sätestatud osaluste summeerimise tingimusi, või osalus, mis võimaldab märkimisväärselt mõjutada investeerimisühingu juhtimist, milles osalust omatakse;

▼B

28) Emaettevõtja – emaettevõtja, nagu on määratletud nõukogu 13. juuni 1983. aasta seitsmenda direktiivi 83/349/EMÜ (konsolideeritud aastaaruannete kohta) ( 20 ) artiklites 1 ja 2;

29) Tütarettevõtja – tütarettevõtja, nagu on määratletud direktiivi 83/349/EMÜ artiklites 1 ja 2, sealhulgas põhiemaettevõtja tütarettevõtja tütarettevõtjad;

30) Kontroll – direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 1 määratletud kontroll.

31) Märkimisväärne seos – olukord, kus vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut on seotud: a) osaluse kaudu, mis tähendab otseselt või kontrollsuhte kaudu vähemalt 20 % omamist ettevõtja hääleõigusest või kapitalist, b) kontrolli kaudu, mis tähendab ema- ja tütarettevõtja suhet kõikidel direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõigetes 1 ja 2 osutatud juhtudel, või samasugust suhet füüsilise või juriidilise isiku ja ettevõtja vahel, kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid loetakse samuti kõnealuste ettevõtjate eesotsas oleva emaettevõtja tütarettevõtjateks. Olukorda, kus vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut on valitseva mõju kaudu ühe ja sama isikuga alaliselt seotud, käsitletakse ka nimetatud isikute vahelise märkimisväärse seosena.

2. Finantsturgude arengu arvessevõtmiseks ja käesoleva direktiivi ühtse kohaldamise tagamiseks võib komisjon ►M3 ————— ◄ selgitada käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud mõisteid.

▼M3

Käesolevas artiklis osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

▼B







II

JAOTIS

INVESTEERIMISÜHINGUTE TEGEVUSLOAD JA TEGUTSEMISTINGIMUSED







I

PEATÜKK

TEGEVUSLOA ANDMISE TINGIMUSED JA KORD

Artikkel 5

Tegevusloa andmise nõuded

1. Iga liikmesriik nõuab, et professionaalseks investeerimisteenuste osutamiseks või investeerimistegevuseks tavalise tegevuse või äritegevusena on vaja eelnevat tegevusluba vastavalt käesoleva peatüki sätetele. Sellise tegevusloa annab päritoluliikmesriigi pädev asutus, mis on määratud kooskõlas artikliga 48.

2. Erandina lõikest 1 lubavad liikmesriigid igal turu korraldajal juhtida mitmepoolset kauplemissüsteemi, kui eelnevalt on tõendatud nende vastavus käesoleva peatüki sätetele, välja arvatud artiklid 11 ja 15.

3. Liikmesriigid seavad sisse kõigi investeerimisühingute registri. See register on avalikkusele kättesaadav ja sisaldab teavet teenuste ja/või tegevuste kohta, mille jaoks investeerimisühingul on tegevusluba. Seda ajakohastatakse regulaarselt.

4. Kõik liikmesriigid nõuavad, et:

— juriidilisest isikust investeerimisühingul on peakontor samas liikmesriigis, kus on tema registrisse kantud asukoht,

— investeerimisühingul, mis ei ole juriidiline isik, või juriidilisest isikust investeerimisühingul, mis ei oma siseriikliku õiguse alusel registrisse kantud asukohta, on peakontor samas liikmesriigis, kus ta tegelikult oma äritegevust teostab.

5. Investeerimisühingute puhul, mis pakuvad üksnes investeerimisnõustamist või korralduste vastuvõtmise ja edastamise teenust vastavalt artiklis 3 kehtestatud tingimustele, võivad liikmesriigid vastavalt artikli 48 lõikes 2 sätestatud tingimustele lubada pädeval asutusel delegeerida haldus-, ettevalmistus- või abiülesandeid, mis on seotud tegevuslubade andmisega.

Artikkel 6

Tegevusloa kohaldamisala

1. Päritoluliikmesriik tagab, et tegevusluba määratleb investeerimisteenused või tegevused, mille jaoks investeerimisühingul on tegevusluba. Tegevusluba võib hõlmata ühte või mitut I lisa B jaos nimetatud kõrvalteenust. Tegevusluba ei anta mingil juhul üksnes kõrvalteenuste osutamiseks.

2. Investeerimisühing, mis taotleb tegevusluba oma äritegevuse laiendamiseks täiendavatele investeerimisteenustele või tegevustele või kõrvalteenustele, mis ei olnud ette nähtud algse tegevusloa väljaandmise ajal, esitavad taotluse tegevusloa laiendamiseks.

3. Tegevusluba kehtib kogu ühenduses ja lubab investeerimisühingul osutada kogu ühenduses teenuseid või tegutseda alal, mis on tegevusloaga reguleeritud, kas filiaali asutamise või teenuste vaba osutamise teel.

Artikkel 7

Tegevuslubade andmise ja taotluste tagasilükkamise kord

1. Pädev asutus ei anna tegevusluba enne, kui ta on täielikult veendunud, et taotleja vastab kõigile käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud sätetest tulenevatele nõuetele.

2. Investeerimisühing esitab kogu teabe, sealhulgas tegevusplaani, milles on muu hulgas kirjas kavandatud äritegevuse liigid ja organisatsiooniline struktuur, mis on vajalik võimaldamaks pädeval asutusel veenduda, et investeerimisühing on esmase tegevusloa andmise ajal kehtestanud kogu vajaliku korra oma käesoleva peatüki sätetest tulenevate kohustuste täitmiseks.

3. Taotlejale teatatakse kuue kuu jooksul pärast nõuetekohase taotluse esitamist, kas tegevusluba antakse või mitte.

Artikkel 8

Tegevuslubade tühistamine

Pädevad asutused võivad investeerimisühingule välja antud tegevusloa vastavalt käesolevale direktiivile tühistada, kui selline investeerimisühing:

a) ei ole tegevusluba kasutanud 12 kuu jooksul, otseselt loobub tegevusloast või ei ole osutanud investeerimisteenuseid ega tegelenud investeerimisega eelnenud kuue kuu jooksul, juhul kui kõnealune liikmesriik ei ole ette näinud, et sellistel juhtudel kaotab tegevusluba kehtivuse;

b) on saanud tegevusloa valeandmete esitamise alusel või mõnel muul ebaausal teel;

c) ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba on välja antud, näiteks vastavus direktiivis 93/6/EMÜ sätestatud tingimustele;

d) on jämedalt ja järjekindlalt rikkunud käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud sätteid, mis käsitlevad investeerimisühingute tegutsemistingimusi;

e) vastab ühele juhtudest, mille puhul siseriiklik õigus näeb väljaspool käesoleva direktiivi reguleerimisala olevates küsimustes ette tegevusloa tühistamise.

Artikkel 9

Äritegevust tegelikult juhtivad isikud

1. Liikmesriigid nõuavad, et isikud, kes tegelikult juhivad investeerimisühingu äritegevust, on piisavalt hea mainega ja piisavalt kogenud, et tagada investeerimisühingu kindel ja usaldusväärne juhtimine.

Kui mitmepoolse kauplemissüsteemi rakendamiseks tegevusluba taotlev turu korraldaja ja mitmepoolse kauplemissüsteemi tegevust tegelikult juhtivad isikud on samad, kes juhivad reguleeritud turu tegevust, loetakse neid isikuid vastavaks esimeses lõigus sätestatud nõuetele.

2. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühing teatab pädevale asutusele muutustest selle juhtkonnas koos kogu teabega, mis on vajalik hindamaks, kas ühingu juhtimiseks määratud uutel töötajatel on piisavalt hea maine ja piisavalt kogemusi.

3. Pädev asutus keeldub tegevusloa andmisest, kui ta ei ole veendunud, et investeerimisühingu äritegevust tegelikult juhtivad isikutel on piisavalt hea maine või piisavad kogemused, või kui on objektiivne ja tõendatav alus arvata, et kavandatud muudatused ühingu juhtkonnas seavad ohtu selle kindla ja usaldusväärse juhtimise.

4. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingute juhtimist teostavad vähemalt kaks isikut, kes vastavad lõikes 1 sätestatud nõuetele.

Erandina esimesest lõigust võivad liikmesriigid anda tegevusloa füüsilistest isikutest investeerimisühingutele või investeerimisühingutele, mida juhib üks füüsiline isik, kooskõlas nende põhikirjade ja liikmesriikide siseriiklike õigusaktidega. Liikmesriigid nõuavad siiski alternatiivse korra olemasolu, mis tagab kõnealuste investeerimisühingute kindla ja usaldusväärse juhtimise.

Artikkel 10

Olulise osalusega aktsionärid ja liikmed

1. Pädevad asutused ei anna investeerimisühingutele investeerimisteenuste osutamiseks või investeerimistegevuseks tegevusluba välja enne, kui neile pole teatatud olulist osalust omavate aktsionäride või liikmete isikud, olenemata sellest, kas nende osalus on otsene või kaudne, kas nad on füüsilised või juriidilised isikud ning kui suur on kõnealune osalus.

Pädevad asutused keelduvad tegevusloa väljaandmisest, kui nad, silmas pidades vajadust tagada investeerimisühingu kindel ja usaldusväärne juhtimine, ei ole veendunud eespool mainitud aktsionäride või liikmete sobivuses.

Kui investeerimisühingu ja muu füüsilise või juriidilise isiku vahel on märkimisväärne seos, annab pädev asutus tegevusloa üksnes juhul, kui nimetatud seos ei takista pädeva asutuse poolset tõhusat järelevalvet.

2. Pädev asutus keeldub tegevusloa andmisest ka sel juhul, kui kolmanda riigi õigusnormid, mis hõlmavad ettevõtjaga märkimisväärses seoses olevat üht või mitut füüsilist või juriidilist isikut, või nende jõustamisega seotud raskused takistavad tal teostada tõhusat järelevalvet.

▼M2

3. Liikmesriigid nõuavad, et üksinda või kooskõlastatult tegutsevad füüsilised või juriidilised isikud (edaspidi „kavandavad omandajad”), kes on otsustanud olulise osaluse investeerimisühingus kas otseselt või kaudselt omandada või seda osalust otseselt või kaudselt suurendada nii, et tekkiv osa häälte arvust või kapitalist oleks 20 %, 30 % või 50 % või ületaks neid määrasid, või nii, et kõnealune investeerimisühing muutuks tema või nende tütarettevõtjaks (edaspidi „kavandatav omandamine”), teataksid kõigepealt pädevatele asutustele investeerimisühingu, milles nad soovivad omandada või suurendada olulist osalust, kavandatava osaluse suuruse ja asjakohase teabe vastavalt artikli 10b lõikele 4.

3. Liikmesriigid kohustavad iga füüsilist või juriidilist isikut, kes on otsustanud olulise osaluse investeerimisühingus kas otseselt või kaudselt võõrandada, teatama kõigepealt kirjalikult pädevatele asutustele oma kavandatava osaluse suuruse. Samuti teavitab selline isik pädevat asutust, kui ta on otsustanud vähendada oma olulist osalust sel määral, et tema osa hääleõigusest või kapitalist on alla 20 %, 30 % või 50 % või investeerimisühing lakkab olemast tema tütarettevõtja.

3. Liikmesriigid ei pea kohaldama 30 % piirmäära, kui nad kohaldavad vastavalt direktiivi 2004/109/EÜ artikli 9 lõike 3 punktis a sätestatule piirmäära ulatusega üks kolmandik.

3. Et määrata kindlaks, kas käesolevas artiklis nimetatud olulise osaluse kriteeriumid on täidetud, ei võta liikmesriigid arvesse hääleõigust ega väärtpabereid, mida investeerimisühingud või krediidiasutused võivad omada finantsinstrumentide garanteerimise tulemusel ja/või finantsinstrumentide emissiooni tagamisel kindla kohustuse alusel, mis on loetletud käesoleva direktiivi I lisa A jao punktis 6, tingimusel, et neid õiguseid ei rakendata ega kasutata muul viisil, et sekkuda emitendi juhtimisse ning kui need võõrandatakse ühe aasta jooksul alates omandamisest.

4. Artikli 10b lõikes 1 sätestatud hindamist (edaspidi „hindamine”) teostades konsulteerivad asjaomased pädevad asutused omavahel, kui kavandav omandaja on üks järgmistest:

a) teises liikmesriigis või omandatava üksuse sektorist erinevas sektoris tegevusloa saanud krediidiasutus, elukindlustusselts, kahjukindlustusselts, edasikindlustusselts, investeerimisühing (edaspidi „avatud investeerimisfondi valitseja”);

b) teises liikmesriigis või omandatava üksuse sektorist erinevas sektoris tegevusloa saanud krediidiasutuse, elukindlustusseltsi, kahjukindlustusseltsi, edasikindlustusseltsi, investeerimisühingu või avatud investeerimisfondi valitseja emaettevõtja või

c) füüsiline või juriidiline isik, kelle kontrolli all on teises liikmesriigis või omandatava üksuse sektorist erinevas sektoris tegevusloa saanud krediidiasutus, elukindlustusselts, kahjukindlustusselts, edasikindlustusselts, investeerimisühing või avatud investeerimisfondi valitseja.

4. Pädevad asutused edastavad üksteisele põhjendamatult viivitamata hindamiseks vajaliku olulise või asjakohase teabe. Seoses sellega edastavad pädevad asutused üksteisele taotluse korral kogu asjakohase teabe ning edastavad kogu hädavajaliku teabe omal algatusel. Omandatavale investeerimisühingule tegevusloa andnud pädeva asutuse otsuses tuleb ära näidata kõik seisukohad ja reservatsioonid, mida on väljendanud kavandava omandaja eest vastutav pädev asutus.

▼B

5. Liikmesriigid nõuavad, et kui investeerimisühingule saab teatavaks selle kapitaliosaluse omandamine või võõrandamine, mille tõttu osalused ületavad või langevad allapoole lõike 3 esimeses lõigus nimetatud künnist, peab kõnealune investeerimisühing teatama sellest viivitamata pädevale asutusele.

Vähemalt üks kord aastas teatavad investeerimisühingud pädevale asutusele ka olulist osalust omavate aktsionäride või liikmete nimed ning vastava osaluse suuruse, tehes seda näiteks sellisel kujul, nagu esitatakse seesama teave aktsionäride ja liikmete aastakoosolekutel või nagu tuleneb eeskirjadest, mida kohaldatakse ettevõtete suhtes, mille siirdväärtpaberid on lubatud kauplemisele reguleeritud turul.

