02021R0963 — ET — 16.06.2021 — 000.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2021/963, 10. juuni 2021, millega kehtestatakse eeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EL) 2016/429, (EL) 2016/1012 ja (EL) 2019/6 kohaldamiseks seoses hobuslaste identifitseerimise ja registreerimisega ning kehtestatakse nende loomade identifitseerimisdokumentide näidised (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 213 16.6.2021, lk 3)





Parandatud:









▼B

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2021/963,

10. juuni 2021,

millega kehtestatakse eeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EL) 2016/429, (EL) 2016/1012 ja (EL) 2019/6 kohaldamiseks seoses hobuslaste identifitseerimise ja registreerimisega ning kehtestatakse nende loomade identifitseerimisdokumentide näidised

(EMPs kohaldatav tekst)







1. OSA

ÜLDEESKIRJAD

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesoleva määrusega rakendatakse lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud eeskirjad peetavate hobuslaste kohta: a) kes on sündinud liidus; b) pärast nende toomist määruse (EL) 2017/625 I lisas loetletud territooriumile ja vabasse ringlusse lubamist, välja arvatud liitu tagasitoomisel pärast ajutist eksporti kolmandatesse riikidesse.

2. Määrusega kehtestatakse üldised ja erieeskirjad määruse (EL) 2016/429 artikli 108 lõikes 1 ettenähtud hobuslaste ja nende eri kategooriate identifitseerimis- ja registreerimissüsteemi ühetaoliseks kohaldamiseks, et tagada selle tulemuslik toimimine, sealhulgas eeskirjad: a) ühetaolise juurdepääsu kohta delegeeritud määruse (EL) 2016/429 artikli 109 lõike 1 punktis d ja delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artiklis 64 osutatud elektroonilises andmebaasis olevatele andmetele ning selle andmebaasi tehniliste spetsifikatsioonide ja tegevuseeskirjade kohta ning ettevõtjate või muude füüsiliste või juriidiliste isikute poolt teabe edastamisega seotud tähtaegade, kohustuste ja menetluste kohta ning hobuslaste elektroonilistes andmebaasides registreerimise kohta; b) hobuslaste identifitseerimisvahendite ja -meetodite tehniliste spetsifikatsioonide ja menetluste, vormide ja tegevuseeskirjade kohta, mis sisaldavad järgmist: i) identifitseerimisvahendite ja -meetodite rakendamise tähtajad; ii) identifitseerimisvahendite ja -meetodite eemaldamine, muutmine või asendamine ja selliste toimingute tähtajad; iii) identifitseerimiskoodi konfiguratsioon; c) hobuslaste kogu eluea jooksul kehtivate identifitseerimisdokumentide tehnilised spetsifikatsioonid, vormid ja tegevuseeskirjad; d) identifitseerimis- ja registreerimisnõuetest tehtud erandite praktiline rakendamine teatavate tapmiseks ettenähtud hobuslaste ja poolmetsikutes tingimustes peetavate hobuslaste puhul; e) eeskirjad kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kasutamise kohta hobuslaste liikumisel, mis toimub vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõikega 2 sätestatud loomatervise sertifikaadi kehtivusajast tehtud erandile; f) näidisvormid, mis on vajalikud kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kasutamiseks spordiga seotud eesmärgil ning võistlushobuste rahvusvaheliseks liikumiseks, nagu soovitab Maailma Loomatervishoiu Organisatsioon (World Organisation for Animal Health, OIE); g) kolmandatest riikidest liitu toodud hobuslaste identifitseerimine.

3. Käesolevas määruses sätestatakse eeskirjad kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis sisalduvate näidisvormide kohta, mis on vajalikud määruse (EL) 2019/6 artikli 112 lõike 4 ja artikli 115 lõike 5 ning delegeeritud määruse (EL) 2021/577 kohaldamiseks, ja eeskirjad teatava ravi dokumenteerimiseks kooskõlas direktiiviga 96/22/EMÜ.

4. Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad kogu eluea jooksul kehtivas tõupuhaste aretushobuslaste identifitseerimisdokumendis sisalduvate näidisvormide kohta, mis on ette nähtud määruse (EL) 2016/1012 V lisa 2. osa I peatükis ja delegeeritud määruses (EL) 2017/1940 sätestatud teabe sisestamiseks.

Artikkel 2

Mõisted

Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „hobuslane“ – perekonna Equus liikidesse (sh hobused, eeslid ja sebrad) kuuluv peetav loom või selle perekonna loomaliikide ristamisel saadud järglane;

2) „ettevõte“ – määruse (EL) 2016/429 artikli 4 punktis 27 määratletud ettevõte;

3) „ettevõtja“ – füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab hobuslaste eest, sealhulgas piiratud kestusega ajal, v.a veterinaararstid;

4) „loomaomanik“ – füüsiline või juriidiline isik, kes on hobuslase omanik;

5) „registreeritud hobuslane“ – a) liiki Equus caballus või Equus asinus kuuluv tõupuhas aretusloom, kes on kantud sellise tõuraamatu põhiosasse, mille on loonud määruse (EL) 2016/1012 artikli 4 kohaselt tunnustatud aretusühing või kõnealuse määruse artikli 34 kohasesse loetellu kuuluv aretusasutus, või vastab sellise tõuraamatu põhiosasse kandmise tingimustele; b) liiki Equus caballus kuuluv hobuslane, kelle on registreerinud võistlus- või võidusõiduhobustega tegelev rahvusvaheline liit või organisatsioon otse või riikliku alaliidu või filiaali kaudu (edaspidi „registreeritud hobune“);

6) „tõuraamat“ – määruse (EL) 2016/1012 artikli 2 punktis 12 määratletud tõuraamat;

7) „põhiosa“ – määruse (EL) 2016/1012 artikli 2 punktis 13 määratletud tõuraamatu põhiosa;

8) „aretusühing“ – määruse (EL) 2016/1012 artikli 2 punktis 5 määratletud aretusühing;

9) „aretusasutus“ – määruse (EL) 2016/1012 artikli 2 punktis 7 määratletud aretusasutus;

10) „tapmiseks ettenähtud hobuslased“ – hobuslased, keda transporditakse tapamajja otse või pärast kogumise läbimist;

11) „hea tervisega hobuslane“ – hobuslane, keda võib viia teistesse liikmesriikidesse kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõikega 2;

12) „pädev asutus“ – direktiivi (EL) 2016/429 artikli 4 punktis 55 määratletud liikmesriigi veterinaarkeskasutus;

13) „zootehnika-asutus“ – määruse (EL) 2016/1012 artikli 2 punktis 8 määratletud pädev asutus;

14) „põlvnemistunnistus“ – määruse (EL) 2016/1012 artikli 2 punktis 20 määratletud ja delegeeritud määruse (EL) 2017/1940 lisas sätestatud põlvnemistunnistus;

15) „tunnus“ – hobuslase individuaalne pärilik või omandatud eristav tunnus, mis on nähtav või mida saab nähtavaks muuta ja identifitseerimise eesmärgil registreerida;

16) „transponder“ – määruse (EL) 2019/2035 artikli 2 punktis 23 määratletud elektrooniline identifitseerimisvahend;

17) „kordumatu kood“ – delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 2 punktis 17 määratletud kordumatu kood;

18) „hobuslase universaalne elunumber“ (Universal Equine Life Number, UELN) – kordumatu 15-kohaline tähtnumbriline kood, mis kannab teavet üksiku hobuslase kohta ning andmebaasi ja riigi kohta, kus selline teave on kooskõlas UELNi veebisaiti majutava Prantsusmaa hobuste ja ratsutamise instituudi (IFCE) hallatava kodeerimissüsteemiga esimest korda registreeritud;

19) „kiipkaart“ – sisseehitatud arvutikiibiga plastseade, mis võimaldab talletada andmeid ja neid elektrooniliselt ühilduvatele arvutisüsteemidele edastada;

20) „vastutav veterinaararst“ – määruse (EL) 2019/6 artiklites 112 ja 113 osutatud veterinaararst, kes vastutab hobuslase ravi ja sellise ravi dokumenteerimise eest ning selle mõju eest hobuslase staatusele, st et kas ta kuulub kooskõlas käesoleva määrusega inimtoiduks tapmisele või on sellest välistatud;

21) „elektrooniline andmebaas“ – liikmesriigi loodud elektrooniline andmebaas peetavate hobuslastega seotud teabe salvestamiseks, nagu on sätestatud määruse (EL) 2016/429 artikli 109 lõike 1 sissejuhatavas lauses ja punktis d;

22) „kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument“ – kogu eluea jooksul kehtiv dokument, mille abil hobuslasi pidavad ettevõtjad peavad tagama kõnealuste loomade individuaalse identifitseerimise, nagu see on ette nähtud määruse (EL) 2016/429 artikli 114 lõike 1 punktis c;

23) „valideerimismärgis“ – kanne, mille pädev asutus teeb kogu eluea jooksul kehtivasse identifitseerimisdokumenti kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktiga a ja selles osutatud eesmärgil;

24) „litsents“ – kanne, mille väljastav asutus teeb kogu eluea jooksul kehtivasse identifitseerimisdokumenti, sealhulgas Rahvusvahelise Ratsaspordi Föderatsiooni (Fédération Equestre Internationale, FEI) registreerimiskaardile, kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktiga b ja selles osutatud eesmärgil;

25) „volitatud isik“ – määruse (EL) 2017/625 artikli 3 punktis 5 määratletud volitatud isik, kes on määratud vastavalt määruse (EL) 2016/429 artikli 108 lõike 5 punktile c, et tagada hobuslaste jaoks loodud identifitseerimis- ja registreerimissüsteemi praktiline kohaldamine, sealhulgas hobuslaste kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamine ja kättetoimetamine. Seda isikut nimetatakse delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 IV jaotise 2. ja 3. peatükis „väljaandvaks asutuseks“.

