01998A0123(01) — ET — 06.12.2007 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

KONVENTSIOON

Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhinev tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta







KÄESOLEVA KONVENTSIOONI KÕRGED LEPINGUOSALISED, Euroopa Liidu liikmesriigid, VIIDATES Euroopa Liidu Nõukogu 18. detsembri 1997. aasta aktile, MEENUTADES vajadust laiendada 7. septembril 1967. aastal Roomas alla kirjutatud tolliametite vahelises vastastikuse abistamise konventsioonis sätestatud kohustusi, VÕTTES ARVESSE, et tolliasutused vastutavad ühenduse tolliterritooriumil ning eelkõige selle sisse- ja väljasõidupunktides mitte üksnes ühenduse eeskirjade, vaid ka siseriiklike õigusaktide rikkumiste, eelkõige Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artiklites 36 ja 223 sätestatud juhtumite ennetamise, uurimise ja tõkestamise eest, VÕTTES ARVESSE, et igasugune salakaubaveo levimine kujutab endast tõsist ohtu rahva tervisele, moraalile ja julgeolekule, VÕTTES ARVESSE, et reguleerida tuleks konkreetseid koostöövorme, mis hõlmavad piiriüleseid meetmeid nii siseriiklike õigusaktide kui ka ühenduse tollieeskirjade teatavat liiki rikkumiste ennetamiseks, uurimiseks ja karistamiseks, ning et selliseid piiriüleseid meetmeid tuleb alati võtta kooskõlas õiguspärasuse põhimõttega (vastavalt taotluse saanud liikmesriigis kohaldatavate asjaomaste õigusaktide ning selle liikmesriigi pädevate asutuste määrustele), subsidiaarsuspõhimõttega (nimetatud meetmeid tuleb võtta üksnes juhul, kui on ilmne, et muud väiksema ulatusega meetmed ei ole asjakohased) ja proportsionaalsuspõhimõttega (meetme ulatus ja kestus tuleb kindlaks määrata eeldatava rikkumise tõsidust silmas pidades), OLLES VEENDUNUD, et tolliasutuste koostööd on tarvis tugevdada, nähes selleks ette tolliasutuste ühistegevust ning salakaubaveoga seotud teabe vahetamist reguleerivad menetlused, PIDADES SILMAS, et tolliasutused peavad oma igapäevatöös rakendama nii ühenduse kui ka siseriiklikke õigusnorme ja seepärast on ilmselt vaja tagada, et mõlema sektori vastastikust abi ja koostööd käsitlevad sätted areneksid võimalikult kooskõlas, ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:







I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisala

1. Ilma et see mõjutaks ühenduse volitusi, annavad Euroopa Liidu liikmesriigid oma tolliasutuste kaudu vastastikku abi ning teevad omavahel koostööd, et:

— ennetada ja tuvastada siseriiklike tollialaste sätete rikkumisi — ning

— menetleda ja karistada ühenduse ja siseriiklike tollialaste sätete rikkumisi.

2. Olenemata artiklist 3 ei mõjuta käesolev konventsioon sätteid, mida kohaldatakse kriminaalasjades õigusasutuste poolt osutatavale vastastikusele õigusabile, liikmesriikide kahe- ja mitmepoolsete lepingute soodsamaid sätteid, mis reguleerivad liikmesriikide tolliasutuste või teiste pädevate asutuste lõikes 1 nimetatud koostööd, ega nimetatud valdkonnas ühtsete õigusaktide või vastastikuse abi meetmete rakendamise erikorra raames sõlmitud kokkuleppeid.

Artikkel 2

Pädevus

Tolliasutused kohaldavad käesolevat konventsiooni neile siseriiklike õigusnormidega antud pädevuse piires. Ühtki käesoleva konventsiooni sätet ei käsitata käesolevas konventsioonis määratletud tolliasutustele siseriiklike õigusnormidega antud pädevust mõjutavana.

Artikkel 3

Seos õigusasutuste osutatava vastastikuse abiga

1. Käesolev konventsioon käsitleb abi ja koostööd siseriiklike ja ühenduse tollisätete rikkumisega seotud kriminaalasja uurimise raames, mis asjaomase liikmesriigi siseriiklike sätete kohaselt kuuluvad abi taotleva asutuse pädevusse.

2. Kui uurimist kriminaalasjas teostab õigusasutus või kui seda teostatakse õigusasutuse juhtimisel, otsustab nimetatud asutus, kas kõnealuse asja puhul esitada vastastikuse abi või koostöö taotlus kriminaalasjades vastastikust abi käsitlevate sätete alusel või käesoleva konventsiooni alusel.

Artikkel 4

Mõisted

Käesolevas konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. siseriiklikud tollisätted – kõik liikmesriigi õigusnormid, mille kohaldamine kuulub täielikult või osaliselt liikmesriigi tolliasutuse pädevusse ning mis käsitlevad:

— kaupade piiriülest liikumist, mis toimub eelkõige Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artiklite 36 ja 223 sätestatud keeldude, piirangute või järelevalve kohaselt,

— ühtlustamata aktsiisimakse;

2. ühenduse tollisätted –

— ühenduse sätete ning nendega seotud rakendussätete kogum, mis reguleerib kaupade importi, eksporti, transiiti ja tolliterritooriumil paiknemist liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelises, samuti liikmesriikide omavahelises kaubanduses, kui tegemist on kaupadega, millel pole ühenduse staatust asutamislepingu artikli 9 lõike 2 tähenduses, või kaupadega, mille ühenduse staatuse kindlakstegemiseks vajatakse lisakontrollimeetmeid või -uurimist,

— ühise põllumajanduspoliitika alusel ühenduse tasandil vastu võetud sätete ja põllumajandustoodete töötlemisel saadud kaupade suhtes vastu võetud erinormide kogum,

— ühtlustatud aktsiisimaksude ja impordikäibemaksu kohta ühenduse tasandil vastu võetud sätete kogum ning nende siseriiklikud rakendussätted;

3. rikkumine – siseriiklikke või ühenduse tollisätteid rikkuv tegevus, sealhulgas:

— osavõtt nimetatud rikkumistest või nende toimepaneku katse,

— kuulumine nimetatud rikkumisi toime panevasse kuritegelikku ühendusse,

— käesolevas lõikes nimetatud rikkumistest saadud raha pesu;

4. vastastikune abi – tolliametite vastastikune abi, mida antakse vastavalt käesolevale konventsioonile;

5. abi taotlev asutus – liikmesriigi pädev asutus, kes esitab abitaotluse;

6. taotluse saanud asutus – liikmesriigi pädev asutus, kellele abitaotlus esitatakse;

7. tolliasutused – liikmesriikide tolliasutused ja muud asutused, kelle pädevuses on käesoleva konventsiooni sätete rakendamine;

8. isikuandmed – igasugused andmed üheselt tuvastatud või tuvastatava füüsilise isiku kohta; tuvastatavaks loetakse isik, keda saab otseselt või kaudselt kindlaks teha, eelkõige identifitseerimisnumbri abil või tema ühe või mitme füüsilise, füsioloogilise, psühholoogilise, majandusliku, kultuurilise või sotsiaalse omaduse kaudu;

9. piiriülene koostöö – tolliasutuste koostöö, mis väljub ühe liikmesriigi piiridest.