6. Kui lõike 1 esimeses lõigus märgitud isikud tõenäoliselt avaldavad kahjustavat mõju investeerimisühingu mõistlikule ja usaldusväärsele juhtimisele, nõuavad liikmesriigid, et pädev asutus võtab meetmeid sellise olukorra lõpetamiseks.

Sellisteks meetmeteks võivad olla kohtumääruste taotlused ja/või sanktsioonide kehtestamine juhtkonna liikmete ja juhtimise eest vastutavate isikute suhtes või asjassepuutuvate aktsionäride või liikmete aktsiatest tuleneva hääleõiguse peatamine.

Samasuguseid meetmeid võetakse isikute suhtes, kes ei täida kohustust anda eelnevat teavet olulise osaluse omandamise või suurendamise kohta. Kui osalus on omandatud pädevate asutuste vastuväidetest hoolimata, näevad liikmesriigid ette, olenemata mis tahes muudest võimalikest sanktsioonidest, võimaluse peatada osalusega kaasneva hääleõiguse kasutamine, tunnistada hääletamisel antud hääled kehtetuks või need tühistada.

▼M2

Artikkel 10a

Hindamisaeg

1. Artikli 10 lõike 3 esimese lõigu kohaselt nõutava teate kättesaamise korral ja ka käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teabe võimaliku hilisema kättesaamise korral edastavad pädevad asutused kavandavale omandajale viivitamata ja igal juhul kahe tööpäeva jooksul kirjaliku kinnituse selle teate kättesaamise kohta.

1. Pädevatel asutustel on alates teate ja kõikide dokumentide, mille lisamist liikmesriik artikli 10b lõikes 4 osutatud nimekirja alusel nõuab, kättesaamist tõendava kirjaliku kinnituse kuupäevast kuni 60 tööpäeva (edaspidi „hindamisaeg”) aega hindamise teostamiseks.

1. Teate kättesaamisel teatavad pädevad asutused kavandavale omandajale hindamisaja lõppkuupäeva.

2. Vajaduse korral võivad pädevad asutused hindamisaja jooksul ning mitte pärast hindamisaja viiekümnendat tööpäeva nõuda lisateavet, mis on vajalik hindamise lõpuleviimiseks. Taotlus esitatakse kirjalikult ning selles täpsustatakse, millist täiendavat teavet on vaja.

2. Pädevate asutuste poolt esitatud teabepäringu ja sellele kavandavalt omandajalt vastuse saamise vaheliseks perioodiks hindamisaeg peatub. See peatumine ei tohi kesta kauem kui kakskümmend tööpäeva. Pädevate asutuste edaspidised täiendavat või selgitavat teavet nõudvad teabepäringud on pädevate asutuste kasutada nende äranägemisel, kuid nende tulemusel ei tohi hindamisaeg peatuda.

3. Pädevad asutused võivad lõike 2 teises lõigus osutatud hindamisaja peatamist pikendada kuni 30 tööpäevani, kui kavandav omandaja:

a) asub väljaspool ühendust või tema üle teostatakse järelevalvet väljaspool ühendust või

b) on füüsiline või juriidiline isik ja tema suhtes ei teostata järelevalvet käesoleva direktiivi või direktiivide 85/611/EMÜ, 92/49/EMÜ ( 21 ), 2002/83/EÜ, 2005/68/EÜ ( 22 ) või 2006/48/EÜ ( 23 ) alusel.

4. Kui pädevad asutused otsustavad esitada valminud hinnangus kavandatava omandamise suhtes vastuväite, teatavad nad sellest kavandavale omandajale tähtaega ületamata kahe tööpäeva jooksul kirjalikult ning esitavad oma otsuse põhjendused. Kavandava omandaja taotlusel võib otsuse tegemise asjakohased põhjused teha siseriikliku õiguse kohaselt üldsusele kättesaadavaks. See ei takista liikmesriikidel lubada pädevatel asutustel nimetatud teavet avaldada ilma kavandava omandaja taotluseta.

5. Kui pädevad asutused ei esita hindamisaja jooksul kirjalikku vastuväidet kavandatavale omandamisele, loetaks kavandatav omandamine heakskiidetuks.

6. Pädevad asutused võivad kavandatava omandamise lõpuleviimiseks ette näha maksimumperioodi ning seda vajadusel pikendada.

7. Liikmesriigid ei tohi kehtestada käesolevas direktiivis sätestatust rangemaid nõudeid pädevate asutuste teavitamisele ja heakskiitmisele seoses hääleõiguste või kapitali otsese või kaudse omandamisega.

Artikkel 10b

Hindamine

1. Investeerimisühingu kavandava omandaja tõenäolist mõju arvestades ning selleks, et tagada omandatava investeerimisühingu arukas ja usaldusväärne juhtimine, hindavad pädevad asutused artikli 10 lõikega 3 ette nähtud teate ja artikli 10a lõikes 2 osutatud teabe hindamisel kavandava omandaja sobivust ning kavandatava omandamise majanduslikku usaldatavust kõikide järgmiste kriteeriumide põhjal:

a) kavandava omandaja maine;

b) kavandatava omandamise tulemusel investeerimisühingu äritegevust juhtima asuva iga isiku maine ja kogemused;

c) kavandava omandaja majanduslik usaldatavus, eriti seoses omandatava investeerimisühingu olemasoleva ja kavandatava äritegevuse laadiga;

d) kas investeerimisühing suudab järgida käesoleval direktiivil põhinevaid ja vajaduse korral ka teistel direktiividel, nimelt direktiividel 2002/87/EÜ ( 24 ) ja 2006/49/EÜ ( 25 ) põhinevaid usaldatavusnõudeid ning nende järgimist jätkata; eelkõige see, kas kontsernil, mille osaks ta saab, on olemas struktuur, mis võimaldab teostada tõhusat järelevalvet, vahetada tõhusalt teavet pädevate asutuste vahel ning määrata kindlaks ülesannete jaotus pädevate asutuste vahel;

e) kas on mõistlikku alust kahtlustada, et seoses kavandatava omandamisega toimub või on toimunud või üritatakse või on püütud üritada rahapesu või terrorismi rahastamist direktiivi 2005/60/EÜ ( 26 ) artikli 1 tähenduses, või kas kavandatav omandamisne võiks suurendada sellise tegevuse ohtu.

1. Selleks et võtta arvesse tulevast arengut ja tagada käesoleva direktiivi ühetaoline kohaldamine, võib komisjon võtta vastavalt artikli 64 lõikes 2 viidatud korrale vastu rakendusmeetmeid, millega kohandatakse käesoleva lõike esimeses lõigus esitatud kriteeriume.

2. Pädevad asutused võivad esitada kavandatavale omandamisele vastuväite üksnes siis, kui neil on mõistlik alus seda teha lõikes 1 sätestatud kriteeriumide alusel või kui kavandava omandaja esitatud teave ei ole täielik.

3. Liikmesriigid ei kehtesta eeltingimusi omandamisele kuuluva osaluse määra suhtes ega luba oma pädevatel asutustel võtta kavandatava omandamise kontrollimisel aluseks turu majanduslikke vajadusi.

4. Liikmesriigid avalikustavad loetelu teabe kohta, mida on vaja hinnangu andmiseks ja mis tuleb edastada pädevatele asutustele artikli 10 lõikes 3 osutatud teate esitamisel. Nõutav teave peab olema proportsionaalne ning kohandatud vastavalt kavandava omandaja ja kavandatava omandamise laadile. Liikmesriigid ei nõua teavet, mis ei ole asjakohane usaldusväärsuse hindamiseks.