Artikkel 3

Ettevõtjate ja omanike roll

1. Hobuslast pidav ettevõtja, kes ei ole hobuslase omanik või üks omanikest, tegutseb vastavalt käesoleva määrusega kehtestatud eeskirjadele hobuslase omaniku või omaniku esindajate nimel ja nendega kokkuleppel.

2. Liikmesriigid ja asjakohasel juhul volitatud isikud võivad nõuda, et järgmised ettevõtjate esitatud taotlused esitaks omanik või omaniku esindaja: a) taotlused kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamiseks, nagu on sätestatud artiklis 22; b) taotlused identifitseerimisdokumentide duplikaadi väljastamiseks, nagu on sätestatud artiklis 25; c) taotlused identifitseerimisdokumentide asendusdokumentide väljastamiseks, nagu on sätestatud artiklis 26; d) taotlused olemasolevates kogu eluea jooksul kehtivates identifitseerimisdokumentides sisalduvate identifitseerimisandmete muutmiseks, nagu on sätestatud artiklis 30.







2. OSA

HOBUSLASTE IDENTIFITSEERIMISSÜSTEEMI ÜHETAOLINE KOHALDAMINE







I PEATÜKK

Hobuslaste jaoks loodud elektroonilist andmebaasi käsitlevad ühtsed eeskirjad

Artikkel 4

Teave pädevate asutuste ja volitatud isikute kohta, kes väljastavad kogu eluea jooksul kehtivaid hobuslaste identifitseerimisdokumente

1. Liikmesriigid koostavad kogu eluea jooksul kehtivaid hobuslaste identifitseerimisdokumente väljastavate pädevate asutuste ning asjakohasel juhul volitatud isikute loetelu ja hoiavad seda ajakohasena ning teevad selle loetelu pädeva asutuse loodud veebisaidil teistele liikmesriikidele ja üldsusele kättesaadavaks.

2. Lõikes 1 ettenähtud loetelu: a) sisaldab artikli 8, artikli 9, artikli 11, artikli 22, artikli 27 ja artikli 28 nõuete järgimiseks vajalikke kontaktandmeid; b) on keelt emakeelena mittekõnelevatele inimestele piisavalt arusaadav ja kooskõlas lõikega 3 otse kättesaadav komisjonile esitatud internetilingi kaudu, mida hoitakse kogu aeg töökorras.

3. Selleks et abistada liikmesriike lõikes 1 sätestatud ajakohastatud loetelude kättesaadavaks tegemisel, loob komisjon veebilehe, kuhu iga liikmesriik paneb üles otselingi lõikega 1 ettenähtud veebilehel asuvale nõutavale teabele.

Artikkel 5

Koodi määramine elektroonilise andmebaasi ja volitatud isikute andmebaaside jaoks

1. Pädev asutus määrab koodi elektroonilise andmebaasi ning asjakohasel juhul iga andmebaasi jaoks, mille volitatud isikud, aretusühingud ja artikli 2 punkti 5 alapunktis b osutatud organisatsioonid ja liidud on elektroonilise andmebaasi raamistikus loonud ja milles registreeritakse hobuslaste identifitseerimisandmed.

2. Lõikega 1 ette nähtud kood peab ühilduma UELNi kodeerimissüsteemiga ning sisaldama kuuenumbrilist koodi elektroonilise andmebaasi ja iga selle raames loodud andmebaasi jaoks, sh: a) kolme numbrit numbrilise ISO 3166 riigikoodi kohta; b) kolme tärki andmebaasi kohta.

Artikkel 6

Identifitseerimisandmete salvestamine elektroonilisse andmebaasi

1. Hobuslase esmakordse identifitseerimise ajal salvestab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik, aretusühingud ja artikli 2 punkti 5 alapunktis b osutatud organisatsioonid ja liidud hobuslase identifitseerimisandmed kordumatu koodi all elektroonilisse andmebaasi.

2. Lõikes 1 osutatud kordumatu kood koosneb järgmisest: a) vastavalt artikli 5 lõikele 2 elektroonilisele andmebaasile või volitatud isikute, aretusühingute ja artikli 2 punkti 5 alapunktis b osutatud organisatsioonide ja liitude andmebaasidele määratud kood, millele järgneb b) hobuslasele määratud individuaalne üheksakohaline identifitseerimisnumber.

3. Kordumatu kood on viide mis tahes juurdepääsuks elektroonilistele andmebaasidele ja artikli 2 lõike 5 punktis b osutatud volitatud isikute, aretusühingute ning organisatsioonide ja liitude andmebaasidele ning nende andmebaaside vaheliseks andmevahetuseks.

4. Kui volitatud isikud, aretusühingud ja artikli 2 punkti 5 alapunktis b osutatud organisatsioonid ja liidud loovad elektroonilise andmebaasi raames andmebaase, tagavad nad, et elektroonilises andmebaasis kajastatakse vähemalt II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao A osa punktides 1–7 ja C osas ning II jao II osas sätestatud teavet.

Artikkel 7

Hobuslaste elektrooniliste andmebaaside tegevuseeskirjad ja juurdepääs nendes andmebaasides sisalduvatele andmetele

1. Liikmesriigid rakendavad asjakohaseid tehnilisi ja organisatsioonilisi meetmeid, et tagada elektrooniliste andmebaaside töö jätkumine ka võimaliku katkestuse korral ning elektroonilistes andmebaasides salvestatud teabe turvalisus, kaitse, terviklikkus ja autentsus.

2. Liikmesriigid tagavad, et taotluse korral on ettevõtteid käitavatel ettevõtjatel nende ettevõtetes peetavate hobuslaste osas, hobuslasi pidavatel ettevõtjatel oma loomade osas ja tapamaju käitavatel ettevõtjatel nende tapamajja tapmiseks toodud hobuslaste osas vähemalt kirjutuskaitstud tasuta juurdepääs järgmisele elektroonilistes andmebaasides sisalduvale teabele: a) artikli 6 lõikes 2 kirjeldatud kordumatu kood; b) olemasolu korral I lisa 1. osa punktis 1 või 2. osa punktis 2 osutatud looma identifitseerimiskood, mis on esitatud delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 III lisa punktis a, b, c, e või f osutatud füüsilisel identifitseerimisvahendil; c) hobuslase staatus – kas ta kuulub inimtoiduks tapmiseks või on sellest välistatud.

3. Liikmesriigid annavad pädevatele asutustele ja volitatud isikutele lugemis- ja kirjutusõigusega juurdepääsu elektroonilisele andmebaasile, et sisestada hobuslaste identifitseerimisandmeid või vahetada andmeid selle elektroonilise andmebaasi ja volitatud isikute peetavate andmebaaside vahel.

4. Liikmesriigid võimaldavad teiste liikmesriikide pädevatele asutustele või vajaduse korral nende liikmesriikide volitatud isikutele, kes on kooskõlas artikli 4 lõikega 1 loetellu kantud, kirjutuskaitstud tasuta juurdepääsu lõike 2 punktides a, b ja c täpsustatud teabele, mis sisaldub nende elektroonilistes andmebaasides harilikult nende territooriumil peetavate hobuslaste kohta.

5. Erandina käesoleva artikli lõikest 2 võivad liikmesriigid anda määruse (EL) 2016/429 artikli 102 lõikes 4 osutatud hobuslasi pidavatele ettevõtjatele ja vastutavatele veterinaararstidele lugemis- ja kirjutusõigusega juurdepääsu elektroonilise andmebaasi asjaomastele andmekogumitele, tingimusel et vastavalt käesoleva artikli lõikele 1 on tagatud andmekaitse.

Artikkel 8

Tehnilised tingimused ja vahendid hobuslasi puudutavate elektrooniliste andmete vahetamiseks liikmesriikide elektrooniliste andmebaaside vahel

1. Kui liikmesriigid otsustavad vastavalt määruse (EL) 2016/429 artikli 108 lõikele 4 vahetada nende elektroonilistes andmebaasides sisalduvaid hobuslaste identifitseerimisandmeid otse teiste liikmesriikide vastavate andmebaasidega, vahetatakse delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 64 punktides a, b ja c osutatud teavet elektrooniliste andmetena liikmesriikide elektrooniliste andmebaaside vahel XML-skeemi definitsiooni vormingus (XSD), mille teeb kättesaadavaks komisjon rakendusmääruse (EL) 2019/1715 artiklis 37 osutatud asjaomaste standardite alusel.

2. Pädev asutus, kes vastutab harilikuks viibimiskohaks oleva ettevõtte eest, kuhu hobuslane on viidud, võib taotleda lõikes 1 osutatud teavet päritoluettevõtte pädevalt asutuselt ning igale edastusele pannakse ajatempel.

Artikkel 9

Hobuslaste elektroonilises andmebaasis registreerimise tähtajad ja kohustused

Hobuslasi pidavad ettevõtjad tagavad, et pädevale asutusele edastatakse delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 64 punktide b ja c kohaselt nõutav teave pädeva asutuse määratud tähtajaks, mis ei ületa seitsmepäevast ajavahemikku alates kuupäevast, mil hobuslase hariliku viibimiskohana registreeriti määruse (EL) 2016/429 artikli 102 lõike 1 punkti b alapunkti ii kohaselt ettevõtja käitatav ettevõte.







II PEATÜKK

Identifitseerimisvahendite ja -meetodite tehnilised spetsifikatsioonid ja menetlused, vormid, ülesehitus ja tegevuseeskirjad







1. jagu

Identifitseerimisvahendite ja -meetodi rakendamise tehnilised spetsifikatsioonid ning menetlused, vormid, ülesehitus ja eeskirjad

Artikkel 10

Identifitseerimisvahendite ja -meetodi rakendamise tehnilised spetsifikatsioonid

1. Liikmesriigid kehtestavad elektroonilistes identifitseerimisvahendites, nt süstitavates transpondrites, elektroonilistes kõrvamärkides või elektroonilistes sõrgatsile kinnitatavates tähistes kasutatavate transpondrite kuvatava koodi kordumatuse tagamise süsteemi liidus sündinud või pärast kolmandast riigist toomist liidus vabasse ringlusse lubatud hobuslaste identifitseerimiseks.