Artikkel 5

Kesksed juhtimisüksused

1. Liikmesriigid määravad oma tolliasutustes keskse üksuse (juhtimisüksuse). See vastutab käesoleva konventsiooni kohaste vastastikuse abi taotluste vastuvõtmise ning vastastikuse abi juhtimise eest, ilma et see mõjutaks lõike 2 kohaldamist. Üksus vastutab ka koostöö eest käesoleva konventsiooni kohase abistamisega seotud teiste asutustega. Liikmesriikide juhtimisüksused peavad omavahel otsesidet, eelkõige IV jaotises nimetatud juhtudel.

2. Kesksete juhtimisüksuste tegevus võib eelkõige erakorralistel juhtudel hõlmata ka otsekoostööd teiste liikmesriikide tolliasutuste muude üksustega. Tõhususe ja järjepidevuse huvides teavitatakse keskseid juhtimisüksusi kõikidest nimetatud otsekoostööd hõlmavatest toimingutest.

3. Kui tolliasutus pole osaliselt või täielikult pädev taotlust menetlema, edastab keskne juhtimisüksus taotluse pädevale siseriiklikule asutusele ning teavitab abi taotlevat asutust nimetatud sammust.

4. Kui õiguslikel või sisulistel põhjustel ei ole võimalik taotlust täita, tagastab juhtimisüksus taotluse abi taotlevale asutusele koos selgitusega menetlemata jätmise põhjuste kohta.

Artikkel 6

Kontaktametnikud

1. Liikmesriigid võivad omavahel kokku leppida kontaktametnike tähtajalises või tähtajatus vahetamises vastastikku kokku lepitud tingimustel.

2. Kontaktametnikel ei ole võõrustajariigis sekkumisõigust.

3. Liikmesriikide tolliasutuste koostöö edendamiseks võivad kontaktametnikud liikmesriikide pädevate asutuste kokkuleppe või taotluse kohaselt täita järgmisi ülesandeid:

a) liikmesriikide teabevahetuse edendamine ja kiirendamine;

b) abi osutamine oma päritoluliikmesriigiga või esindatava liikmesriigiga seotud uurimistes;

c) abi osutamine abitaotluste menetlemisel;

d) võõrustajariigi nõustamine ja abistamine piiriüleste toimingute ettevalmistamisel ja teostamisel;

e) muud ülesanded, mille osas liikmesriigid on omavahel kokku leppinud.

4. Liikmesriigid võivad kontaktametnike volitustes ning asukohas kahe- või mitmepoolselt kokku leppida. Kontaktametnikud võivad esindada ka mitme liikmesriigi huve.

Artikkel 7

Isiku tõendamise kohustus

Kui käesolevas konventsioonis pole sätestatud teisiti, on teises liikmesriigis käesoleva konventsiooni kohaseid õigusi teostavad abi taotleva asutuse ametnikud kohustatud nõudmise korral esitama volikirja, milles on märgitud nende isikuandmed ja ametiülesanded.







II JAOTIS

TAOTLETUD ABI

Artikkel 8

Põhimõtted

1. Käesoleva jaotise kohase abi andmiseks peab taotluse saanud asutus või pädev asutus, kellega ta on ühendust võtnud, tegutsema samal viisil, kui oma ülesandeid või sama liikmesriigi teise asutuse taotlust täites. Seejuures kasutab ta taotluse menetlemisel kõiki talle siseriikliku õigusega antud volitusi.

2. Taotluse saanud asutus võib ilma täiendava taotluseta abi laiendada rikkumise kõikidele aspektidele, millel on tuvastatav seos abitaotluse eesmärgiga. Kahtluse korral võtab taotluse saanud asutus esmalt ühendust abi taotleva asutusega.

Artikkel 9

Abitaotluse vorm ja sisu

1. Abitaotlused esitatakse kirjalikult. Taotlusele lisatakse selle täitmiseks vajalikud dokumendid.

2. Lõike 1 kohased taotlused sisaldavad järgmisi andmeid:

a) taotluse esitanud asutus;

b) taotletav meede;

c) taotluse eesmärk ja põhjus;

d) seonduvad seadused, eeskirjad ja muud õigusnormid;

e) võimalikult täpsed ja täielikud andmed uuritavate füüsiliste ja juriidiliste isikute kohta;

f) asjakohaste faktide kokkuvõte, välja arvatud artiklis 13 sätestatud juhtudel.

3. Taotlused esitatakse taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi ametlikus keeles või sellele asutusele vastuvõetavas keeles.

4. Kui see on olukorra pakilisuse tõttu vajalik, võib vastu võtta suulisi taotlusi, kuid need tuleb kirjalikult kinnitada nii kiiresti kui võimalik.

5. Kui taotlus ei vasta vorminõuetele, võib taotluse saanud asutus paluda selle parandamist või täiendamist; seni võib juba võtta taotluse täitmiseks vajalikke meetmeid.

6. Taotluse saanud asutus nõustub täitma teatavat taotlusele vastamise korda, kui kõnealune kord ei ole selle lepinguosalise õigusnormidega vastuolus.

Artikkel 10

Teabele esitatavad nõuded

1. Abi taotleva asutuse taotlusel edastab taotluse saanud asutus talle kogu teabe, mis võimaldab rikkumisi ennetada, tuvastada ja menetleda.

2. Edastatavale teabele tuleb lisada aruanded ja muud dokumendid, nende kinnitatud koopiad või väljavõtted, millel teave põhineb ning mis on taotluse saanud asutuse valduses või teabenõude menetlemiseks välja nõutud.

3. Abi taotleva asutuse ja taotluse saanud asutuse kokkuleppel võivad abi taotleva asutuse volitatud ametnikud abi taotleva asutuse üksikasjalike juhiste kohaselt nõuda lõike 1 kohast teavet taotluse saanud liikmesriigi asutustest. See kehtib mis tahes teabe kohta, mille aluseks on nimetatud asutuste ametnikele kättesaadavad dokumendid. Kõnealused ametnikud võivad osutatud dokumente kopeerida.

Artikkel 11

Järelevalvetaotlused

Taotluse saanud asutus võtab abi taotleva asutuse taotlusel niipea kui võimalik erijärelevalve alla või laseb erijärelevalve alla võtta isikud, kelle kohta on piisavalt põhjust arvata, et nad on rikkunud ühenduse või siseriiklikke tollisätteid või teinud sellisteks rikkumisteks ettevalmistusi. Abi taotleva asutuse taotlusel rakendab taotluse saanud asutus järelevalvet ka paikadele, transpordivahenditele ja kaupadele, mis on seotud eespool nimetatud tollisätteid rikkuda võivate toimingutega.

Artikkel 12

Uurimistaotlused

1. Taotluse saanud asutus uurib või laseb taotluse esitanud asutuse palvel uurida toiminguid, mis on seotud rikkumistega või mida abi taotlev asutus peab nendega seotuks.

Taotluse saanud asutus edastab niisuguste uurimiste tulemused abi taotlevale asutusele. Artikli 10 lõiget 2 kohaldatakse mutatis mutandis.

2. Abi taotleva asutuse ja taotluse saanud asutuse kokkuleppel võivad lõikes 1 osutatud uurimiste juures viibida abi taotleva asutuse poolt määratud ametnikud. Uurimisi viivad kõigil juhtudel läbi taotluse saanud asutuse töötajad. Abi taotleva asutuse ametnikud ei või omal algatusel võtta volitusi, mis on antud taotluse saanud asutuse ametnikele. Neil on siiski juurdepääs samadele ruumidele ja samadele dokumentidele kui viimastel, seda aga nende vahendusel ja ainuüksi käimasoleva uurimise eesmärgil.