5. Kui pädevale asutusele on esitatud kaks või enam ettepanekut osaluse omandamise või suurendamise kohta ühes ja samas investeerimisühingus, tagab pädev asutus, olenemata artikli 10a lõigetest 1, 2 ja 3, et kõiki kavandavaid omandajaid koheldakse mittediskrimineerival viisil.

▼B

Artikkel 11

Lubatud investeeringute tagamise skeemide liikmelisus

Pädev asutus kontrollib, et iga investeerimisühinguna tegevusluba taotlev üksus täidab tegevusloa andmise ajal Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. märtsi 1997. aasta direktiivist (investeeringute tagamise skeemide kohta) ( 27 ) tulenevaid kohustusi.

Artikkel 12

Algkapital

Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused ei annaks lube, kui investeerimisühingul ei ole piisavat algkapitali vastavalt direktiivi 93/6/EMÜ nõuetele, pidades silmas kõnealuse investeerimisteenuse või -tegevuse laadi,

Kuni direktiivi 93/6/EMÜ ülevaatamiseni kehtivad artiklis 67 nimetatud investeerimisühingute suhtes kõnealuses artiklis sätestatud kapitalinõuded.

Artikkel 13

Organisatsioonilised nõuded

1. Päritoluliikmesriik nõuab, et investeerimisühingud täidavad lõigetes 2–8 sätestatud organisatsioonilisi nõudeid.

2. Investeerimisühing kehtestab asjakohased poliitikad ja menetlused, mis on piisavad, et tagada ühingu, sealhulgas selle juhtide, töötajate ja seotud vahendajate, käesoleva direktiivi sätetest tulenevate kohustuste täitmine ning asjakohased eeskirjad, mis reguleerivad kõnealuste isikute isiklikke tehinguid.

3. Investeerimisühing kehtestab ja rakendab kõigi mõistlike meetmete võtmist silmas pidades tõhusat organisatsioonilist ja halduskorda, et vältida artiklis 18 määratletud huvide konfliktide kahjulikku mõju klientide huvidele.

4. Investeerimisühing võtab mõistlikke meetmeid, et tagada investeerimisteenuste osutamise ja investeerimistegevuse järjepidevus ja korrapärasus. Selleks rakendab investeerimisühing asjakohaseid ja proportsionaalseid süsteeme, ressursse ja menetlusi.

5. Kui investeerimisühing usaldab kolmandale isikule tööülesannete täitmise, mis on otsustava tähtsusega klientidele jätkuva ja rahuldava teenuse osutamiseks ning investeerimistegevuse teostamiseks jätkuval ja rahuldaval viisil, tagab ta, et see võtab mõistlikke meetmeid tarbetute lisariskide vältimiseks. Oluliste tööülesannete sisseostmine ei või toimuda viisil, mis kahjustab oluliselt selle sisekontrolli kvaliteeti ja järelevalvaja võimet jälgida kõigi kohustuste täitmist investeerimisühingu poolt.

Investeerimisühingul on mõistlik haldus- ja raamatupidamiskord, sisekontrollimehhanismid, tõhusad riskihindamismenetlused ning tõhusad kontrolli- ja kaitsemeetmed infotöötlussüsteemide jaoks.

6. Investeerimisühing korraldab kõigi oma teenuste ja tehingute andmete säilitamise, mis on piisavad, et võimaldada pädeval asutusel jälgida käesoleva direktiivi nõuete täitmist, ning eelkõige veenduda, et investeerimisühing on täitnud kõik klientidega või potentsiaalsete klientidega seotud kohustused.

7. Investeerimisühing võtab piisavaid meetmeid, kui tema valduses on klientidele kuuluvaid finantsinstrumente, et kaitsta klientide omandiõigust, eriti investeerimisühingu maksejõuetuse korral, ja takistada investeerimisühingul kliendi finantsinstrumentide kasutamist oma huvides, välja arvatud juhul, kui klient on selleks andnud oma otsese nõusoleku.

8. Investeerimisühing võtab piisavaid meetmeid, kui tema valduses on klientidele kuuluvat vara, et kaitsta klientide õigusi ja, välja arvatud krediidiasutuste puhul, takistada investeerimisühingut kasutamast klientide vara oma huvides.

9. Investeerimisühingute filiaalide puhul jõustab filiaali asukohaks oleva liikmesriigi pädev asutus lõikes 6 sätestatud kohustuse seoses filiaali tehtud tehingutega, ilma et see piiraks investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädeva asutuse võimalust otseseks juurdepääsuks kõnealustele andmetele.

10. Selleks et võtta arvesse finantsturgude tehnilist arengut ja tagada ühenduses lõigete 2–9 ühtne kohaldamine, võtab komisjon ►M3 ————— ◄ vastu rakendusmeetmed, mis määratlevad konkreetsed organisatsioonilised nõuded, mida tuleb rakendada investeerimisühingute suhtes, mis tegelevad erinevate investeerimisteenustega ja/või tegevustega ning kõrvalteenustega või nende kombinatsioonidega. ►M3 Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. ◄

Artikkel 14

Kauplemisprotsess ja tehingute lõpuleviimine mitmepoolses kauplemissüsteemis

1. Liikmesriigid tagavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavad investeerimisühingud või turu korraldajad kehtestavad lisaks artiklis 13 sätestatud nõuete täitmisele läbipaistvad ja mittediskretsionaarsed eeskirjad ja korra õiglaseks ja korrektseks kauplemiseks ning objektiivsed kriteeriumid korralduste tõhusaks täitmiseks.

2. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavad investeerimisühingud või turu korraldajad kehtestavad läbipaistvad eeskirjad seoses kriteeriumidega nende finantsinstrumentide kindlaksmääramiseks, millega võib tema süsteemides kaubelda.

Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavad investeerimisühingud või turu korraldajad esitavad vajaduse korral piisava avalikkusele kättesaadava teabe, et võimaldada selle kasutajatel kujundada investeerimisalaseid seisukohti, võttes arvesse nii kasutajate laadi kui kaubeldavate instrumentide liiki, või on veendunud juurdepääsu olemasolus sellisele teabele.

3. Liikmesriigid tagavad, et artikleid 19, 21 ja 22 ei kohaldata tehingute suhtes, mis sõlmitakse mitmepoolset kauplemissüsteemi reguleerivate eeskirjade alusel selle liikmete või osaliste vahel või mitmepoolse kauplemissüsteemi ja selle liikmete või osaliste vahel seoses mitmepoolse kauplemissüsteemi kasutamisega. Mitmepoolse kauplemissüsteemi liikmed või osalised täidavad artiklites 19, 21 ja 22 ettenähtud kohustusi seoses oma klientidega, kui nad klientide nimel tegutsedes täidavad klientide korraldusi mitmepoolse kauplemissüsteemi vahendusel.

4. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavad investeerimisühingud või turu korraldajad kehtestavad ja säilitaksid objektiivsete kriteeriumide alusel läbipaistvaid eeskirju, mis reguleerivad juurdepääsu süsteemile. Kõnealused eeskirjad on kooskõlas artikli 42 lõikes 3 kehtestatud tingimustega.

5. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavad investeerimisühingud või turu korraldajad teavitavad selgesti selle kasutajaid nende vastavatest kohustustest kõnealuses süsteemis sooritatud tehingute arveldamisel. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavad investeerimisühingud või turu korraldajad on kehtestanud korra, mis on vajalik mitmepoolses kauplemissüsteemis tehtud tehingute tõhusa arveldamise soodustamiseks.