2. Elektroonilised identifitseerimisvahendid vastavad I lisa 1. osas esitatud tehnilistele spetsifikatsioonidele.

3. Kõrvamärgid ja sõrgatsile kinnitatavad tähised vastavad I lisa 2. osas esitatud tehnilistele spetsifikatsioonidele.

Artikkel 11

Identifitseerimisvahenditega märgistamise tähtajad

1. Hobuslasi pidavad ettevõtjad tagavad, et hobuslased varustatakse süstitavate transpondritega või vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 59 lõike 1 punktile a kõrvamärkidega samal ajal või veidi aega enne seda kuupäeva, kui täidetakse identifitseerimisvorm, mis on vajalik kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamiseks artiklis 21 kehtestatud identifitseerimise tähtaja jooksul.

2. Selliseid hobuslasi pidavad ettevõtjad, kes kavatsetakse kooskõlas artikli 43 lõikega 2 tapamajja viia, tagavad, et hobuslane varustatakse identifitseerimisvahendiga kohe pärast pädevalt asutuselt selle pädeva asutuse ettenähtud vormingus väljastatud vastava dokumentatsiooni saamist, et vastata määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaos sätestatud toiduahelat käsitleva teabe nõuetele.

3. Lõikes 1 sätestatud piiratud kestusega viivitust identifitseerimisvahendite kasutamise ja kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamise taotlemiseks vajaliku identifitseerimisvormi täitmise vahel ei kohaldata, et identifitseerida: a) poolmetsikutes tingimustes elavaid ja vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artiklile 60 kindlaks määratud hobuslasi; b) alla kuuekuused varsad, kui nad on sertifitseerimise eesmärgil märgistatud identifitseerimisvahendiga, et olla märaga kaasas ajutisel viibimisel i) teises liikmesriigis alla 30-päevase perioodi jooksul või nagu osutatud delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 64 punkti c alapunktis iii või ii) kolmandas riigis.

Artikkel 12

Meetmed hobuslaste varasema identifitseerimise tuvastamiseks

1. Enne hobuslase varustamist identifitseerimisvahenditega vastavalt artiklile 13 tagab pädev asutus või vajaduse korral artikli 13 lõikes 1 osutatud volitatud isik või veterinaararst või kvalifitseeritud isik, et võetud on meetmeid võimalike märkide või tunnuste tuvastamiseks, mis võivad osutada hobuslase eelnevale identifitseerimisele süstitavate transpondrite või kõrvamärkidega. Kõnealused meetmed hõlmavad vähemalt järgmist: a) hobuslase kontrollimine varem implanteeritud süstitava transpondri suhtes, kasutades lugemisseadet, mis vastab I lisa 1. osa punkti 2 alapunkti b nõuetele vähemalt siis, kui seade on otseses kokkupuutes kehapinnaga kohas, kuhu transponder tavaolukorras vastavalt artikli 13 lõikele 2 implanteeritakse; b) mis tahes kliinilised tunnused, mis viitavad sellele, et varem implanteeritud transponder või varem paigaldatud tunnus on kirurgiliselt eemaldatud või seda on muudetud; c) mis tahes märk või märge selle kohta, et kooskõlas artikliga 16 kasutati hobuslase suhtes mõnd alternatiivset identifitseerimismeetodit.

2. Kui tänu käesoleva artikli lõikes 1 osutatud meetmetele ilmneb varem implanteeritud süstitava transpondri või kõrvamärkide olemasolu või mis tahes muu artikli 16 kohase alternatiivse identifitseerimisvahendi kasutamine, mis osutab III peatüki 2. jao kohaselt toimunud varasemale identifitseerimisele, teeb pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik järgmist: a) annab kooskõlas artikliga 25 või 26, sõltuvalt kättesaadavast teabest, välja identifitseerimisdokumendi duplikaadi või asendusdokumendi; b) sisestab transpondri või kõrvamärkide edastatava koodi või teabe identsuskontrolli alternatiivmeetodi kohta asjakohasel viisil II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao A osa identifitseerimisandmete jaoks kasutatavatele vormiväljadele ja B osas sätestatud joonisele.

3. Kui leiab kinnitust liidus sündinud hobuslaselt lõike 1 punktis c osutatud süstitava transpondri, kõrvamärgi või identifitseerimise alternatiivmeetodi puhul kasutatud tunnuste registreerimata eemaldamine, väljastab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik vastavalt artiklile 25 identifitseerimisdokumendi duplikaadi või vastavalt artiklile 26 identifitseerimisdokumendi asendusdokumendi.

Artikkel 13

Identifitseerimisvahendite ja -meetodi menetlused ja tegevuseeskirjad

1. Identifitseerimisvahendid paigaldab veterinaararst või kui see on riiklike õigusaktidega sätestatud, siis volitatud ja nõuetekohaselt koolitatud ning kvalifitseeritud isik.

2. Süstitav transponder implanteeritakse parenteraalselt pärast süstekoha asjakohast ettevalmistamist hobuslase kaela vasakule küljele kukla ja turja vahelise ala keskele ning turjaväädi alale.

3. Kui identifitseerimine toimub kõrvamärgiga vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 59 lõike 1 punktile a, kinnitatakse märk hobuslase vasakule kõrvalestale.

4. Kood, mis kuvatakse pärast delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 III lisa punktis a, b, c, e, või f osutatud identifitseerimisvahendite süstimist või paigaldamist nende vahendite abil, registreeritakse lõikes 1 osutatud isiku poolt või tema vastutusel kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamiseks nõutava taotlusvormi spetsiaalsel vormiväljal või otse II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao A osas.

Artikkel 14

Identifitseerimisvahendite eemaldamine, muutmine või asendamine ja selliste toimingute tähtajad

1. Kui transponder on lakanud toimimast ja see tuleb välja vahetada, identifitseeritakse hobuslane uue transpondriga, millel on nähtav uus kood, millisel juhul registreeritakse lisaks ka uus transpondrikood elektroonilises andmebaasis ja asjakohasel juhul volitatud isiku andmebaasis ning kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao C osas.

2. Kadunud või loetamatu kõrvamärk, mis oli paigaldatud kooskõlas artikli 13 lõikega 3, asendatakse kõrvamärgiga, millel on nähtav uus kood, millisel juhul registreeritakse lisaks ka uus kood elektroonilises andmebaasis ja asjakohasel juhul volitatud isiku andmebaasis ning kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao C osas.

3. Ettevõtjad tagavad, et identifitseerimisvahendid asendatakse võimalikult kiiresti pärast nende kadumist või nõuetekohaselt toimimast lakkamist ning igal juhul pädeva asutuse kehtestatud ajavahemiku jooksul, mis ei ületa 30 päeva alates kadumise või tõrke tuvastamist ning enne, kui hobuslane lahkub harilikuks viibimiskohaks olevast ettevõttest.

4. Erandina lõikest 2 võib pädev asutus juhul, kui hobuslane on identifitseeritud rohkemate identifitseerimisvahenditega kui ühe kõrvamärgiga, lubada loetamatuks muutunud või kadunud kõrvamärgi asendamist uue kõrvamärgiga, millel on looma identifitseerimiskood, mida kuvatakse ülejäänud identifitseerimisvahendite abil.

5. Registreeritud hobuslasi pidavad ettevõtjad teavitavad vastavalt kas artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingut või organisatsiooni või ühendust identifitseerimisvahendite abil kuvatava koodi mis tahes muutustest.

Artikkel 15

Hobuslaste tapmise, surmamise või surma korral identifitseerimisvahendite suhtes võetavad meetmed

1. Pädev asutus võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et hobuslase tapmise või surma korral on identifitseerimisvahendid kaitstud nende hilisema pettusliku kasutamise eest, eemaldades ning hävitades või kõrvaldades selle kohapeal.

2. Kui süstitavat transpondrit ei ole võimalik inimtoiduks tapetud hobuslase keha küljest eemaldada ja transpondrit sisaldav liha või osa sellest tunnistatakse vastavalt rakendusmääruse (EL) 2019/627 artikli 45 punktile m inimtoiduks kõlbmatuks, kõrvaldatakse saadud loomsed kõrvalsaadused, et tagada vastavus käesoleva artikli lõike 1 nõuetele.







2. jagu

Alternatiivsed identifitseerimismeetodid

Artikkel 16

Alternatiivsete identifitseerimismeetodite kasutamise lubamine

1. Kui liikmesriik on vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artiklile 62 lubanud tema territooriumil sündinud hobuslaste identsuskontrolliks kasutada sobivat alternatiivset identifitseerimismeetodit, sealhulgas pärilikke või omandatud eristavaid tunnuseid ja geneetilisi markereid, tagab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik, et selle alternatiivse identifitseerimismeetodi üksikasju on kontrollitud enne nende üksikasjade registreerimist kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis ja elektroonilises andmebaasis.

2. Liikmesriigid võivad määruse (EL) 2016/429 artikli 109 lõike 1 punkti d alapunktis ii liikmesriigis sündinud või nende hobuslaste kohta, kelle harilik viibimiskoht on selles liikmesriigis, kehtestatud identifitseerimisnõuete täiendusena nõuda geneetilistel markeritel põhinevate identsuskontrolli alternatiivmeetodite kasutamist.

3. Liikmesriigid teevad teabe käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lubatud alternatiivsete identifitseerimismeetodite kohta komisjonile, teistele liikmesriikidele ja üldsusele kättesaadavaks artikli 4 lõikes 1 osutatud veebisaidil.