Artikkel 13

Teavitamine

1. Abi taotleva asutuse taotlusel teavitab taotluse saanud asutus või laseb teavitada adressaati kõigist taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigi pädevate asutuste meetmetest või otsustest, mis puudutavad käesoleva konventsiooni kohaldamist.

2. Teavitamistaotlustega, mis nimetavad edastatava meetme või otsuse teema, kaasneb tõlge selle liikmesriigi ametlikku keelde või ühte ametlikku keelde, kus taotluse saanud asutus paikneb, ilma et see piiraks viimase õigust sellisest tõlkest loobuda.

Artikkel 14

Tõendina kasutamine

Uurimistulemusi, sertifikaate, andmeid, dokumente, kinnitatud koopiaid ja muid taotluse saanud asutuse ametnike poolt oma siseriikliku õiguse alusel omandatud ning artiklite 10 ja 12 kohastel abistamisjuhtudel abi taotlevale asutusele edastatud materjale võivad abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigi pädevad asutused sealse siseriikliku õiguse kohaselt tõenditena kasutada.







III JAOTIS

OMAALGATUSLIK ABI

Artikkel 15

Põhimõte

Iga liikmesriigi pädevad asutused on kohustatud vastavalt artiklites 16 ja 17 sätestatule abistama teise liikmesriigi pädevaid asutusi ilma viimaste eelneva taotluseta, järgides siseriikliku õigusega kehtestatud piiranguid.

Artikkel 16

Järelevalve

Kui seda on tarvis rikkumiste ennetamiseks, tuvastamiseks või menetlemiseks teises liikmesriigis, võtavad liikmesriigi pädevad asutused järgmisi meetmeid:

a) teostavad või lasevad teostada võimaluste piires artiklis 11 kirjeldatud erijärelevalvet;

b) edastavad teiste liikmesriikide asjaomastele pädevatele asutustele kogu nende valduses oleva teabe, eelkõige aruanded ja muud dokumendid või nende tõestatud koopiad või väljavõtted, mis käsitlevad kavandatavat või toime pandud rikkumist.

Artikkel 17

Omaalgatuslik teavitamine

Liikmesriigi pädevad asutused saadavad teise liikmesriigi pädevatele asutustele viivitamata kogu asjakohase teabe kavandatavate või toime pandud rikkumiste kohta, eelkõige andmed nende rikkumistega seotud kaupade ning uute toimepanekuviiside ja -vahendite kohta.

Artikkel 18

Tõendina kasutamine

Artiklites 15–17 sätestatud omaalgatusliku abistamise käigus ühe liikmesriigi ametnike poolt hangitud ja teisele liikmesriigile edastatud teavet võivad teavet saava liikmesriigi pädevad asutused vastavalt selle liikmesriigi siseriiklikule õigusele kasutada tõendina.







IV JAOTIS

KOOSTÖÖ ERIVORMID

Artikkel 19

Põhimõtted

1. Tolliasutused teevad käesoleva jaotise kohaselt piiriülest koostööd. Nad osutavad teineteisele vajalikku personali- ning organisatsioonilist abi. Koostöötaotlused esitatakse üldjuhul artikli 9 kohaste abitaotluste vormis. Abi taotleva asutuse ametnikud võivad käesolevas jaotises osutatud erijuhtudel taotluse saanud asutuse loal osaleda toimingutes taotluse saanud riigi territooriumil.

Piiriüleste toimingute kooskõlastamise ja kavandamise eest vastutavad artikli 5 kohased kesksed juhtimisüksused.

2. Lõikes 1 määratletud piiriülene koostöö on lubatud järgmiste juhtude ennetamiseks, eeluurimiseks ja menetlemiseks:

a) narkootikumide ja psühhotroopsete ainete, relvade, laskemoona, lõhkematerjalide, kultuuriväärtuste, ohtlike ja mürgiste jäätmete, tuumamaterjalide ja tuuma-, bioloogilise ja/või keemiarelva valmistamiseks ette nähtud varustuse (keelatud kaubad) salakaubavedu;

b) kauplemine narkootikumide ebaseaduslikuks valmistamiseks ette nähtud ainetega (lähteained), mis on loetletud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase ÜRO konventsiooni I ja II tabelis;

c) maksustamisele kuuluvate kaupadega ebaseaduslik piiriülene kauplemine eesmärgiga hoiduda maksude tasumisest või saada õigusvastaselt riiklikke impordi- või eksporditoetusi, kui sellise kauplemise ulatus ja kaasnev oht maksude ja toetuste valdkonnas põhjustaks Euroopa Majandusühenduse või liikmesriikide eelarvetes märkimisväärset kahju;

d) mis tahes muu kaubavahetus, mis on ühenduse või siseriiklike sätetega keelatud.

3. Taotluse saanud asutus ei ole kohustatud tegema käesolevas jaotises osutatud erikoostööd, kui taotletavat liiki uurimine ei ole taotluse saanud liikmesriigi õigusega lubatud või ette nähtud. Sellisel juhul on abi taotleval asutusel õigus samal põhjusel keelduda samaväärsest piiriülesest koostööst juhul, kui seda taotleb taotluse saanud liikmesriigi asutus.

4. Kui see on ette nähtud liikmesriikide siseriikliku õigusega, taotlevad osalisasutused kavandatavaks uurimiseks luba oma õigusasutustelt. Kui pädevad õigusasutused näevad loa andmiseks ette teatavad tingimused ja nõuded, tagavad osalisasutused uurimise käigus nende tingimuste ja nõuete täitmise.

5. Kui liikmesriigi ametnikud osalevad käesoleva jaotise kohaselt toimingutes teise liikmesriigi territooriumil ning tekitavad oma tegevusega kahju, hüvitab liikmesriik, kelle territooriumil kahju tekitati, tekitatud kahju oma siseriiklike õigusaktide kohaselt samal viisil, nagu ta oleks selle hüvitanud tema enese ametnike poolt põhjustatuna. Summad, mis kahjukannatanutele või teistele õigustatud isikutele või institutsioonidele välja maksti, hüvitab eespool nimetatud liikmesriigile täielikult see liikmesriik, kelle ametnikud kahju tekitasid.

6. Ilma et see mõjutaks tema õiguste teostamist kolmandate isikute suhtes ning olenemata lõike 5 teise lause kohasest kahju hüvitamise kohustusest, hoidub iga liikmesriik teiselt liikmesriigilt taotlemast talle tekitatud kahju hüvitamist juhtumi suhtes, mis on sätestatud lõike 5 esimeses lauses.

7. Artiklites 20–24 sätestatud piiriülese koostöö käigus ametnike poolt kogutud teavet võivad teabe saanud liikmesriigi pädevad asutused kasutada tõendina teabe kogumise riigi siseriikliku õiguse ning pädevate asutuste määratud eritingimuste kohaselt.

8. Artiklites 20–24 osutatud toimingute käigus koheldakse teise liikmesriigi territooriumile lähetatud ametnikke nende suhtes või nende poolt toime pandud rikkumiste puhul samaväärselt nimetatud riigi ametnikega.