6. Kui reguleeritud turul kauplemiseks vastuvõetud siirdväärtpaberiga kaubeldakse ilma emitendi loata ka mitmepoolses kauplemissüsteemis, ei kehti emitendi suhtes mingid kohustused seoses esmase, jätkuva või ühekordse finantsavalikustamisega kõnealuse mitmepoolse kauplemissüsteemi osas.

7. Liikmesriigid nõuavad, et iga mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendav investeerimisühing või turu korraldaja täidab viivitamata liikmesriigi pädeva asutuse juhiseid artikli 50 lõike 1 alusel finantsinstrumendiga kauplemise peatamiseks või lõpetamiseks.

Artikkel 15

Suhted kolmandate riikidega

1. Liikmesriigid informeerivad komisjoni kõigist esinevatest üldist laadi raskustest, mida nende investeerimisühingud mis tahes kolmandas riigis seoses asutamise või investeerimisteenuste osutamise ja/või investeerimistegevusega kogevad.

2. Kui komisjon teeb lõike 1 kohaselt esitatud teabe põhjal kindlaks, et mõni kolmas riik ei võimalda ühenduse investeerimisühingutele samasugust juurdepääsu turule, nagu ühendus võimaldab kõnealuse kolmanda riigi investeerimisühingutele, võib komisjon nõukogult taotleda vajalikke volitusi läbirääkimisteks, et luua samasugused konkureerimisvõimalused ühenduse investeerimisühingutele. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

3. Kui komisjon teeb lõike 1 kohaselt esitatud teabe põhjal kindlaks, et kolmandas riigis asuvatele ühenduse investeerimisühingutele ei võimaldata kolmandas riigis riiklikku kohtlemist, mis tagaks nendele samasugused konkureerimisvõimalused, kui on selle riigi investeerimisühingutel, ja et puuduvad turulepääsu tingimused, võib komisjon olukorra parandamiseks algatada läbirääkimisi.

Esimeses lõigus nimetatud olukorras võib komisjon ükskõik millal lisaks läbirääkimiste algatamisele ►M3 artikli 64 lõikes 2 nimetatud korra kohaselt ◄ otsustada, et liikmesriikide pädevad asutused peavad piirama otsuste tegemist või peatama otsuste tegemise, mis on seotud juba esitatud või edaspidi esitatavate taotlustega tegevusloa saamiseks ja osaluse omandamiseks otsest või kaudset kontrolli omavate kõnealuse kolmanda riigi õiguse alusel tegutsevate emaettevõtjate poolt. Selliseid piiranguid või peatamist ei kohaldada ühenduses nõuetekohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingute või nende tütarettevõtjate suhtes, kui nad asutavad tütarettevõtja või omandavad osaluse investeerimisühingus. Selliseid meetmeid ei tohi rakendada rohkem kui kolm kuud.

Enne teises lõigus osutatud kolmekuulise tähtaja lõppu ja läbirääkimiste tulemusi silmas pidades võib komisjon otsustada ►M3 artikli 64 lõikes 3 osutatud regulatiivmenetluse kohaselt kõnealuseid ◄ meetmeid laiendada.

4. Kui komisjon tuvastab lõigetes 2 ja 3 märgitud olukorra, teatab liikmesriik komisjonile viimase nõudmisel:

a) igast tegevusloa taotlusest, mida esitab kõnealuse kolmanda riigi seaduste alusel tegutseva emaettevõtja iga otsene või kaudne tütarettevõtja;

b) igast artikli 10 lõike 3 kohaselt liikmesriigile teatatud juhtumist, kui selline emaettevõtja soovib ühenduse investeerimisühingus omandada osalust, mille tagajärjel ühenduse investeerimisühing muutuks kõnealuse emaettevõtja tütarettevõtjaks.

Kõnealust teatamiskohustust pole vaja enam täita, kui asjaomase kolmanda riigiga saavutatakse kokkulepe või kui lõike 3 teises ja kolmandas lõigus märgitud meetmed kaotavad kehtivuse.

5. Käesoleva artikli alusel võetud meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse kohustustega, mis tulenevad investeerimisühingute asutamist ja tegevust käsitlevatest, nii kahe- kui mitmepoolsetest rahvusvahelistest lepingutest.







II

PEATÜKK

INVESTEERIMISÜHINGUTE TEGUTSEMISTINGIMUSED







1.

jagu

Üldsätted

Artikkel 16

Esmaste tegevuslubade andmise tingimuste korrapärane läbivaatamine

1. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused nõuavad, et investeerimisühing, kellele nad on andnud tegevusloa, täidab alati artikli 3 lõikes 3 ettenähtud tingimusi.

2. Liikmesriigid nõuavad, et pädevad asutused kehtestavad asjakohased meetodid kontrollimaks, et investeerimisühingud täidavad oma kohustusi lõike 1 alusel. Nad nõuavad, et investeerimisühingud teatavad pädevatele asutustele olulistest muutustest esmaste tegevuslubade aluseks olevates tingimustes.

3. Investeerimisühingute puhul, mis pakuvad üksnes investeerimisnõustamist, võivad liikmesriigid vastavalt artikli 48 lõikes 2 sätestatud tingimustele lubada pädeval asutusel delegeerida haldus-, ettevalmistus- või abiülesandeid, mis on seotud esmaste tegevuslubade andmise tingimuste läbivaatamisega.

Artikkel 17

Üldkohustus seoses pideva järelevalvega

1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused teostavad järelevalvet investeerimisühingute tegevuse üle, et hinnata vastavust käesolevas direktiivis ettenähtud tegutsemistingimustele. Liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmete olemasolu, mis võimaldavad pädeval asutusel saada teavet, mida on vaja, et hinnata kõnealuste kohustuste täitmist investeerimisühingute poolt.

2. Investeerimisühingute puhul, mis pakuvad üksnes investeerimisnõustamist, võivad liikmesriigid vastavalt artikli 48 lõikes 2 sätestatud tingimustele lubada pädeval asutusel delegeerida haldus-, ettevalmistus- või abiülesandeid, mis on seotud tegutsemisnõuete korrapärase järelevalvega.

Artikkel 18

Huvide konflikt

1. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud võtavad kõik mõistlikud meetmed, et avastada nendevahelisi huvide konflikte, sealhulgas juhtide, töötajate ja seotud vahendajatega või nendega juhtimise osas otseselt või kaudselt seotud isikutega ning nende klientidega, või klientide vahelisi huvide konflikte, mis ilmnevad investeerimis- või kõrvalteenuste või nende kombinatsioonide osutamise käigus.

2. Kui investeerimisühingu poolt kooskõlas artikli 13 lõikega 3 võetud organisatsioonilised või haldusmeetmed huvide konfliktidega toimetulekuks ei ole piisavad, et tagada küllaldase kindlusega kliendi huvide kahjustamise ohu vältimine, avalikustab investeerimisühing kliendile enne tema nimel äritegevusse astumist selgel kujul huvide konfliktide üldise laadi ja/või allika.