4. Kui hobuslaste identifitseerimiseks kasutatakse mõnd käesoleva artikli lõikes 1 osutatud alternatiivset identifitseerimismeetodit, kantakse teabe üksikasjad laiendatud vormingus kogu eluea jooksul kehtivasse identifitseerimisdokumenti.

5. Kinnistes ettevõtetes peetavate kordumatute värvimärkidega hobuslaste, nt sebrade puhul võib pädev asutus lubada täidetud skeemi asendada kvaliteetse fotoga.

6. Lõikes 1 osutatud alternatiivse identifitseerimismeetodi kasutamise korral tagab ettevõtja vahendid juurdepääsuks sellele identifitseerimisteabele või kannab vajaduse korral hobuslase identsuskontrolli või viivituse tagajärgede kulud.







III PEATÜKK

Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi tehnilised spetsifikatsioonid, vormid ja tegevuseeskirjad







1. jagu

Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi tehnilised spetsifikatsioonid ja vormid

Artikkel 17

Miinimumnõuded kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi vormingule, ülesehitusele ja sisule

1. Kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument on ühes järgmises vormingus: a) standardvorming (standardne identifitseerimisdokument), mis on piisav määrustega (EL) 2016/429 ja (EL) 2019/6 nõutava hobuslaste identifitseerimise miinimumteabe sisaldamiseks ning mis koosneb käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I, II ja III jaost ning vastab selle lisa 2. osas sätestatud lisanõuetele; b) laiendatud vorming (laiendatud identifitseerimisdokument), mis on piisav määrustega (EL) 2016/429, (EL) 2019/6 ja (EL) 2016/1012 ning ka delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 65 lõike 2 punktiga d nõutava hobuslaste identifitseerimise miinimumteabe sisaldamiseks ning mis koosneb käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I–X jaost ning vastab selle lisa 2. osas sätestatud lisanõuetele.

2. Kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument väljastatakse üksnes pärast seda, kui II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise X jakku on sisestatud vähemalt A osa punktide 1, 2 ja 4–7 ning B osa punktide 12–18 ning vajaduse korral artikli 16 kohaselt nõutav teave.

3. Kui dokument väljastatakse muule hobuslasele kui hobusele, võib II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao B osas sätestatud joonisel olevat hobuslase silueti kuju kohandada.

4. Pädev asutus võib lubada, et standardse identifitseerimisdokumendi puhul tuleb järgmine teave lisada ainult juhul, kui hobuslane on vastavalt artikli 39 lõikele 2 välistatud inimtoiduks tapmisest: a) II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise I jao A osa punkti 3 alapunktid a–h; b) II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise I jao B osa punktid 12–18.

5. II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise X jao kastanite kontuur on nõutav üksnes selliste hobuslaste jaoks väljastatud kogu eluea jooksul kehtivates identifitseerimisdokumentides, keda ei ole identifitseeritud süstitava transpondri või kõrvamärgiga ja kellel ei ole märgistust või on ainult kolm või vähem pöörist.

6. Süstitava transpondri anatoomiline implanteerimiskoht näidatakse II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao B osa joonisel.

Artikkel 18

Miinimumnõuded kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi tehnilistele spetsifikatsioonidele

1. Kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument peab vastama II lisa 2. osas sätestatud lisanõuetele.

2. Kui artikli 21 lõikes 4 kirjeldatud juhtudel väljastatakse kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument laiendatud vormingus, mis koosneb kahest osast – artikli 17 lõikes 1 osutatud standardvormingust ja IV–X jaost –, mis pannakse jagamatu tervikuna kaante vahele taskusse, nagu on sätestatud II lisa 2. osa punktis b, peab IV jakku kantud kordumatu kood looma seose ühelt poolt standardvormingu ja teiselt poolt IV–X jao vahel.

Artikkel 19

Transpondri koodi märkimine identifitseerimisdokumenti

1. Kui süstitav transponder implanteeritakse hobuslasele vastavalt artiklile 11, kannab pädev asutus või volitatud isik kogu eluea jooksul kehtivasse identifitseerimisdokumenti järgmise teabe: a) vähemalt 15 viimast kohta koodist, mida transponder edastab ja mida saab pärast implanteerimist lugeja abil lugeda, ning soovi korral i) kas vöötkoodiga isekleepuva kleebise tingimusel, et identifitseerimisdokumendi lehekülg hiljem kinni kleebitakse, või ii) väljatrüki punktis i osutatud vöötkoodist, mis kodeerib vähemalt 15 viimast kõnealust kohta transpondri edastatavas koodis; b) kas selle isiku allkiri, kes täitis II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise A osa kirjelduse ja B osa joonise ning on pärast transpondri implanteerimist lugenud selle edastatavat koodi, või selle isiku allkiri, kes esitab seda teavet identifitseerimisdokumendi väljastamiseks uuesti kooskõlas pädeva asutuse või vajaduse korral volitatud isiku või vastavalt kas artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingu või organisatsiooni või ühenduse eeskirjadega.

2. Kui hobuslane oli eelnevalt identifitseeritud süstitava transpondriga, mis ei vasta kehtivatele ISO standarditele, lisatakse lugemissüsteem II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao A osa punkti 5.

Artikkel 20

Plastkaartide, kiipkaartide või kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalsete rakenduste kasutamine koos kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendiga

1. Kui kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument väljastatakse koos plastkaardi või kiipkaardiga, vastavad need kaardid III lisa nõuetele.

2. Liikmesriigid võivad lubada selliste kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalsete rakenduste kasutamist, millega kuvatakse hobuslase identifitseerimise eesmärgil vähemalt elektroonilises andmebaasis salvestatud üksikasjad järgmise liikumise puhul: a) nende riigi territooriumil; b) liikmesriikidesse, mis kuuluvad delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artiklis 69 sätestatud erandi alla; c) kolmandatesse riikidesse, mis on sellise identifitseerimise lubanud.

3. Liikmesriigid aga ei luba plastkaartide, kiipkaartide ega kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalsete rakenduste kasutamist ainsa identifitseerimisdokumendina liikumisel tapamajja.







2. jagu

Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi tegevuseeskirjad

Artikkel 21

Identifitseerimise ajavahemikud

1. Hobuslast pidav ettevõtja tagab, et tema vastutusel olev hobuslane identifitseeritakse ajavahemikul, mille määrab kindlaks liikmesriik ja mis ei ületa 12 kuud pärast hobuslase sünnikuupäeva, ning igal juhul enne seda, kui loom lahkub sünniettevõttest 30 päeva ületavaks perioodiks, välja arvatud juhul, kui a) kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 66 lõike 2 punktis c või e sätestatud erandeid või b) selline liikumine toimub kooskõlas artikli 43 lõikega 2 või c) hobuslane kuulub poolmetsikutes tingimustes elavasse hobuslaste populatsiooni ja kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 60 tingimusi.

2. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 võivad aretusühingud, kes on loonud tõupuhaste aretushobuslaste tõuraamatud, kooskõlas määruse (EL) 2016/1012 I lisa 3. osa punktis 1 sätestatud identifitseerimisnõuetega, nõuda loomade identifitseerimist selle mära „varsana vahetult peale sündimist“, kellest nad sõltuvad.

3. Erandina lõigetest 1 ja 2 võib uue kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastada igal ajal: a) pädeva asutuse või vajaduse korral volitatud isiku taotlusel või tema poolt, kui olemasolev kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument ei vasta artikli 17 nõuetele või kui väljastav pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ei ole nõuetekohaselt märkinud teatavaid II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I, II või III jaos sätestatud identifitseerimisandmeid, või b) kui enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva väljastatud kogu eluea jooksul kehtivat identifitseerimisdokumenti ei saa kohandada, nii et see vastaks artiklis 17 sätestatud nõuetele.

4. Uus laiendatud vormingus kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument väljastatakse või olemasolevat standardset identifitseerimisdokumenti täiendatakse nii, et sellest saab laiendatud vormingus identifitseerimisdokument, lisades II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise IV–X jao, hobuslase puhul, kes peab olema a) viidud üle hea tervisega hobuslase staatusesse vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktile b või b) kantud tõupuhta aretushobuslasena sellise tõuraamatu põhiosasse või registreeritud hobuslasena sellise tõuraamatu lisaosasse, mille on asutanud aretusühing, kes viib ellu määruse (EL) 2016/1012 artikli 8 või 12 kohaselt heaks kiidetud aretusprogrammi, või c) registreeritud artikli 2 lõike 5 punktis b osutatud registreeritud hobusena kooskõlas võistlus- või võidusõiduhobustega tegeleva vastava liidu või organisatsiooni eeskirjadega.

5. Enne uue kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamist lõigete 3 ja 4 kohaselt ja selle kättetoimetamist hobuslast pidavale ettevõtjale konfiskeerib pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik olemasoleva kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi, et see kehtetuks muuta, ning olemasoleva identifitseerimisdokumendi kehtetuks muutmine ja uue kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamine registreeritakse elektroonilises andmebaasis viitega kordumatule koodile, mis hobuslasele algselt määrati.

Artikkel 22

Liidus sündinud hobuslaste identifitseerimisdokumentide taotlused ning selliste dokumentide väljastamine ja kättetoimetamine

1. Muudele hobuslastele kui lõigetes 2 ja 3 osutatud hobuslastele väljastab ja toimetab kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kätte hobuslase sünniettevõtte liikmesriigi pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ettevõtja taotlusel.

Ettevõtja taotlusel võib pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik väljastada esimeses lõigus osutatud kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi standardvormingus.

2. Aretusühingud, kes viivad ellu määruse (EL) 2016/1012 artikli 8 või 12 kohaselt heaks kiidetud aretusprogramme hobuslase sünniettevõtte liikmesriigis, väljastavad ettevõtja taotlusel laiendatud vormingus identifitseerimisdokumendid artikli 2 lõike 5 punktis a osutatud registreeritud hobuslastele ja asjaomase tõu tõuraamatu lisaosasse kantavatele hobuslastele.