Artikkel 20

Jälitamine

1. Kui ühe liikmesriigi tolliasutuse ametnikud jälitavad oma riigis isikut, kes on toime pannud mõne artikli 19 lõikes 2 nimetatud rikkumise või sellest osa võtnud ning selle rikkumise alusel võidaks ta välja anda, on neil lubatud eelneva loata jätkata jälitamist teise liikmesriigi territooriumil, kui olukorra pakilisust silmas pidades ei olnud võimalik teise liikmesriigi pädevaid asutusi enne nimetatud territooriumile sisenemist teavitada või kui nimetatud asutused ei ole jõudnud sündmuskohale, et jälitamine üle võtta.

Jälitavad ametnikud võtavad hiljemalt piiri ületamisel ühendust selle liikmesriigi pädevate asutustega, kelle territooriumil jälitus hakkab toimuma. Jälitamine lõpetatakse kohe, kui seda nõuab liikmesriik, kelle territooriumil jälitamine toimub. Jälitavate ametnike taotluse korral peavad nimetatud liikmesriigi pädevad asutused jälitatava kinni, et tema isik kindlaks teha või ta vahistada. Liikmesriigid teevad hoiulevõtjale teatavaks jälitavad ametnikud, kellele seda sätet kohaldatakse; komisjon teavitab teisi liikmesriike.

2. Jälitus toimub vastavalt lõikes 6 nimetatud deklaratsioonis sätestatud järgmistele menetlustele:

a) jälitavatel ametnikel ei ole õigust isikut kinni pidada;

b) kui aga ei esitata nõudmist jälitus lõpetada ja kui kohalikud pädevad asutused ei jõua piisavalt kiiresti sekkuda, võivad jälitavad ametnikud jälitatavat kinni pidada, kuni nimetatud liikmesriigi ametnikud, keda tuleb viivitamata informeerida, suudavad tema isiku kindlaks teha või ta vahi alla võtta.

3. Jälitus toimub kooskõlas lõigetega 1 ja 2 ühel järgmistest lõikes 6 nimetatud deklaratsioonis määratletud viisidest:

a) deklaratsioonis kehtestatud alal või ajavahemikus alates piiri ületamisest;

b) ruumiliste või ajaliste piiranguteta.

4. Jälitada võib üksnes järgmistel üldtingimustel:

a) jälitavad ametnikud peavad järgima käesoleva artikli sätteid ja selle liikmesriigi õigust, kelle territooriumil nad tegutsevad; nad alluvad nimetatud liikmesriigi pädevate asutuste juhistele;

b) kui jälitus toimub merel ja ulatub avamerele või majandusvööndisse, teostatakse seda kooskõlas ÜRO mereõiguse konventsioonis sätestatud rahvusvahelise mereõigusega, ning kui see leiab aset teise liikmesriigi territooriumil, teostatakse seda kooskõlas käesoleva artikli sätetega;

c) keelatud on siseneda kodudesse ja üldsusele suletud kohtadesse;

d) jälitavad ametnikud peavad olema kergesti äratuntavad kas vormiriietuse või käesideme järgi või nende sõidukile paigaldatud eritunnuste järgi; tsiviilrõivastuse kandmine on keelatud, kui kasutatakse eespool mainitud tunnusteta sõidukit; jälitavad ametnikud peavad igal ajal suutma tõendada, et nad täidavad ametiülesandeid;

e) jälitavad ametnikud võivad kanda oma teenistusrelvi, välja arvatud i) juhul, kui taotluse saanud liikmesriik on teinud ülddeklaratsiooni, et tema territooriumile ei tohi relvi tuua, või ii) kui taotluse saanud liikmesriik on konkreetselt otsustanud teisiti. Kui teise liikmesriigi ametnikel lubatakse kanda teenistusrelvi, ei ole neid lubatud kasutada, välja arvatud hädakaitse juhtudel;

f) kui jälitatav on lõike 2 punkti b kohaselt kinni peetud eesmärgiga tuua ta selle liikmesriigi pädevate asutuste ette, kelle territooriumil jälitust teostati, võib teda üksnes läbi otsida; tema transiidi ajal võib kasutada käeraudu; jälitataval kaasas olnud esemed võib ära võtta;

g) iga lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud operatsiooni järel ilmuvad jälitavad ametnikud selle liikmesriigi pädevatesse asutustesse, kelle territooriumil nad tegutsesid, ning annavad aru oma ülesande täitmisest; nende asutuste taotlusel peavad nad jääma nende käsutusse, kuni nende tegevuse asjaolud on piisavalt selgeks saanud; see tingimus kehtib ka siis, kui jälitamine ei lõppenud jälitatava vahi alla võtmisega;

h) selle liikmesriigi taotlusel, kelle territooriumil jälitus toimus, on jälitavate ametnike päritoluliikmesriigi asutused abiks nende osalusel toimunud operatsiooni järgsel uurimisel, sealhulgas kohtumenetluses.

5. Isikut, kelle selle liikmesriigi pädevad asutused, kelle territooriumil jälitus toimus, on pärast lõikes 2 sätestatud tegevust vahi alla võtnud, võib olenemata tema kodakondsusest küsitlemiseks kinni pidada. Asjakohaseid siseriiklikke õigusnorme kohaldatakse mutatis mutandis.

Kui eespool nimetatud isik ei ole selle liikmesriigi kodanik, kelle territooriumil ta vahi alla võeti, vabastatakse ta hiljemalt kuus tundi pärast vahi alla võtmist, arvestamata aega keskööst hommikul kella üheksani, kui nimetatud liikmesriigi pädevad asutused ei ole varem saanud mis tahes vormis taotlust ta väljaandmiseks ajutiselt vahi alla võtta.

6. Käesolevale konventsioonile alla kirjutades teeb iga liikmesriik deklaratsiooni, milles määratletakse tema territooriumil lõigetele 2, 3 ja 4 vastavad jälitamise menetlused.

Liikmesriik võib igal ajal asendada oma deklaratsiooni muu deklaratsiooniga, kui see ei kitsenda eelmise reguleerimisala.

Kõik deklaratsioonid esitatakse pärast kõikide asjaomaste liikmesriikidega konsulteerimist ning nende eesmärk on kehtestada nimetatud riikides samaväärne kord.

7. Liikmesriigid võivad kahepoolsel alusel laiendada lõike 1 reguleerimisala ja vastu võtta lisameetmeid käesoleva artikli rakendamiseks.

8. Käesoleva konventsiooni ratifitseerimiskirjade hoiuleandmisel võib liikmesriik deklareerida, et ei käsita käesolevat artiklit või selle osa siduvana. Sellise deklaratsiooni võib alati tühistada.

Artikkel 21

Piiriülene järelevalve

1. Iga liikmesriigi toll, kes oma riigis peab järelevalve all isikut, kelle puhul on piisavalt põhjust kahtlustada seotust mõne artikli 19 lõikes 2 nimetatud rikkumisega, võib järelevalvet jätkata teise liikmesriigi territooriumil, kui viimane on vastuseks varem esitatud abitaotlusele andnud loa piiriüleseks järelevalveks. Loaga võivad olla seotud lisatingimused.

Liikmesriigid teevad hoiulevõtjale teatavaks ametnikud, kellele seda sätet kohaldatakse; hoiulevõtja teavitab teisi liikmesriike.

Taotluse korral usaldatakse jälgimine selle lepinguosalise ametnike hoolde, kelle territooriumil jälgimine toimub.