3. Selleks et võtta arvesse finantsturgude tehnilist arengut ja tagada ühenduses lõigete 1 ja 2 ühtne kohaldamine, võtab komisjon ►M3 ————— ◄ vastu rakendusmeetmed, mille eesmärk on:

a) määratleda meetmed, mille võtmist võib investeerimisühingutelt mõistlikult eeldada, identifitseerimaks, vältimaks, käsitlemaks ja/või avalikustamaks huvide konflikte mitmesuguste investeerimis- ja kõrvalteenuste ning nende kombinatsioonide osutamisel;

b) kehtestada asjakohased kriteeriumid selliste huvide konfliktide liikide kindlakstegemiseks, mille olemasolu võib kahjustada investeerimisühingu klientide või potentsiaalsete klientide huve.

▼M3

Esimeses lõigus osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

▼B







2.

jagu

Sätted investorite kaitse tagamiseks

Artikkel 19

Äritegevuse kohustused klientidele investeerimisteenuste osutamisel

1. Liikmesriigid nõuavad, et klientidele investeerimisteenuste ja/või vajaduse korral kõrvalteenuste osutamisel tegutseb investeerimisühing ausalt, õiglaselt ja professionaalselt kooskõlas oma klientide parimate huvidega ja järgib eelkõige lõigetes 2–8 sätestatud põhimõtteid.

2. Kogu investeerimisühingu poolt klientidele või potentsiaalsetele klientidele suunatud teave, sealhulgas reklaamteated, on õiglased, selged ja mitte eksitavad. Reklaamteated on selgesti sellistena identifitseeritavad.

3. Klientidele või võimalikele klientidele esitatakse asjakohane teave järgmise kohta:

— investeerimisühing ja selle teenused,

— finantsinstrumendid ja kavandatud investeerimisstrateegiad; see peaks hõlmama asjakohaseid juhiseid ja hoiatusi seoses riskidega, mis on seotud investeeringutega kõnealustesse instrumentidesse või seoses konkreetsete investeerimisstrateegiatega,

— täitmiskohad ja

— kulud ja nendega seotud tasud,

3. nii et nad on võimelised mõistma pakutava investeerimisteenuse ja konkreetse finantsinstrumendi liigi olemust ja riske ning sellest tulenevalt tegema informeeritud investeerimisotsuseid. Kõnealust teavet võib esitada standardiseeritud kujul.

4. Investeerimisnõustamise või portfellihaldusega tegelemisel omandab investeerimisühing vajaliku teabe kliendi või potentsiaalse kliendi teadmiste ja kogemuste kohta seoses konkreetse toote või teenuse liigiga, tema rahalise olukorra ja investeerimiseesmärkide kohta, et võimaldada investeerimisühingul soovitada kliendile või võimalikule kliendile tema jaoks sobivaid investeerimisteenuseid ja finantsinstrumente.

5. Liikmesriigid tagavad, et muude kui lõikes 4 nimetatud investeerimisteenuste osutamisel paluksid investeerimisühingud kliendil või potentsiaalsel kliendil esitada andmed oma teadmiste ja kogemuste kohta investeerimisvaldkonnas, mis on seotud pakutava või nõutava konkreetse toote või teenuse liigiga, et võimaldada investeerimisühingul hinnata, kas kavandatud investeerimisteenus või toode on kliendile sobiv.

Kui investeerimisühing leiab eelmise lõigu kohaselt saadud andmete alusel, et toode või teenus ei ole kliendi või potentsiaalse kliendi jaoks sobiv, hoiatab investeerimisühing klienti või potentsiaalset klienti. Kõnealuse hoiatuse võib esitada standardiseeritud kujul.

Juhul kui klient või potentsiaalne klient otsustab mitte esitada esimeses lõigus märgitud teavet või kui ta esitab oma teadmiste ja kogemuste kohta ebapiisavad andmed, hoiatab investeerimisühing klienti, et selline otsus ei võimalda investeerimisühingul kindlaks teha, kas kavandatud teenus või toode on tema jaoks sobiv. Kõnealuse hoiatuse võib esitada standardiseeritud kujul.

6. Liikmesriigid lubavad investeerimisühingutel üksnes klientide korralduste täitmises ja/või vastuvõtmises ja edastamises seisnevate investeerimisteenuste osutamisel koos kõrvalteenustega või ilma nendeta osutada kõnealuseid investeerimisteenuseid oma klientidele ilma vajaduseta hankida teavet või teha tuvastamist, mis on ette nähtud lõikega 5, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

— eespool nimetatud teenused on seotud aktsiatega, mis on võetud kauplemiseks reguleeritud turul või samaväärsel kolmanda riigi turul, rahaturuinstrumentidega, võlakirjadega või muude võlakirjadega võrdväärsete väärtpaberitega (välja arvatud need võlakirjad või võlakirjadega võrdväärsed väärtpaberid, mis hõlmavad tuletisinstrumenti), avatud investeerimisfondide ja muude lihtfinantsinstrumentidega. Kolmanda riigi turgu loetakse reguleeritud turuga samaväärseks, kui see vastab III jaotises kehtestatud nõuetega samaväärsetele nõuetele. Komisjon avaldab loetelu nendest turgudest, mida tuleb lugeda samaväärseks. Seda loetelu ajakohastatakse korrapäraselt,

— teenust osutatakse kliendi või potentsiaalse kliendi algatusel,

— klienti või võimalikku klienti on selgelt teavitatud, et kõnealuse teenuse osutamisel ei nõuta investeerimisühingult pakutava instrumendi või teenuse sobivuse hindamist ning et seepärast ei saa talle osaks asjakohaste äritegevuseeskirjadega kaasneva kaitse eelised; kõnealuse hoiatuse võib esitada standardiseeritud kujul,

— investeerimisühing täidab oma artiklist 18 tulenevaid kohuseid.

7. Investeerimisühing seab sisse andmiku, mis sisaldab ühingu ja kliendi vahel sõlmitud dokumenti või dokumente, mis sätestavad poolte õigused ja kohustused, ning muid tingimusi, mille alusel investeerimisühing kliendile teenuseid osutab. Osapoolte õigused ja kohustused võib lisada viidetena teistele dokumentidele või õigusaktidele.

8. Klient peab saama investeerimisühingult piisavad aruanded selle klientidele osutatud teenuste kohta. Need aruanded sisaldavad vajaduse korral kliendi nimel tehtud tehingute ja osutatud teenustega seotud kulusid.

9. Juhul kui investeerimisteenuseid pakutakse osana finantstootest, mille suhtes juba kehtivad muud ühenduse õigusaktide sätted või ühised Euroopa standardid krediidiasutuste ja tarbijakrediidi kohta seoses klientide riskihindamise ja/või teabenõuetega, ei kohaldata kõnealuse teenuse suhtes täiendavalt käesolevas artiklis sätestatud kohustusi.

10. Investorite vajaliku kaitse ja lõigete 1–8 ühtse kohaldamise tagamiseks võtab komisjon ►M3 ————— ◄ vastu rakendusmeetmed tagamaks, et investeerimisühingud järgivad oma klientidele investeerimis- või kõrvalteenuste osutamisel selles sätestatud põhimõtteid. Need rakendusmeetmed võtavad arvesse järgmist:

a) kliendile või potentsiaalsele kliendile pakutavate või osutatavate teenuste laad, võttes arvesse tehingute liiki, objekti, mahtu ja sagedust;

b) pakutud või kaalumisel olevate finantsinstrumentide laad;

c) kliendi või potentsiaalse kliendi mittekutselise või kutselise kliendi staatus.