3. Rahvusvaheliste organisatsioonide või ühenduste riiklikud alaliidud, filiaalid või asutused, kes tegelevad võistlus- või võidusõiduhobustega hobuslase sünniettevõtte liikmesriigis, väljastavad ettevõtja taotlusel artikli 2 lõike 5 punktis b osutatud registreeritud hobuslaste laiendatud vormingus identifitseerimisdokumente.

4. Välja arvatud juhul, kui mõlemad ülesanded, nii laiendatud vormingus kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamine kui ka kättetoimetamine, on delegeeritud vastavalt lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingutele, organisatsioonidele ja liitudele, toimetab vastavalt lõikele 2 või 3 väljastatud kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi lõikes 2 või 3 osutatud taotlevale ettevõtjale kätte pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik.

5. Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kättetoimetamiseks vastavalt lõikele 4 kehtestab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik menetlused: a) mille abil vastavalt lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingud, organisatsioonid ja liidud saavad turvaliselt edastada i) kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi, mis on väljastatud vastavalt lõikele 2 või 3; ii) teabe, mis tuleb sisestada elektroonilisse andmebaasi vastavalt artiklile 6; b) kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kättetoimetamiseks lõikes 2 või 3 osutatud taotlevale ettevõtjale.

Artikkel 23

Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi tegevuseeskirjad

1. Pädevad asutused või vajaduse korral volitatud isik ning vastavalt kas artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingud, organisatsioonid ja liidud tagavad, et identifitseerimisdokumendis jääb jagude järjekord ja numeratsioon samaks, nagu on esitatud II lisa 1. osas hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidises, ning et nende jagude jaoks, kuhu saab teha mitu kannet, on identifitseerimisdokumendis piisavalt lehekülgi.

2. Pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ning vastavalt kas artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingud, organisatsioonid ja liidud vastutavad nende valdustes olevate täitmata ja täidetud identifitseerimisdokumentide turvalise haldamise eest.

3. Kui alternatiivsed identifitseerimismeetodid on lubatud, väljastab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ning artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingud, organisatsioonid ja liidud hobuslasele kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi, tingimusel et alternatiivne identifitseerimismeetod on kantud II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I jao A osa punkti 6 või 7 ning asjakohasel juhul X jakku ja on salvestatud andmebaasi.

Artikkel 24

Ajutise identifitseerimisdokumendiga liikuvate või transporditavate hobuslaste suhtes kehtestatud erand

1. Hobuslast pidava ettevõtja taotluse korral väljastab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik vastavalt IV lisas ettenähtud ajutise identifitseerimisdokumendi näidisele ajutise dokumendi, millele on selgelt märgitud, et see on ajutine dokument, ja mis võimaldab hobuslast sama liikmesriigi piires ühest kohast teise viia või transportida kuni 45-päevase ajavahemiku vältel, mille jooksul antakse identifitseerimisdokument identifitseerimiseks vajalike andmete ajakohastamiseks üle pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule.

2. Lõikes 1 ettenähtud ajutist identifitseerimisdokumenti täiendatakse vormiga, mis vastab II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise II jaole, et sisestada teavet vastavalt artiklile 40.

3. Delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 66 lõike 3 kohaselt ei tohi ettevõtjad vedada tapamajja inimtoiduks tapmiseks hobuslasi, kellega on kaasas lõikes 1 sätestatud ajutine dokument.

4. Ajutist dokumenti ei nõuta hobuslase puhul, kelle identifitseerimisandmed on kättesaadavad kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalsetes rakendustes ja keda peetakse liikmesriigis, kus vastavalt artikli 20 lõikele 2 on kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalsete rakenduste kasutamine lubatud ja rakendatud.

Artikkel 25

Identifitseerimisdokumendi duplikaatide väljastamine

1. Identifitseerimisdokumendi duplikaat väljastatakse juhul, kui a) identifitseerimisdokumendi originaaleksemplar on kadunud, kuid hobuslase saab identifitseerida, eelkõige transpondri edastatud koodi või identsuskontrolli alternatiivmeetodi abil kooskõlas artikliga 16, või b) hobuslane ei ole artiklis 21 või 37 või artikli 43 lõikes 2 sätestatud tähtaegadeks identifitseeritud.

2. Lõikes 1 kirjeldatud juhtudel teeb hobuslase harilikuks pidamiskohaks oleva halduspiirkonna eest vastutav pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ettevõtja taotlusel järgmist: a) annab vajaduse korral korralduse hobuslasele füüsilise identifitseerimisvahendi paigaldamiseks või looma identifitseerimiseks lubatud identsuskontrolli alternatiivmeetodi abil kooskõlas artikliga 16; b) taotleb kadunud esialgse kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastanud pädevalt asutuselt või vajaduse korral volitatud isikult või artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingult, organisatsioonilt või liidult: i) sõltuvalt ettevõtja taotlusest kas standardvormingus või laiendatud vormingus identifitseerimisdokumendi duplikaadi väljastamist; ii) dokumendi duplikaadi edastamist käesoleva lõike sissejuhatavas lauses osutatud pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule, et see ettevõtjale kätte toimetada; c) registreerib elektroonilises andmebaasis identifitseerimisdokumendi duplikaadi, millele on selgelt märgitud, et see on duplikaat, koos viitega kordumatule koodile, mis on salvestatud selle pädeva asutuse või vajaduse korral volitatud isiku või artikli 22 lõikes 2 või 3 osutatud aretusühingu, organisatsioonilt või liidu elektroonilisse andmebaasi: i) kes väljastas(id) kadunud esialgse kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi või ii) kes väljastas lõike 1 punktis b osutatud hobuslase identifitseerimisdokumendi duplikaadi; d) kui hobuslast ei ole juba inimtoiduks tapmisest välistatud, muudab tema staatust identifitseerimisdokumendi duplikaadis vastavalt artikli 38 lõike 1 punkti b alapunktile ii või lõike 2 punktile b.

3. Vastavalt lõikele 2 väljastatud identifitseerimisdokumendi duplikaadi üksikasjad sisestatakse elektroonilisse andmebaasi viitega kordumatule koodile.

4. Kui kadunud esialgse kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastas enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva väljastav asutus, keda enam ei ole olemas ja kelle tegevust keegi ei jätka, väljastab identifitseerimisdokumendi duplikaadi vastavalt lõikele 2 hobuslase hariliku viibimiskoha liikmesriigi pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik.

Artikkel 26

Identifitseerimisdokumentide asendusdokumendi väljastamine

1. Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi asendusdokument väljastatakse hobuslasele juhul, kui a) esialgne kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument on kadunud ja i) hobuslase identsust ei ole võimalik kinnitada; ii) puuduvad viited või tõendid selle kohta, et hobuslasele on varem väljastatud kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument, või b) füüsiline märgistus või kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument on eemaldatud, seda on muudetud või see on asendatud ilma selle ettevõtte pädeva asutuse loata, kus hobuslast harilikult peetakse.

2. Lõikes 1 kirjeldatud juhtudel teeb hobuslase harilikuks pidamiskohaks oleva halduspiirkonna eest vastutav pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ettevõtja või pädeva asutuse taotlusel järgmist: a) annab korralduse füüsilise identifitseerimisvahendi paigaldamiseks hobuslasele; ▼C1 b) määrab loomale uue kordumatu koodi, mis on vastavuses elektroonilise andmebaasiga, kus selle identifitseerimisdokumendi asendusdokumendi väljastamine on registreeritud; c) väljastab ja toimetab kätte identifitseerimisdokumendi asendusdokumendi, millele on selgelt märgitud, et see on asendusdokument, ja mis on sõltuvalt ettevõtja taotlusest kas standardvormingus või laiendatud vormingus; ▼B d) kinnitab II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise II jao II osa asjakohases kandes ja elektroonilises andmebaasis, et hobuslane ei ole ette nähtud inimtoiduks tapmiseks.

3. Vastavalt lõikele 2 väljastatud identifitseerimisdokumendi asendusdokumendi üksikasjad sisestatakse elektroonilisse andmebaasi viitega kordumatule koodile.

Artikkel 27

Hobuslaste tapmise, surmamise, surma või kadumise korral kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi suhtes võetavad meetmed

1. Hobuslaste tapmise või surmamise korral võetakse kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi suhtes pädeva asutuse vastutusel järgmised meetmed: a) see nõutakse tagasi ning seda kaitstakse pettuslikul eesmärgil kasutamise eest; b) see muudetakse kehtetuks; c) see kas i) hävitatakse tapamajas, kus hobuslane tapeti, ja esitatakse tõend väljastavale asutusele, kui tegemist on kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendiga, mis väljastati enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva, või kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi I jao A osas osutatud pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule, kas otse või artikli 28 lõikes 2 osutatud kontaktpunkti kaudu, teavitades hobuslase tapmise kuupäevast koos viitega tema kordumatule koodile, või ii) tagastatakse pärast punktis b sätestatud kehtetuksmuutmist väljastavale asutusele, kui tegemist on kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendiga, mis väljastati enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva, või II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi I jao A osas osutatud pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule, kas otse või artikli 28 lõikes 2 osutatud kontaktpunkti kaudu, koos teabega hobuslase tapmise või tauditõrje eesmärgil surmamise kuupäeva kohta.

2. Kõigil hobuslase surma või kadumise, sealhulgas varguse juhtudel, millele ei ole käesoleva artikli lõikes 1 osutatud, tagastab hobuslast pidav ettevõtja 30 päeva jooksul pärast hobuslase surma või kadumist kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi I jao A osas osutatud või C osas ajakohastatud pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule.

Artikkel 28

Liikmesriikide ja pädevate asutuste kohustused tagada teabe edastamine pärast hobuslaste tapmist, surmamist, surma või kadumist

1. Liikmesriigid võtavad meetmeid, et tagastada väljastavale pädevale asutusele või volitatud isikule kehtetuks muudetud kogu eluea jooksul kehtivad identifitseerimisdokumendid, nagu on sätestatud artikli 27 lõike 1 punkti c alapunktis ii.