Esimeses lõigus nimetatud taotlus saadetakse iga liikmesriigi poolt määratud asutusele, kellel on õigus anda taotletav luba või taotlus rahuldamata jätta.

Liikmesriigid teevad hoiulevõtjale teatavaks asutuse, kes on selleks määratud; hoiulevõtja teavitab teisi liikmesriike.

2. Kui teise liikmesriigi eelnevat luba ei ole võimalik eriti pakilistel põhjustel taotleda, on jälgimist teostavatel ametnikel õigus jätkata isikute jälgimist, kelle puhul on piisavalt alust kahtlustada nende osavõttu mõnes artikli 19 lõikes 2 nimetatud rikkumisest, ka väljaspool oma riigi piiri, kui täidetakse järgmised tingimused:

a) selle liikmesriigi pädevaid asutusi, kelle territooriumil jälgimist jätkatakse, tuleb jälgimise ajal viivitamata piiriületamisest teavitada;

b) viivitamata esitatakse lõike 1 kohane taotlus, milles üldjoontes selgitatakse eelneva loata piiri ületamise põhjused.

Jälgimine lõpetatakse kohe, kui liikmesriik, kelle territooriumil jälgimine toimub, seda pärast punktis a nimetatud teate või punktis b nimetatud taotluse saamist nõuab või kui luba pole saadud viie tunni jooksul pärast piiri ületamist.

3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud jälgimine toimub üksnes järgmistel üldtingimustel:

a) jälgivad ametnikud peavad järgima käesoleva artikli sätteid ja selle liikmesriigi õigust, kelle territooriumil nad tegutsevad; nad peavad alluma nimetatud liikmesriigi pädevate asutuste juhistele;

b) välja arvatud lõikes 2 osutatud olukorrad, on ametnikel jälgimise ajal kaasas loa andmist tõendav dokument;

c) jälgivad ametnikud peavad igal ajal suutma tõendada, et nad täidavad ametiülesandeid;

d) jälgivad ametnikud võivad kanda oma teenistusrelvi, välja arvatud i) juhul, kui taotluse saanud liikmesriik on teinud oma territooriumile relvade toomist keelava ülddeklaratsiooni või ii) kui taotluse saanud liikmesriik on konkreetselt otsustanud teisiti. Kui teise liikmesriigi ametnikel lubatakse kanda teenistusrelvi, ei ole neid lubatud kasutada, välja arvatud hädakaitse juhtudel;

e) keelatud on siseneda kodudesse ja üldsusele suletud kohtadesse;

f) jälgivad ametnikud ei või jälgitavat isikut kinni pidada ega vahi alla võtta;

g) kõikidest toimingutest tuleb aru anda selle liikmesriigi ametivõimudele, kelle territooriumil need toimusid; jälgimist teostavaid ametnikke võib isiklikult kohale kutsuda;

h) selle liikmesriigi taotlusel, kelle territooriumil jälgimine toimus, on jälgivate ametnike päritoluliikmesriigi asutused abiks nende osalusel toimunud operatsiooni järgsel uurimisel, sealhulgas kohtumenetluses.

4. Liikmesriigid võivad kahepoolselt laiendada käesoleva artikli reguleerimisala ja vastu võtta lisameetmeid selle rakendamiseks.

5. Käesoleva konventsiooni ratifitseerimiskirjade hoiuleandmisel võib liikmesriik deklareerida, et ei käsita käesolevat artiklit või selle osa siduvana. Sellise deklaratsiooni võib alati tühistada.

Artikkel 22

Kontrollialune saadetis

1. Iga liikmesriik kohustub tagama, et teise liikmesriigi taotlusel võimaldatakse kontrollialuse saadetise meetodi kasutamist tema territooriumil selliste süütegudega seotud kriminaalasja uurimisega, mis võivad olla väljaandmise aluseks.

2. Otsuse kontrollialuse saadetise meetodi kasutamise kohta teevad kooskõlas oma riigi seadustega iga juhtumi kohta eraldi taotluse saanud liikmesriigi pädevad asutused.

3. Kontrollialuse saadetise meetodit kasutatakse taotluse saanud liikmesriigi menetluskorda järgides. Õigus tegutseda ning toiminguid juhtida ja kontrollida on selle liikmesriigi pädevatel asutustel.

Taotluse saanud asutus võtab pärast kauba piiriületust või kokkulepitud üleandmispaigas saadetise oma kontrolli alla, et vältida järelevalve katkemist. Järelejäänud teekonna jooksul tagab ta kauba pideva järelevalve sellisel viisil, et õigusrikkujad oleks võimalik vahi alla võtta ning kaup konfiskeerida.

4. Asjaomaste liikmesriikide nõusolekul võib kontrollialust saadetist kinni pidada ja lubada jätkata selle vedu esialgset koostist puutumata, seda kõrvaldades või täielikult või osaliselt asendades.

Artikkel 23

Jälitustoimingud

1. Taotluse saanud asutus võib abi taotleva asutuse taotlusel lubada abi taotleva liikmesriigi tolliasutusel või seda esindavatel muudetud identiteedi varjus tegutsevatel ametnikel (jälitusametnik) tegutseda taotluse saanud liikmesriigis. Abi taotlev asutus esitab taotluse üksnes juhul, kui ettepandud jälitustoiminguid kasutamata oleks asjaolusid äärmiselt raske välja selgitada. Kõnealustel ametnikel on õigus tegevuse käigus koguda teavet ning võtta ühendust jälitustegevuse subjektide või nendega seotud isikutega.

2. Jälitustegevus on taotluse saanud liikmesriigis ajaliselt piiratud. Jälitustegevuse ettevalmistamine ja järelevalve toimub abi taotleva ning taotluse saanud liikmesriigi asjaomaste asutuste vahelises tihedas koostöös.

3. Jälitustegevuseks loa andmise tingimused ning jälitustegevuse tingimused määrab oma siseriikliku õiguse kohaselt kindlaks taotluse saanud asutus. Kui jälitustegevuse käigus kogutakse teavet, mis on seotud algse taotlusega hõlmamata rikkumisega, võib taotluse saanud asutus oma siseriiklike seaduste kohaselt kindlaks määrata ka nimetatud teabe kasutamise tingimused.

4. Taotluse saanud asutus annab vajalikku abi personali näol ning tehnilist tuge. Ta võtab meetmeid lõikes 1 osutatud ametnike kaitseks nende tegutsemise ajal taotluse saanud liikmesriigis.

5. Käesoleva konventsiooni ratifitseerimiskirjade hoiuleandmisel võib liikmesriik deklareerida, et ei käsita käesolevat artiklit või selle osa siduvana. Sellise deklaratsiooni võib alati tühistada.

Artikkel 24

Ühised eriuurimisrühmad

1. Vastastikusel kokkuleppel võivad mitme liikmesriigi asutused moodustada ühise eriuurimisrühma, mis asub liikmesriigis ning koosneb asjakohaste oskustega ametnikest.

Ühise eriuurimisrühma ülesanded on järgmised:

— erilist laadi rikkumiste korral keerukate ja raskete uurimistoimingute läbiviimine, mis nõuavad üheaegset kooskõlastatud tegevust asjaomastes liikmesriikides,

— ühistegevuse kooskõlastamine eesmärgiga ennetada ja tuvastada teatud liiki rikkumisi ning hankida teavet neid toime pannud isikute, kaasaaitajate ja kasutatud meetodite kohta.