▼M3

Esimeses lõigus osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

▼B

Artikkel 20

Teenuste osutamine teise investeerimisühingu vahendusel

Liikmesriigid lubavad investeerimisühingutel, mis saavad juhised investeerimis- või kõrvalteenuste osutamiseks kliendi nimel teise investeerimisühingu vahendusel, tugineda nimetatud investeerimisühingu poolt edastatud klienditeabele. Juhiseid vahendav investeerimisühing jääb vastutavaks edastatud teabe terviklikkuse ja täpsuse eest.

Investeerimisühing, mis saab juhised sel viisil teenuste osutamiseks kliendi nimel, saab ka tugineda teenuse või tehinguga seotud soovitustele, mille klient on saanud teiselt investeerimisühingult. Juhiseid vahendav investeerimisühing jääb vastutavaks antud soovituste või nõuannete kliendile sobivuse eest.

Teise investeerimisühingu vahendusel kliendile määratud juhiseid või korraldusi saav investeerimisühing jääb vastutavaks teenuse või tehingu lõpuleviimise eest kõnealuse teabe või soovituste alusel kooskõlas käesoleva jaotise asjaomaste sätetega.

Artikkel 21

Kohustus täita korraldused kliendile kõige soodsamatel tingimustel

1. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud võtavad korralduste täitmisel kõik mõistlikud meetmed klientide jaoks parima võimaliku tulemuse saamiseks, võttes arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, määra, laadi või muid korralduse täitmisega seotud kaalutlusi. Kui klient on andnud konkreetse juhise, järgib investeerimisühing korralduse täitmisel seda juhist.

2. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud kehtestavad ja rakendavad tõhusat korda lõike 1 täitmiseks. Eelkõige nõuavad liikmesriigid, et investeerimisühingud kehtestavad ja rakendavad korralduste täitmise poliitikat, mis võimaldab neil saada oma klientide korralduste täitmisel parima võimaliku tulemuse kooskõlas lõikega 1.

3. Korralduste täitmise poliitika hõlmab seoses iga instrumentide klassiga teavet erinevate kohtade kohta, kus investeerimisühing oma klientide korraldusi täidab, ja tegurite kohta, mis mõjutavad täitmiskoha valikut. See hõlmab vähemalt kohti, mis võimaldavad investeerimisühingul saada püsivalt parima võimaliku tulemuse klientide korralduste täitmiseks.

Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud annavad klientidele asjakohast teavet oma korralduste täitmise poliitika kohta. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud hangivad täitmispoliitika kohta klientide eelneva nõusoleku.

Liikmesriigid nõuavad, et kui korralduste täitmise poliitika näeb ette võimaluse klientide korralduste täitmiseks väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi, teatab investeerimisühing sellest võimalusest eelkõige oma klientidele. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud hangivad oma klientide eelneva otsese nõusoleku enne korralduste täitmisele asumist väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi. Investeerimisühingud võivad saada selle nõusoleku üldise kokkuleppe kujul või üksiktehingute kohta.

4. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud kontrollivad oma korralduste täitmise korra ja täitmispoliitika tõhusust, et avastada ja vajaduse korral kõrvaldada puudujäägid. Eelkõige hindavad nad korrapäraselt, kas täitmispoliitikasse kaasatud täitmiskohad näevad ette kliendi jaoks parima võimaliku tulemuse või kas neil on vaja oma täitmiskorras muudatusi teha. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud teatavad klientidele olulistest muutustest oma korralduste täitmise korras või täitmispoliitikas.

5. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud suudavad oma klientidele nende taotluse korral näidata, et nad on täitnud klientide korraldused kooskõlas ühingu täitmispoliitikaga.

6. Investoritele vajaliku kaitse, turgude õiglase ja korrektse toimimise ning lõigete 1, 3 ja 4 ühtse kohaldamise tagamiseks võtab komisjon ►M3 ————— ◄ vastu rakendusmeetmed, mis käsitlevad järgmist:

a) kriteeriumid, et määrata kindlaks erinevate tegurite suhteline tähtsus, millega võib vastavalt lõikele 1 arvestada parima võimaliku tulemuse kindlaksmääramisel, võttes arvesse korralduse suurust ja liiki ning seda, kas tegu on mittekutselise või kutselise kliendiga;

b) tegurid, mida investeerimisühing võib arvesse võtta oma täitmiskorra läbivaatamisel, ja asjaolud, mille korral võib olla põhjendatud muudatuste tegemine kõnealuses korras. Eelkõige tegurid tegemaks kindlaks, millised kohad võimaldavad investeerimisühingutel saada püsivalt parima võimaliku tulemuse klientide korralduste täitmiseks;

c) vastavalt lõikele 3 klientidele oma täitmispoliitika kohta esitatava teabe laad ja ulatus.

▼M3

Esimeses lõigus osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

▼B

Artikkel 22

Klientide korralduste käsitlemise eeskirjad

1. Liikmesriigid nõuavad, et klientide nimel korralduste täitmiseks tegevusluba omavad investeerimisühingud rakendavad menetlust ja korda, mis näeb ette klientide korralduste kiire, õiglase ja kiire täitmise võrreldes teiste klientide korralduste või investeerimisühingu enda kauplemishuvidega.

Kõnealune menetlus või kord võimaldab klientide muidu võrreldavate korralduste täitmist vastavalt nende vastuvõtmise ajale investeerimisfirma poolt.

2. Liikmesriigid nõuavad, et klientide piirangukäsu puhul seoses reguleeritud turul kauplemiseks vastuvõetud aktsiatega, mida ei täideta viivitamata turul valitsevate tingimuste juures, peavad investeerimisühingud, kui klient ei anna teistsuguseid juhiseid, võtma meetmeid, soodustamaks kõnealuse korralduse võimalikult varast täitmist, avalikustades selle kliendi piirangukäsu viivitamata teistele turuosalistele kergesti kättesaadaval viisil. Liikmesriigid võivad otsustada, et investeerimisühingud täidavad seda kohustust, edastades kliendi piirangukäsu reguleeritud turule ja/või mitmepoolsele kauplemissüsteemile. Liikmesriigid näevad ette, et pädevad asutused võivad loobuda kohustusest avalikustada piirangukäsk, mis on artikli 44 lõike 2 määratluse kohaselt suuremahuline turu jaoks tavalisega võrreldes.

3. Tagamaks, et investorite kaitse meetmed ning turgude õiglane ja korrektne toimimine võtavad arvesse tehnilisi arenguid finantsturgudel ning tagamaks lõigete 1 ja 2 ühtse kohaldamise, võtab komisjon ►M3 ————— ◄ vastu rakendusmeetmed, mis määratlevad järgmise:

a) tingimused ning menetluse ja korra laad, mille tulemuseks on klientide korralduste kiire, õiglane ja kiire täitmine, ja olukorrad või tehingute liigid, mille puhul investeerimisühingud võivad mõistlikul määral kalduda kõrvale kiirest täitmisest, et saada kliendi jaoks soodsamaid tingimusi;

b) erinevad meetodid, mille puhul investeerimisühingut saab lugeda täitnuks oma kohustuse avalikustada turule klientide viivitamata täitmisele mittekuuluvad piirangukäsud.

▼M3

Esimeses lõigus osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

▼B

Artikkel 23

Investeerimisühingute kohustused seotud vahendajate määramisel

1. Liikmesriigid võivad otsustada lubada investeerimisühingul määrata seotud vahendajaid investeerimisühingu teenuste edendamiseks, müügiedendustegevuseks või korralduste vastuvõtmiseks klientidelt või potentsiaalsetelt klientidelt ja nende edastamiseks, finantsinstrumentide müümiseks ning nende finantsinstrumentidega ja kõnealuse investeerimisühingu pakutavate teenustega seotud nõustamiseks.