2. Liikmesriigid võivad luua kontaktpunkti artikli 27 lõike 1 punkti c alapunktis i osutatud tõendi või artikli 27 lõike 1 punkti c alapunktis ii osutatud identifitseerimisdokumentide saamiseks ja nende edastamiseks vastavale väljastavale asutusele, kui tegemist on kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendiga, mis väljastati enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva, või pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule nende territooriumil.

Selleks kontaktpunktiks võib olla määruse (EL) 2017/625 artikli 103 lõikes 1 viidatud kontaktasutus.

3. Asjakohasel juhul tehakse kooskõlas käesoleva artikli lõikega 2 kontaktpunkti andmed teistele liikmesriikidele ja üldsusele kättesaadavaks artikli 4 lõike 1 kohaselt loodud veebisaidil.

4. Väljastav asutus, kui tegemist on kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendiga, mis väljastati enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva, või pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik, kes sai teabe hobuslase surma või kadumise kohta vastavalt artiklile 27, sisestab või lisab tagastatud hobuslase identifitseerimisdokumendis sisalduvad andmed elektroonilisse andmebaasi või kui väljastav asutus seda taotleb, sisestab või lisab need andmed pädev asutus.

5. Kui pädeva asutuse või vajaduse korral volitatud isiku kodukord seda lubab, tagab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik, et kogu eluea jooksul kehtivad identifitseerimisdokumendid muudetakse kehtetuks enne kui need tagastatakse omanikule hobuslase mälestuseks, et vältida kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi või selles sisalduva teabe mis tahes pettuslikku kasutamist.







3. jagu

Ettevõtjate või muude füüsiliste või juriidiliste isikute poolt teabe edastamisega ning peetavate hobuslaste elektroonilistes andmebaasides registreerimisega seotud tähtajad, kohustused ja menetlused

Artikkel 29

Ettevõtjate kohustused seoses identifitseerimisdokumentide haldamisega, et tagada hobuslase identsuse katkematus kogu tema eluaja jooksul

1. Hobuslasi pidavad ettevõtjad tagavad, et kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis on vähemalt järgmised andmed igal ajal ajakohased ja õiged: a) hobuslase staatus seoses tema sobivusega inimtoiduks tapmiseks; b) loetav transpondrikood või kõrvamärgi kood või alternatiivmeetodina kasutatavad eristavad tunnused; c) asjakohasel juhul delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 kohaselt väljastatud valideerimismärgis või litsents; d) teave hobuslase omaniku kohta, kui seda nõutakse riiklike õigusaktidega.

2. Kui on vaja ajakohastada II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi I–III jaos esitatud identifitseerimisandmeid, esitab hobuslast pidav ettevõtja identifitseerimisdokumendi hobuslase hariliku viibimiskoha liikmesriigi pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule: a) lõike 1 punktis a osutatud juhul vahetult pärast identifitseerimisandmeid mõjutanud sündmust; b) lõike 1 punktis b või c, või kui ettevõtja on omanik, siis punktis d osutatud juhtudel seitsme päeva jooksul alates sündmusest, mis mõjutas hobuslase identifitseerimisandmeid.

3. Ettevõtja tagab, et IV–IX jaos esitatud teavet ajakohastatakse ja parandatakse kooskõlas selle aretusühingu, organisatsiooni või liidu kehtestatud eeskirjadega, kes dokumendi vastavalt artikli 22 lõikele 2 või 3 väljastas.

4. Olenemata delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 66 lõikest 1 antakse omaniku vahetumise korral kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument üle uuele omanikule.

Artikkel 30

Kohustused seoses identifitseerimisdokumentide haldamisega, et tagada hobuslase identsuse katkematus kogu tema eluaja jooksul

1. Pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik: a) teeb identifitseerimisdokumendis vajalikud identifitseerimisandmete ajakohastused ning kasutab I jao A või B osa ajakohastamiseks II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise I jao C osas ettenähtud vormivälju; b) täidab II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise IV jao kanded, kui siseriiklike õigusaktidega nõutakse omaniku vahetumist; c) sisestab elektroonilisse andmebaasi artikli 29 lõikes 2 viidatud esitatud dokumendis sisalduvaid identifitseerimisandmeid või täiendab neid andmeid selles andmebaasis; d) teavitab muudetud dokumendi väljastanud pädevat asutust, volitatud isikut, aretusühingut, organisatsiooni või liitu kõigist eespool nimetatud muudatustest kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi või elektroonilise andmebaasi identifitseerimisandmetes.

2. Artikli 22 lõike 2 või 3 kohaselt kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastanud aretusühingud, organisatsioonid või liidud teavitavad artikli 22 lõike 4 kohaselt ettevõtjale dokumendi kätte toimetanud pädevat asutust või vajaduse korral volitatud isikut igas nende poolt väljastatud kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kõigist muudatustest II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise I–III jaos.







IV PEATÜKK

Identifitseerimis- ja registreerimisnõuetest tehtud erandite praktiline rakendamine

Artikkel 31

Poolmetsikutes tingimustes peetavad hobuslased

1. Lisaks delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artiklis 60 sätestatud nõuetele poolmetsikutes tingimustes peetavate hobuslaste identifitseerimis- ja registreerimisnõuetest tehtud erandite kohta hoitakse ajakohasena liikmesriikide esitatav teave hobuslaste populatsioonide ja alade kohta, kus neid loomi poolmetsikutes tingimustes peetakse; selle teabega on kaasas selle neid hobuslasi pidava ettevõtte ala geograafilised andmed.

2. Kui poolmetsikutes tingimustes peetavad hobuslased eemaldatakse hobuslaste populatsioonist tapamajja transportimiseks, võib pädev asutus erandina artikli 43 lõikest 1 lubada tapamajja viimise selles liikmesriigis kooskõlas artikli 43 lõikega 2 sätestatud erandiga või näha ette samaväärsed meetmed nende loomade katkematu jälgitavuse tagamiseks.







V PEATÜKK

Eeskirjad liikumise puhul, mis toimub vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõikes 2 sätestatud loomatervise sertifikaadi kehtivusajast tehtud erandile

Artikkel 32

Pädeva asutuse kohustus anda delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktis a osutatud valideerimismärgis

1. Pädev asutus kehtestab eeskirjad ja menetlused, mida hobuslasi pidavaid ettevõtteid käitavad ettevõtjad kohaldavad, et saada harilikult selles ettevõttes peetavale ühele või mitmele hobuslasele valideerimismärgis, nagu on nõutav delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktis a sätestatud loomatervise sertifikaadi kehtivusajast tehtud erandi puhul.

2. Pädev asutus kontrollib ettevõtet või laseb ettevõtet enda nimel kontrollida ning väljastab selles ettevõttes harilikult viibivatele hobuslastele lõikes 1 osutatud valideerimismärgise, kui täidetud on järgmised tingimused: a) ettevõtet käitatakse kooskõlas hobuslaste identifitseerimise, registreerimise ja jälgitavuse kohta kehtivate eeskirjadega ning selles kohaldatakse bioturvalisuse meetmeid, et minimeerida rakendusmääruses (EL) 2018/1882 loetletud hobuslaste taudide sissetoomist; b) ettevõttes tehakse sagedasi ja nõuetekohaselt dokumenteeritud määruse (EL) 2016/429 artiklis 25 osutatud loomatervise ülevaatusi; c) ettevõttes harilikult ja ajutiselt peetavatele hobuslastele tehakse sagedasi dokumenteeritud identsuse lisakontrolle, terviseuuringuid ning loetellu kantud ja mittekantud taudide vastu vaktsineerimist, mida teostatakse seoses punktis b osutatud loomatervise ülevaatusega või sellepärast, et selliseid kontrolle, uurinuid ja vaktsineerimisi on vaja nende kasutamiseks aretustöös või hobuspordis ja võidusõitudel; d) loomulikku paaritamist tehakse ettevõttes üksnes ettevõttes harilikult või ajutiselt peetavatest muudest hobuslastest piisavalt eraldatult.

3. Lõikes 1 osutatud valideerimismärgis kantakse identifitseerimisdokumenti vastavalt II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise III jaos ettenähtud juhistele.

4. Lõikes 1 osutatud valideerimismärgise väljastamine registreeritakse elektroonilises andmebaasis viitega hobuslase kordumatule koodile.

Artikkel 33

Komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktis b osutatud litsentsi väljastamine

1. Kohalikel, piirkondlikel või rahvusvahelistel hobuvõistlustel osalemise või võiduajamistel osalemise jaoks kehtestab vastavalt kas Rahvusvaheline Ratsaspordi Föderatsioon (FEI) või võiduajamistega tegelev pädev asutus eeskirjad ja menetlused, mida registreeritud hobuslast pidavad ettevõtjad kohaldavad, et saada sellele hobuslasele delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktis b osutatud litsents.

2. Lõikes 1 osutatud organisatsioonid ja asutused väljastavad kõnealuses lõikes osutatud litsentsi üksnes siis, kui täidetud on järgmised tingimused: a) hobuslane on võistlustel või võidusõitudel osalemiseks registreeritud lõikes 1 osutatud vastavas organisatsioonis või asutuses; b) registreeritud hobuslane on identifitseeritud laiendatud identifitseerimisdokumendiga, milles on dokumenteeritud, et i) veterinaararst on hobuslast vaktsineerinud hobuste gripi vastu ning asjakohasel juhul muude taudide vastu, nagu nõutakse võistlus- või võidusõiduhobustega tegeleva organisatsiooni eeskirjadega, sealhulgas nende taudide vastu, mis ei ole kantud rakendusmääruse (EL) 2018/1882 I lisa loetellu; ii) veterinaararst on hobuslase läbi vaadanud vähemalt kaks korda aastas, sealhulgas teinud veterinaarläbivaatused vaktsineerimiseks ning teistesse liikmesriikidesse või kolmandatesse riikidesse viimiseks; iii) hobuslasele on tehtud loomatervise uuringud, sealhulgas sertifitseerimise eesmärgil seoses kolmandatesse riikidesse viimisega.