2. Ühised eriuurimisrühmad tegutsevad järgmistel üldtingimustel:

a) need moodustatakse üksnes konkreetsel eesmärgil ning piiratud tähtajaks;

b) rühma juhib selle liikmesriigi ametnik, kus rühm tegutseb;

c) rühma kuuluvatele ametnikele on siduv selle liikmesriigi õigus, kus rühm tegutseb;

d) rühma tegevust korraldab organisatsiooniliselt liikmesriik, kus rühm tegutseb.

3. Rühma kuulumine ei anna ametnikele teise liikmesriigi territooriumil sekkumisõigust.







V JAOTIS

ANDMEKAITSE

Artikkel 25

Andmekaitse ja andmevahetus

1. Andmevahetuse puhul võtavad tolliasutused igal üksikjuhul arvesse isikuandmete kaitse nõudeid. Nad peavad kinni Euroopa Nõukogu 28. jaanuari 1981. aasta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel isiku kaitse konventsiooni asjakohastest sätetest. Liikmesriik võib andmekaitse huvides lõike 2 kohaselt kehtestada nõudeid seoses isikuandmete töötlemisega teises liikmesriigis, kellele selliseid andmeid võidakse esitada.

2. Ilma et piirataks infotehnoloogia tolliotstarbelise kasutamise konventsiooni kohaldamist, rakendatakse käesoleva konventsiooni kohaldamisel edastatavatele isikuandmetele järgmisi sätteid:

a) vastuvõttev asutus võib isikuandmeid töödelda üksnes artikli 1 lõikes 1 nimetatud eesmärgil. Nimetatud asutus võib need andmed esitanud liikmesriigi eelneva nõusolekuta edastada oma tolliasutustele, uurimisorganitele ja kohtutele, võimaldamaks neil menetleda ja karistada artikli 4 lõikes 3 määratletud rikkumisi. Muudel juhtudel on andmete edastamiseks tarvis andmed esitanud liikmesriigi nõusolekut;

b) andmed edastanud liikmesriigi asutus tagab andmete täpsuse ja ajakohasuse. Kui ilmneb, et edastatud on ebatäpseid andmeid või andmeid, mida ei oleks tohtinud edastada, või kui õiguspäraselt edastatud andmed tuleb need edastanud liikmesriigi seaduste kohaselt hiljem kustutada, teavitatakse vastuvõtvat asutust sellest viivitamata. Viimane on kohustatud andmed parandama või kustutama. Kui vastuvõtval asutusel on alust arvata, et edastatud andmed on ebatäpsed või tuleks kustutada, teavitab ta andmed edastanud liikmesriiki;

c) juhtudel, kus edastatud andmed tuleks andmed edastanud liikmesriigi õiguse kohaselt kustutada või parandada, tuleb asjaomastele isikutele anda õigus andmed parandada;

d) asjaomased asutused peavad vahetatavate andmete edastamise ja vastuvõtmise registreerima;

e) taotluse korral peavad edastav ja vastuvõttev asutus asjaomase isiku taotlusel teda teavitama edastatud isikuandmetest ning nende kasutamise eesmärgist. Nimetatud teavet ei pea andma, kui asja arutamisel leitakse, et salastatava teabe tähtsus avalikkuse jaoks on suurem, kui selle tähtsus teavet sooviva isiku jaoks. Lisaks määratakse edastatavate isikuandmete kohta teabe saamise õigus kindlaks vastavuses selle liikmesriigi siseriiklike õigusnormide ja menetlustega, kelle territooriumil teavet taotletakse. Enne teabe andmise kohta otsuse tegemist tuleb edastavale asutusele anda võimalus esitada oma seisukoht;

f) liikmesriigid vastutavad oma õigusnormide ja menetluste kohaselt kahju eest, mis edastatud andmete töötlemisega on isikule asjaomases liikmesriigis tekitanud. Sama kohaldatakse ka juhul, kui kahju tekkis seoses ebatäpsete andmete edastamisega või asjaoluga, et edastav asutus edastas andmeid käesolevat konventsiooni rikkudes;

g) edastatud andmeid säilitatakse mitte kauem, kui on tarvis nende edastamise eesmärkide saavutamiseks. Nende säilitamise vajaduse üle otsustab kohasel ajal asjaomane liikmesriik;

h) igal juhul laieneb andmetele vähemalt samaväärne kaitse, kui sellistele andmete kohta vastuvõtvas liikmesriigis kehtib;

i) iga liikmesriik võtab käesoleva artikli sätete täitmiseks tõhusa kontrolli kaudu kohaseid meetmeid. Liikmesriik võib kontrollimiseks volitada infotehnoloogia tolliotstarbelise kasutamise konventsiooni artiklis 17 nimetatud järelevalveasutust.

3. Käesoleva artikli kohaldamisel käsitatakse mõistet “isikuandmete töötlemine” Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja selliste andmete vaba liikumise kohta) ( 1 ) artikli 2 punktis b esitatud määratluse kohaselt.







VI JAOTIS

KONVENTSIOONI TÕLGENDAMINE

Artikkel 26

Euroopa Kohus

1. Kõik käesoleva konventsiooni tõlgendamise või kohaldamisega seotud liikmesriikidevahelised vaidlused kuuluvad Euroopa Ühenduste Kohtu pädevusse, kui nõukogu ei ole suutnud vaidlust lahendada kuue kuu jooksul alates ajast, kui mõni liikmetest talle selle esitas.

2. Kõik liikmesriikide ja komisjoni vahelised vaidlused käesoleva konventsiooni tõlgendamise ja kohaldamise vallas, mida ei ole suudetud lahendada läbirääkimistega, kuuluvad Euroopa Ühenduste Kohtu pädevusse. Vaidluse võib Euroopa Ühenduste Kohtusse anda pärast kuue kuu möödumist kuupäevast, mil üks osalistest teist või teisi vaidluse tekkest teavitas.

3. Euroopa Ühenduste Kohtu pädevuses on teha käesoleva konventsiooni tõlgendamise kohta eelotsuseid vastavalt lõigetes 4–7 ettenähtud tingimustele.

4. Liikmesriik saab käesoleva konventsiooni allakirjutamisel või mis tahes ajal pärast seda tehtud deklaratsiooniga aktsepteerida Euroopa Ühenduste Kohtu pädevust teha lõike 5 punktis a või b piiritletud eelotsuseid käesoleva konventsiooni tõlgendamise kohta.

5. Lõike 4 kohaselt deklaratsiooni esitav liikmesriik märgib sinna ühe järgmistest asjaoludest:

a) kõnealuse riigi kohus, kelle otsused siseriikliku õiguse kohaselt edasikaebamisele ei kuulu, võib taotleda Euroopa Ühenduste Kohtult eelotsuse tegemist tema arutatavas asjas üles tõusnud ning käesoleva konventsiooni tõlgendamisega seotud küsimuse kohta, kui nimetatud kohtu arvates on kõnealune küsimus vaja lahendada kohtuotsuse tegemiseks, või

b) kõnealuse riigi kohus võib taotleda Euroopa Ühenduste Kohtult eelotsuse tegemist tema arutatavas asjas üles tõusnud ning käesoleva konventsiooni tõlgendamisega seotud küsimuse kohta, kui nimetatud kohtu arvates on kõnealune küsimus vaja lahendada kohtuotsuse tegemiseks.