2. Liikmesriigid nõuavad, et kui investeerimisühing otsustab määrata seotud vahendaja, jääb ta täielikult ja tingimusteta vastutavaks seotud vahendaja tegevuse või tegematajätmise eest ühingu nimel tegutsedes. Liikmesriigid nõuavad, et seotud vahendaja avalikustab kliendiga või võimaliku kliendiga kontakti võtmisel või enne tehingute tegemist oma ametivolitused ja ühingu, mida ta esindab.

Liikmesriigid võivad lubada kooskõlas artikli 13 lõigetega 6, 7 ja 8 oma territooriumil registreeritud seotud vahendajatel käidelda klientide raha ja/või finantsinstrumente sellise investeerimisühingu nimel ja täielikul vastutusel, mille heaks nad antud territooriumil tegutsevad, või piiriülese tegevuse korral sellise liikmesriigi territooriumil, mis lubab seotud vahendajal käidelda klientide raha.

Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud teostavad järelevalvet oma seotud vahendajate üle, tagamaks seotud vahendajate kaudu tegutsemisel käesoleva direktiivi nendepoolse jätkuva täitmise.

3. Liikmesriigid, kes otsustavad lubada investeerimisühingutel määrata seotud vahendajaid, seavad sisse riikliku registri. Seotud vahendajad kantakse riiklikku registrisse selles liikmesriigis, kus nad on asutatud.

Kui liikmesriik, milles seotud vahendaja on asutatud, otsustab kooskõlas lõikega 1 mitte lubada oma pädevatelt asutustelt tegevusloa saanud investeerimisühingutel määrata seotud vahendajaid, registreeritakse kõnealused seotud vahendajad selle investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädevas asutuses, mille nimel nad tegutsevad.

Liikmesriigid tagavad, et seotud vahendajad kantakse riiklikku registrisse üksnes juhul, kui on kindlaks tehtud, et neil on piisavalt hea maine ja asjakohased üldised, ärialased ja erialased teadmised, mis võimaldavad neil edastada kliendile või võimalikule kliendile adekvaatselt kogu pakutud teenusega seotud asjakohast teavet.

Liikmesriigid võivad otsustada, et investeerimisühingud saavad kontrollida, kas nende poolt määratud seotud vahendajatel on piisavalt hea maine ja kogemused, nagu on märgitud kolmandas lõigus.

Seda registrit ajakohastatakse regulaarselt. Selles olevad andmed on avalikkusele kättesaadavad.

4. Liikmesriigid nõuavad, et seotud vahendajaid määravad investeerimisühingud võtavad piisavaid meetmeid, et vältida seotud vahendajate käesoleva direktiivi reguleerimisalaga hõlmamata tegevuse võimalikku negatiivset mõju tegevusele, mida seotud vahendaja sooritab investeerimisühingu nimel.

Liikmesriigid võivad lubada pädevatel asutustel teha koostööd investeerimisühingutega, nende liitudega ja teiste üksustega seoses seotud vahendajate registreerimise ja järelevalve teostamisega lõike 3 nõuete täitmise üle seotud vahendajate poolt. Eelkõige võib seotud vahendajaid pädeva asutuse järelevalve all registreerida investeerimisühing, krediidiasutus või nende liidud ja muude üksused.

5. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud määravad üksnes seotud vahendajaid, kes on kantud lõikes 3 märgitud riiklikesse registritesse.

6. Liikmesriigid võivad tugevdada käesolevas artiklis sätestatud nõudeid või lisada uusi nõudeid, millele nende jurisdiktsiooni piires registreeritud seotud vahendajad peavad vastama.

Artikkel 24

Kõlblike osapooltega sooritatud tehingud

1. Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühingud, kellel on luba klientide nimel korraldusi täita ja/või teha omal kulul tehinguid ja/või võtta vastu ja edastada korraldusi, võivad algatada või sõlmida tehinguid kõlblike osapooltega, ilma et nad oleksid kohustatud täitma artiklitest 19, 21 ja artikli 22 lõikest 1 tulenevaid kohustusi seoses kõnealuste tehingutega seotud kõrvalteenustega.

2. Liikmesriigid tunnustavad kõlblike osapooltena käesoleva artikli tähenduses investeerimisühinguid, krediidiasutusi, kindlustusseltse, avatud investeerimisfonde ja nende fondivalitsejaid, pensionifonde ja nende fondivalitsejaid, muid ühenduse õigusaktide või liikmesriigi siseriikliku õiguse alusel lubatud või reguleeritud finantseerimisasutusi, artikli 2 lõike 1 punktide k ja l alusel käesoleva direktiivi kohaldamisest vabastatud ettevõtjaid, riikide valitsusi ja neile vastavaid ametkondi, sealhulgas riigivõlaga tegelevaid riigiasutusi, keskpankasid ja rahvusüleseid organisatsioone.

Liigitamine kõlblikuks osapooleks esimese lõigu alusel ei piira selliste üksuste õigust taotleda üldises vormis või tehingupõhiselt kohtlemist klientidena, kelle ärisidemed investeerimisühinguga on reguleeritud artiklitega 19, 21 ja 22.

3. Liikmesriigid võivad kõlblike osapooltena tunnustada ka teisi ettevõtjaid, kes vastavad varem kindlaksmääratud proportsionaalsetele nõuetele, sealhulgas kvantitatiivsetele künnistele. Tehingu puhul, mille võimalikud osapooled asuvad eri jurisdiktsioonides, arvestab investeerimisühing teise ettevõtja seisundit vastavalt selle liikmesriigi õigusele või meetmetele, milles kõnealune ettevõtja on asutatud.

Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühing hangib kõnealuste ettevõtjatega tehingute sõlmimisel kooskõlas lõikega 1 võimalikult osapoolelt otsese kinnituse, et viimane on nõus tema käsitamisega kõlbliku osapoolena. Liikmesriigid lubavad investeerimisühingul saada selle kinnituse üldise kokkuleppe kujul või iga üksiku tehingu kohta eraldi.

4. Liikmesriigid võivad kõlblike osapooltena tunnustada kolmandate riikide üksuseid, mis on samaväärsed lõikes 2 nimetatud üksuste kategooriatega.

Liikmesriigid võivad kõlblike osapooltena tunnustada ka kolmandate riikide ettevõtjaid, nagu on nimetatud lõikes 3, samadel tingimustel ja samade nõuete kohaselt, nagu on sätestatud lõikes 3.

5. Lõigete 2, 3 ja 4 ühtse kohaldamise tagamiseks muutuvat turupraktikat silmas pidades ja ühtse turu tõhusa toimimise soodustamiseks võib komisjon võtta ►M3 ————— ◄ rakendusmeetmeid, mis määratlevad järgmise:

a) klientidena kohtlemise taotlemise kord vastavalt lõikele 2;

b) võimalikelt osapooltelt otsese kinnituse saamise kord vastavalt lõikele 3;

c) varem kindlaks määratud proportsionaalsed nõuded, sealhulgas kvantitatiivsed künnised, mis võimaldaksid ettevõtja kaalumist kõlbliku osapoolena vastavalt lõikele 3.

▼M3

Esimeses lõigus osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 64 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

▼B







3.

jagu

Turu läbipaistvus ja terviklikkus

Artikkel 25

Kohustus sä