3. Litsents kantakse identifitseerimisdokumenti vastavalt II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise III jaos ettenähtud juhistele.

4. Litsentsi väljastamine registreeritakse elektroonilises andmebaasis viitega hobuslase kordumatule koodile.







VI PEATÜKK

Eeskirjad kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kasutamise kohta spordiga seotud eesmärgil ning võistlushobuste rahvusvaheliseks liikumiseks

Artikkel 34

Teave omaniku kohta kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi IV jaos

1. Teabe omaniku kohta kannab II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise IV jakku kas a) pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik, kui see on ette nähtud riigi õigusaktidega; või b) artikli 33 lõikes 1 osutatud organisatsioonid ja asutused, kui seda nõutakse nende organisatsioonide ja asutuste eeskirjade ja määrustega.

2. Erandina lõikest 1 võib teabe omaniku kohta esitada omandiõigust kinnitava sertifikaadiga või registreerimiskaardiga, tingimusel et see on kantud elektroonilisse andmebaasi koos viitega järgmisele: a) hobuslase kordumatu kood või b) olemasolu korral identifitseerimisdokumendi number ja transpondri kood või lubatud identifitseerimise alternatiivmeetod.

3. Kui hobuslane suri või müüdi, kadus, varastati, tapeti või surmati, tagastatakse lõikes 2 sätestatud omandiõigust kinnitav sertifikaat või registreerimiskaart käesoleva artikli lõikes 1 osutatud pädevale asutusele või organisatsioonidele ja asutustele.

Artikkel 35

Terviseuuringuid ja vaktsineerimisi käsitleva teabe kandmine kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi VII, VIII ja IX jakku

1. Kui artikli 33 lõikes 1 osutatud organisatsiooni või asutuse eeskirjade ja määrustega nõutakse teatavatele hobuvõistlustele ja võiduajamistele pääsemiseks spetsiaalseid vaktsineerimisi ja terviseuuringuid, a) sisestab ravimit manustav veterinaararst hobuste gripi või muude taudide vastaste vaktsineerimiste üksikasjad vastavalt II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise VII või VIII jakku; b) sisestab pädeva asutuse või artikli 33 lõikes 1 osutatud, terviseuuringut taotlenud organisatsioonide või asutuste nimel tegutsev veterinaararst loetellu kantud või mittekantud nakkushaiguse avastamiseks veterinaararsti või labori poolt tehtud terviseuuringute tulemused II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise IX jakku.

2. Kui pädev asutus on lubanud kasutada plastkaarte, kiipkaarte või kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalseid rakendusi kooskõlas artikli 20 lõikega 2, lisatakse lõike 1 punkti a ja b teave ka nendele kiipkaartidele või kaasaskantavate elektrooniliste seadmete digitaalsetesse rakendustesse.







VII PEATÜKK

Kolmandatest riikidest liitu toodud hobuslaste identifitseerimine

Artikkel 36

Liitu toodud hobuslaste identifitseerimine

Kolmandas riigis väljastatud identifitseerimisdokumente peetakse vabasse ringlusse lubatud hobuslaste identifitseerimisel kooskõlas käesoleva määrusega kehtivaks tingimusel, et need vastavad järgmistele tingimustele:

a) identifitseerimisdokumendid väljastas: i) tõupuhaste aretushobuslaste puhul määruse (EL) 2016/1012 artiklis 34 kohaselt esitatud aretusasutuste loetellu kuuluv kolmanda riigi aretusasutus, mis väljastab põlvnemistunnistuse, või ii) registreeritud hobuse puhul võistlus- või võidusõiduhobustega tegeleva rahvusvahelise organisatsiooni või liidu riiklik alaliit või filiaal, mille peakorter on kolmandas riigis, kust on lubatud hobuslasi liitu tuua, või iii) kõikidel muudel juhtudel hobuslase päritoluriigiks oleva kolmanda riigi pädev asutus;

b) identifitseerimisdokumendid vastavad kõigile artikli 17 nõuetele.

Artikkel 37

Liitu toodud ja vabasse ringlusse lubatud hobuslase identifitseerimisdokumentide taotlemine

1. Kolmandast riigist liitu toodud hobuslasi pidavad ettevõtjad taotlevad hobuslase hariliku viibimiskoha pädevalt asutuselt või vajaduse korral volitatud isikult kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamist või käesoleva määruse artiklis 36 osutatud olemasoleva identifitseerimisdokumendi registreerimist elektroonilises andmebaasis 30 päeva jooksul alates vabasse ringlusse lubamiseks tehtavate tolliprotseduuride lõpuleviimise kuupäevast, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 952/2013 artiklis 201.

2. Kui lõikes 1 osutatud olemasolev identifitseerimisdokument ei vasta artiklis 17 sätestatud nõuetele, teeb pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik ettevõtja taotlusel järgmist: a) täidab identifitseerimisdokumendi nii, et see vastab artiklis 17 sätestatud nõuetele; b) registreerib hobuslase identifitseerimisandmed ja täiendava teabe elektroonilises andmebaasis.

3. Kui artiklis 36 osutatud olemasolevat identifitseerimisdokumenti ei saa muuta nii, et see vastaks käesoleva määruse artiklis 17 sätestatud nõuetele, ei peeta seda käesoleva määruse kohase identifitseerimise jaoks kehtivaks ning hobuslane identifitseeritakse vastavalt artikli 21 lõikele 3 uue kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamisega, võttes aluseks selles esitatud identifitseerimisdokumendis sisalduva teabe, mille alusel hobuslane liitu sisenes.







3. OSA

HOBUSLASE STAATUSE DOKUMENTEERIMINE KAS INIMTOIDUKS TAPMISELE KUULUVANA VÕI SELLEST VÄLISTATUNA

Artikkel 38

Hobuslase inimtoiduks tapmisest välistamine ja tema inimtoiduks tapmise edasilükkamine

1. Hobuslasi käsitatakse inimtoiduks tapmisele kuuluvate loomadena, kui II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao II osas ei ole oma täidetud ja allkirjastatud kandega kinnitanud vastupidist: a) veterinaararst, kes vastutab varasema ravi eest vastavalt käesoleva määruse artikli 39 lõikele 2, või b) pädev asutus: i) uue kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi väljastamisel vastavalt artikli 21 lõikele 3 hobuslasele, kelle puhul varasem inimtoiduks tapmisest välistamine registreeriti kas kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis või elektroonilises andmebaasis; ii) kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi duplikaadi väljastamisel vastavalt artiklile 25 või kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi asendusdokumendi väljastamisel vastavalt artiklile 26; iii) nende hobuslaste puhul, kes sisenesid liitu kolmandast riigist või territooriumilt, mida ei ole hobuslaste puhul kantud komisjoni otsuse 2011/163/EL lisa loetellu, või kelle puhul muudel põhjustel ei sertifitseeritud komisjoni rakendusmääruses (EL) 2021/403 sätestatud ametliku sertifikaadi punktis II.6 tapmiseks mitteettenähtud hobuslaste liitu sisenemiseks esitatud terviseohutuse kinnitust (NÄIDIS „EQUI-X“), mis on hobuslasega piirini kaasas.

2. Hobuslase kui toidulooma tapmise lükkab vähemalt kuuekuise ajavahemiku võrra edasi: a) veterinaararst, kes vastutab varasema ravi eest ravimiga, mis sisaldab komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud aineid ning on dokumenteeritud käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao III osas; b) erandina lõike 1 punkti b alapunktist ii ning pädeva asutuse otsusel, dokumenteerituna käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao V osas, juhul kui 30 päeva jooksul alates kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi teatatud ja põhjendatud kadumisest väljastatakse identifitseerimisdokumendi duplikaat, kui ettevõtja suudab rahuldavalt põhjendada, et hobuslase staatust inimtoiduks tapmiseks ettenähtud loomana ei ole ühegi ravimeetodiga kahjustatud.

Artikkel 39

Vastutava veterinaararsti kohustus seoses hobuslase staatuse dokumenteerimisega kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis kas inimtoiduks tapmisele kuuluvana või sellest välistatuna

1. Enne mis tahes ravi vastavalt määruse (EL) 2019/6 artikli 8 lõikele 4 lubatud veterinaarravimiga, või ravimiga, mida kasutatakse vastavalt kõnealuse määruse artikli 112 lõikele 4 või mis sisaldab sama määruse artikli 115 lõike 5 kohaselt loodud ainete loetellu kantud ainet, kinnitab vastutav veterinaararst looma staatust kas inimtoiduks tapmisele kuuluvana või sellest välistatuna kogu eluea jooksul kehtivas identifitseerimisdokumendis ja kui talle on võimaldatud juurdepääs elektroonilisele andmebaasile, siis ka seal.

2. Kui inimtoiduks tapmiseks ettenähtud hobuslase näidustuse tõttu on vaja talle manustada ravimit vastavalt määruse (EL) 2019/6 artikli 112 lõikele 4 ja ettevõtja on omaniku nimel sellise raviga nõustunud, tagab vastutav veterinaararst, et asjaomane hobuslane kuulutatakse enne ravi pöördumatult inimtoiduks tapmisele mittekuuluvaks, täites ja allkirjastades käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao II osa.

3. Kui inimtoiduks tapmiseks ettenähtud hobuslase näidustuse tõttu on vaja talle manustada ravimit, mis sisaldab komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud ainet, ja ettevõtja on omaniku nimel sellise raviga nõustunud, kannab vastutav veterinaararst neid aineid sisaldava ravimi nõutavad andmed käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao III ossa.