6. Kohaldatakse Euroopa Ühenduste Kohtu põhikirja protokolli ja protseduurireegleid.

7. Igal liikmesriigil, olenemata sellest, kas ta on teinud deklaratsiooni vastavalt lõikele 4, on õigus esitada seletusi või kirjalikke märkusi Euroopa Kohtule lõike 5 alusel algatatud kohtuasjades.

8. Euroopa Kohtu pädevusse ei kuulu pädevate õiguskaitseorganite poolt käesoleva konventsiooni kohaselt tehtud toimingute õiguspärasuse ja proportsionaalsuse kontrollimine ega otsustamine liikmesriigi avaliku korra või sisejulgeoleku tagamisest tulenevate kohustuste täitmise üle.







VII JAOTIS

RAKENDUS- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 27

Konfidentsiaalsus

Tolliasutused võtavad igal teabevahetuse üksikjuhul arvesse uurimise saladusega seotud nõudeid. Selleks võivad liikmesriigid kehtestada teistele liikmesriikidele nõuded edastatava teabe kasutamise kohta.

Artikkel 28

Erandid abistamiskohustusest

1. Käesolev konventsioon ei kohusta liikmesriikide asutusi andma vastastikust abi juhtudel, kus selline abi kahjustaks eelkõige andmekaitse vallas asjaomase riigi avalikku korda ja muid olulisi huve või kui taotletav meede on, eriti IV jaotises sätestatud erikoostöö vormide puhul, ilmselt ebaproportsionaalne võrreldes eeldatava rikkumise raskusastmega. Sellisel juhul võib abi andmisest täielikult või osaliselt keelduda või seada see sõltuvusse teatavate tingimuste täitmisest.

2. Abistamisest keeldumist tuleb põhjendada.

Artikkel 29

Kulud

1. Liikmesriigid loobuvad üldjuhul nõuetest seoses käesoleva konventsiooni rakendamisest tulenevate kuludega, välja arvatud ekspertidele makstud tasud.

2. Kui taotluse täitmisega kaasnevad kohe või edaspidi märkimisväärsed või erakorralised kulutused, määravad tolliasutused konsultatsioonide käigus kindlaks taotluse täitmise tähtajad ja tingimused, samuti kulude jaotamise viisi.

Artikkel 30

Reservatsioonid

1. Käesoleva konventsiooni kohta ei tehta reservatsioone, välja artikli 20 lõike 8, artikli 21 lõike 5 ja artikli 23 lõike 5 osas.

2. Liikmesriigid, kes on omavahel juba sõlminud kokkulepped käesoleva konventsiooni IV jaotisega reguleeritud küsimustes, võivad lõike 1 kohaseid reservatsioone teha üksnes ulatuses, mis ei mõjuta nende nimetatud kokkulepetest tulenevaid kohustusi.

3. Sellest tulenevalt ei mõjuta käesolev konventsioon 14. juunil 1985. aastal nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta sõlmitud Schengeni lepingu rakendamiseks 19. juunil 1990. aastal Schengenis alla kirjutatud konventsiooni sätetest tulenevaid kohustusi liikmesriikide vahel, kellele need sätted on siduvad.

Artikkel 31

Territoriaalne kohaldatavus

▼M1

1. Käesolevat konventsiooni kohandatakse ühenduse tolliterritooriumi moodustavate liikmesriikide territooriumi suhtes, samuti Saksamaa Liitvabariigi puhul Helgolandi saare ja Büsingeni territooriumi (Saksamaa Liitvabariigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise 23. novembri 1964. aasta lepingu (Büsingen am Hochrheini kommuuni kaasamise kohta Šveitsi Konföderatsiooni tolliterritooriumisse) või selle kehtiva versiooni raames ja kohaselt) suhtes ja Itaalia Vabariigi puhul Livigno ja Campione d’Italia haldusüksuste suhtes ning liikmesriikide territooriumide territoriaalvete, sisemere ja õhuruumi suhtes.

▼B

2. Nõukogu võib Euroopa Liidu lepingu VI jaotises sätestatud korras ühehäälse otsusega muuta lõiget 1 kooskõlas muudatustega seal nimetatud ühenduse õigusnormides.

Artikkel 32

Jõustumine

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva konventsiooni vastu nende põhiseadusest tulenevate nõuete kohaselt.

2. Liikmesriigid teatavad hoiulevõtjale konventsiooni vastuvõtmiseks vajaliku põhiseadusest tuleneva menetluse lõpuleviimisest.

3. Konventsioon jõustub 90 päeva möödumisel kuupäevast, millal viimasena selle vorminõude täitnud riik (kes on nõukogu käesoleva konventsiooni koostamise akti vastuvõtmise kuupäeval Euroopa Liidu liige) sooritab lõikes 2 märgitud teatamistoimingu.

4. Iga liikmesriik võib käesoleva konventsiooni jõustumiseni lõikes 2 osutatud teatamise ajal või mis tahes muul hilisemal ajal deklareerida, et konventsiooni kohaldatakse asjaomase riigi ja samasuguse deklaratsiooni teinud liikmesriikide vahelistele suhetele, välja arvatud artikli 23 puhul. Mainitud deklaratsioon jõustub 90 päeva möödumisel selle hoiuleandmise kuupäevast.

5. Käesolev konventsioon on kohaldatav ainult nende taotluste suhtes, mis esitatakse pärast selle jõustumise kuupäeva, ning ainult taotluse saanud riigi ja abi taotleva riigi vahelistes suhetes.

6. Käesoleva konventsiooni jõustumiskuupäeval tunnistatakse kehtetuks 7. septembri 1967. aasta konventsioon tolliametite vastastikuse abi kohta.

Artikkel 33

Ühinemine

1. Käesolev konventsioon on ühinemiseks avatud kõikidele riikidele, kellest saavad Euroopa Liidu liikmesriigid.

2. Käesoleva konventsiooni tekst, mille Euroopa Liidu Nõukogu on koostanud ühineva riigi keeles, on autentne.

3. Ühinemiskirjad antakse hoiule hoiulevõtjale.

4. Konventsioon jõustub sellega ühineva riigi suhtes 90 päeva möödumisel ühinemiskirja hoiuleandmisest või konventsiooni jõustumiskuupäeval, kui see ei ole nimetatud 90päevase tähtaja möödumisel veel jõustunud.

5. Kui käesolev konventsioon ei ole teatava liikmesriigi ühinemiskirja hoiuleandmise ajaks veel jõustunud, kohaldatakse ühineva liikmesriigi suhtes artikli 32 lõiget 4.

Artikkel 34

Muudatused

1. Iga liikmesriik, kes on kõrge lepinguosaline, võib teha ettepaneku käesoleva konventsiooni muutmiseks. Iga muudatusettepanek saadetakse hoiuleandjale, kes edastab selle nõukogule ja komisjonile.

2. Olenemata artikli 31 lõikest 2 võtab konventsiooni muudatused vastu nõukogu, kes soovitab liikmesriikidel need vastu võtta kooskõlas oma asjakohaste põhiseaduslike tingimustega.

3. Lõike 2 kohaselt vastu võetud muudatused jõustuvad artikli 32 lõike 3 kohaselt.

Artikkel 35

Hoiulevõtja

1. Käesoleva konventsiooni hoiulevõtja on Euroopa Liidu Nõukogu peasekretär.

2. Hoiulevõtja avaldab Euroopa Ühenduste Teatajas informatsiooni vastuvõtmiste, ühinemiste, rakendamise, deklaratsioonide ja reservatsioonide kohta, samuti muud käesoleva konventsiooniga seotud teated.

En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio.

Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention.

Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt.

Σε πίστωση τον ανωτερω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση.

In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.

En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention.

Dá Fhianú sin, chuir la Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo.

In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione.

Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld.

Em fé do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente Convenção.

Tämän vakuudeksi alia mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention.

Hecho en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.

Udfærdiget i Bruxelles, den attende december nitten hundrede og syvoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.

Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt.

Έγινε οτις Βρυξέλλες, στις δέκαοκτώ Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε ένα μόνο αντίτυπο στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· κάθε κείμενο είναι εξίσου αυθεντικό και κατατίθεται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης.

Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union.

Fait à Bruxelles, le dix-huit décembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l’Union européenne.

Arna dhéanamh sa Bhruiséil ar an ochtú lá déag de Nollaig sa bhliain míle naoi gcéad nócha a seacht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san lodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh.

Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantasette, in un unico esemplare, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell’Unione europea.

Gedaan te Brussel, de achttiende december negentienhonderd zevenennegentig, in één exemplaar, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie.

Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos archivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.

Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyh- deksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiosju i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd.

Pour le gouvernement du royaume de Belgique

Voor de Regering van het Koninkrijk België

Für die Regierung des Königreichs Belgien

For regeringen for Kongeriget Danmark

Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland

Για την κυβέρνηση Ελληνικής Δημοκρατίας

Por el Gobierno del Reino de España

Pour le gouvernement de la République française

Thar ceann Rialtas na hÉireann

For the Government of Ireland

Per il governo della Repubblica italiana

Pour le gouvernement du grand-duché de Luxembourg

Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Regierung der Republik Österreich

Pelo Governo da República Portuguesa

Suomen hallituksen puolesta

På finska regeringens vägnar

På Konungariket Sveriges vägnar

For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

LISA

DEKLARATSIOONID, MIS LISATAKSE KONVENTSIOONILE JA AVALDATAKSE EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJAS

1. Artikli 1 lõike 1 ja artikli 28 kohta

Pidades silmas erandeid konventsiooni artikli 28 kohase abi andmise kohustusest, deklareerib Itaalia, et konventsiooni kohaste vastastikuse abi taotluste täitmine selliste rikkumiste kohta, mida Itaalia õiguse kohaselt ei käsitata siseriiklike või ühenduse tollisätete rikkumisena, võib õigusrikkumiste ennetamisel ja menetlemisel siseriiklike asutuste vahel pädevuse jagunemisest tulenevatel põhjustel kahjustada avalikku korda või muid olulisi riiklikke huve.

2. Artikli 1 lõike 2 ja artikli 3 lõike 2 kohta

Taani ja Soome deklareerivad, et nad tõlgendavad konventsiooni artikli 1 lõikes 2 ja artikli 3 lõikes 2 kasutatud mõistet „õigusasutused” või „õigusasutus” vastavalt deklaratsioonidele, mille nad on teinud 20. aprillil 1959. aastal Strasbourgis alla kirjutatud kriminaalasjades vastastikuse abistamise Euroopa konventsiooni artikli 24 kohaselt.

3. Artikli 4 lõike 3 teise taande kohta

Taani deklareerib, et tema suhtes hõlmab artikli 4 lõike 3 teine taane üksnes tegusid, mille kaudu isik võtab osa ühe või mitme asjaomase rikkumise toimepanekust ühisel eesmärgil tegutseva isikute grupi poolt, sealhulgas olukordi, kus asjaomane isik ei võta osa kõnealuse õigusrikkumise või õigusrikkumiste tegelikust toimepanekust; nimetatud osavõtu puhul peab isik olema teadlik kas grupi eesmärkidest ja üldisest kriminaalsest tegevusest või grupi kavatsusest panna toime asjassepuutuvad õigusrikkumised.

4. Artikli 4 lõike 3 kolmanda taande kohta

Taani deklareerib, et tema puhul kohaldatakse artikli 4 lõike 3 kolmandat taanet üksnes selliste põhiliste õigusrikkumiste suhtes, mille puhul varastatud asjade vastuvõtmine on Taani õiguse kohaselt igal juhul karistatav, sealhulgas Taani kriminaalkoodeksi paragrahvi 191a alusel (varastatud narkootikumide vastuvõtmine) ja paragrahvi 284 alusel (asjade vastuvõtmine seoses salakaubaveoga raskendavatel asjaoludel).

5. Artikli 6 lõike 4 kohta

Taani, Soome ja Rootsi deklareerivad, et nende artikli 6 lõikes 4 nimetatud kontaktametnikud võivad esindada ka Norra ja Islandi huve või vastupidi. Viie Põhjamaa vahel kehtib alates 1982. aastast leping, mille kohaselt ühe lepinguosalise lähetatud kontaktametnikud esindavad ka teisi nimetatud Põhjamaid. Selle lepingu eesmärk on tõhustada võitlust narkokaubanduse vastu ning vähendada majanduslikku koormat, mis üksikriikidele kontaktametnike lähetamisel tekib. Taani, Soome ja Rootsi peavad nimetatud hästitoimivat lepingut väga oluliseks.

6. Artikli 20 lõike 8 kohta

Taani deklareerib, et ta aktsepteerib artikli 20 sätteid järgmistel tingimustel:

Kui teise liikmesriigi tolliasutused teostavad jälitamist merel või õhus, võib jälitamist Taani territooriumil, sealhulgas Taani territoriaalvetes ning õhuruumis Taani territooriumi ja territoriaalvete kohal jätkata üksnes juhul, kui Taani pädevatele asutustele on sellest ette teatatud.

7. Artikli 21 lõike 5 kohta

Taani deklareerib, et ta aktsepteerib artikli 21 sätteid järgmistel tingimustel:

Piiriülest järelevalvet võib ette teatamata teostada üksnes artikli 21 lõigete 2 ja 3 kohaselt, kui on piisavalt alust arvata, et jälgitavad isikud on seotud mõne artikli 19 lõikes 2 nimetatud rikkumisega, mille alusel neid võidakse välja anda.

8. Artikli 25 lõike 2 punkti i kohta

Liikmesriigid kohustuvad üksteist nõukogus teavitama meetmetest, mida on võetud punktis i nimetatud kohustuste täitmise tagamiseks.

9. Artikli 26 lõike 4 kohane deklaratsioon

Käesoleva protokolli allakirjutamisel deklareerisid järgmisena nimetatud riigid, et nad aktsepteerivad Euroopa Ühenduste Kohtu pädevust vastavalt artikli 26 lõikes 5 sätestatud korrale:

— Iirimaa, artikli 26 lõike 5 punktis a sätestatud korras,

— Saksamaa Liitvabariik, Kreeka Vabariik, Itaalia Vabariik ja Austria Vabariik, artikli 26 lõike 5 punktis b sätestatud korras.

DEKLARATSIOON

Saksamaa Liitvabariik, Itaalia Vabariik ja Austria Vabariik jätavad endale õiguse kehtestada oma siseriiklikus õiguses norme selleks, et kui asja arutamise käigus tõstatatakse infotehnoloogia tolliotstarbelise kasutamise konventsiooni tõlgendamise küsimus siseriiklikus kohtus, kelle otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, peab see kohus asja suunama Euroopa Kohtusse.