Vastutav veterinaararst paneb kirja selle ravimi retsepti järgi manustamise viimase kuupäeva ja teatab ettevõtjale kuuekuise keeluaja lõppemise kuupäeva.

Artikkel 40

Veterinaararstide kohustused seoses hobuslase staatuse dokumenteerimisega ajutistes dokumentides kas inimtoiduks tapmisele kuuluvana või sellest välistatuna

1. Kui ajutise identifitseerimisdokumendiga identifitseeritud hobuslase näidustuse tõttu on teda vaja ravida vastavalt määruse (EL) 2019/6 artikli 8 lõikele 4 lubatud veterinaarravimiga või ravimiga, mida kasutatakse vastavalt kõnealuse määruse artikli 112 lõikele 4 või mis sisaldab komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud ainet, teeb vastutav veterinaararst enne ravimi manustamist järgmist: a) kontrollib hobuslase identsust ajutisel identifitseerimisdokumendil esitatud teabe põhjal; b) kui võimaldatud on juurdepääs elektroonilisele andmebaasile, kontrollib staatust inimtoiduks tapmisele kuuluvana või sellest välistatuna ajutises identifitseerimisdokumendis ja elektroonilises andmebaasis; c) kui hobuslane ei ole juba inimtoiduks tapmisest välistatud, sisestab nõutava teabe ajutisele dokumendile artikli 24 lõikes 2 osutatud vormis selleks, et kas i) välistada hobuslane enne ravimi manustamist vastavalt määruse (EL) 2019/6 artikli 112 lõikele 4 alaliselt inimtoiduks tapmisest või ii) panna enne komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud ainet sisaldava ravimi manustamist kirja ravimite viimase manustamise kuupäev ning ravimis sisalduvad olulised ained.

2. Pärast käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud meetmete võtmist teeb vastutav veterinaararst järgmist: a) annab muudetud ajutise dokumendi hobuslast pidavale ettevõtjale; b) esitab viivitamata ja hiljemalt seitse päeva pärast ajutise identifitseerimisdokumendi täitmist selle koopia pädevale asutusele, kellele loovutati kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 61 lõikele 2, et see pädev asutus kohandaks kogu eluea jooksul kehtivat identifitseerimisdokumenti ja salvestaks käesoleva artikli lõike 1 punkti c alapunktis i või ii osutatud teabe elektroonilisse andmebaasi.

3. Käesoleva artikli lõike 2 punkti b ei kohaldata juhul, kui vastutavale veterinaararstile on antud otsejuurdepääs elektroonilisele andmebaasile, et sisestada teabe üksikasjad hobuslase välistamise kohta inimtoiduks tapmise staatusest või selle kohta, et loomi ei tapeta kuuekuise ajavahemiku jooksul alates ravimi manustamise kuupäevast.

Artikkel 41

Hobuslasi pidavate ettevõtjate kohustused seoses hobuslase staatuse dokumenteerimisega kas inimtoiduks tapmisele kuuluvana või sellest välistatuna

1. Pärast artikli 39 lõikes 2 sätestatud meetmete võtmist esitab hobuslast pidav ettevõtja pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi või kui tal on juurdepääs elektroonilisele andmebaasile, esitab selle teabe elektrooniliselt kuni seitsme päeva jooksul alates käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao II osa allkirjastamist.

2. Liikmesriigid võivad võtta meetmeid, tagamaks, et erandina käesoleva määruse artikli 29 lõikes 2 ettevõtjatele sätestatud nõuetest teeb vastutav veterinaararst järgmist: a) kas teavitab seitsme päeva jooksul alates käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao II osa allkirjastamist pädevat asutust või vajaduse korral volitatud isikut artikli 39 lõike 2 ja artikli 40 lõike 1 punkti c kohaselt võetud meetmetest ja esitab teabe, mis on vajalik elektroonilise andmebaasi ajakohastamiseks, või b) sisestab teabe artikli 39 lõike 2 ja artikli 40 lõike 1 punkti c kohaselt võetud meetmete kohta otse elektroonilisse andmebaasi, kui juurdepääs on antud vastavalt artikli 7 lõikele 5.

Artikkel 42

Hobuslaste ajutine identifitseerimine meditsiinilise näidustuse korral

1. Kui vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 58, 67 või 68 kohaselt identifitseerimata hobuslase näidustuse tõttu on teda vaja ravida ravimiga, mida kasutatakse vastavalt määruse (EL) 2019/6 artikli 112 lõikele 4 või mis sisaldab komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud ainet, käsitatakse hobuslast määruse (EL) 2019/6 artikli 112 lõike 4 või artikli 115 lõike 5 tähenduses identifitseerituna, eeldusel et käesoleva artikli lõigete 2–5 tingimused on täidetud.

2. Enne lõikes 1 osutatud ravimi manustamist või kohe pärast eluohtlikus olukorras kasutamist teeb vastutav veterinaararst järgmist: a) identifitseerib hobuslase kohapeal, implanteerides hobuslasele süstitava transpondri või varustades ta delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 III lisa punktis a, b, c või f osutatud peetavate maismaaloomade muude füüsiliste identifitseerimisvahenditega, ning täidab identifitseerimisvormi käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise I jao A ja B osas ettenähtud andmetega; b) välistab hobuslase alaliselt inimtoiduks tapmisest, tehes identifitseerimisvormile vastava kande.

3. Erandina käesoleva artikli lõike 2 punktist b ei nõuta hobuslase välistamist inimtoiduks tapmisest järgmistel tingimustel: a) komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud olulist ainet sisaldavat ravimit manustatakse identifitseerimata hobuslasele, kes on alla 12 kuu vanune; b) hobuslase identifitseerimisvormil on dokumenteeritud komisjoni määruses (EÜ) nr 1950/2006 sätestatud ainete loetellu kantud olulist ainet sisaldava ravimi viimase manustamise kuupäev.

4. Pärast käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud meetmete võtmist ja ravimi manustamist väljastab vastutav veterinaararst täidetud ja allkirjastatud identifitseerimisvormi ja toimetab selle hobuslast pidavale ettevõtjale.

5. Lõikes 4 osutatud identifitseerimisvormi esitamisel ja seitsme päeva jooksul pärast selle täitmist taotleb hobuslast pidav ettevõtja pädevalt asutuselt või vajaduse korral volitatud isikult, a) et see väljastaks kas i) kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi vastavalt artikli 17 lõikele 3, kui alla 12 kuu vanune hobuslane on identifitseerimata, või ii) artiklitele 25 ja 26 vastavate mis tahes identifitseerimisdokumentide duplikaadid ja asendusdokumendid ning b) et see registreeriks sõltuvalt ravimeetodist elektroonilises andmebaasis kas inimtoiduks tapmisest välistamise või vähemalt kuue kuu pikkuse tapmiskeelu.

6. Erandina lõikest 5 võivad liikmesriigid võtta meetmeid tagamaks, et seitsme päeva jooksul alates lõikes 4 osutatud identifitseerimisvormi allkirjastamise kuupäevast teeb vastutav veterinaararst järgmist: a) kas esitab pädevale asutusele või vajaduse korral volitatud isikule identifitseerimisvormi või b) sisestab teabe otse elektroonilist andmebaasi, kui talle on vastavalt artikli 7 lõikele 5 antud juurdepääs.

Artikkel 43

Tapaloomadeks ettenähtud hobuslaste liikumine ja transport

1. Tapaloomadeks ettenähtud hobuslastega peab nende tapamajja viimisel või transportimisel olema kaasas järgmine dokument: a) kogu eluea jooksul kehtiv identifitseerimisdokument või b) kooskõlas artikli 38 lõike 2 punktiga b väljastatud identifitseerimisdokumendi duplikaat.

2. Erandina lõikest 1 võib pädev asutus lubada transportida tapaloomaks ettenähtud hobuslast, kellele ei ole väljastatud identifitseerimisdokumenti, sünniettevõttest otse tapamajja sama liikmesriigi piires, tingimusel et a) tapaloomaks ettenähtud hobuslased on alla 12 kuu vanad; b) võimaldatud on teabe katkematu jälgitavus sünniettevõttest tapamajani; c) tapaloomaks ettenähtud hobuslased on enne tapamajja viimist individuaalselt märgistatud delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 III lisa punktis a, b, c, e või f osutatud ühe identifitseerimisvahendiga; d) määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaoga nõutav toidutarneahelat käsitlev teave sisaldab viidet käesoleva lõike punktis c osutatud individuaalsele märgistusele.

Artikkel 44

Manustatud ravimeid käsitleva teabe kasutamine kogu eluea jooksul kehtival identifitseerimisdokumendil kooskõlas direktiivi 96/22/EÜ artikliga 4

Teabe sisestamiseks direktiivi 96/22/EÜ artikli 4 kohaselt manustatud allüültrenbolooni või beetaagoniste sisaldava veterinaarravimi kohta kõnealuse direktiivi artikli 7 lõike 1 teises lõigus osutatud juhul kasutatakse käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise II jao IV osa.







4. OSA

TÕUPUHASTE ARETUSHOBUSLASTE PÕLVNEMISTUNNISTUSED

Artikkel 45

Eeskirjad põlvnemistunnistuste kui tõupuhaste aretushobuslaste kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi lahutamatu osa kohta

1. Käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise V jaos sisalduva põlvnemistunnistuse I ja II osa täitmiseks vajaliku teabe esitab aretusühing või -asutus, mis on loonud tõuraamatu, kuhu tõupuhas hobuslane on kantud või millesse kandmise tingimustele ta vastab.

2. Kogu eluea jooksul kehtiv tõupuhaste aretushobuslaste identifitseerimisdokument või identifitseerimisdokumendi duplikaat sisaldab delegeeritud määruse (EL) 2017/1940 lisas sätestatud põlvnemistunnistuse I ja II osa ning vastab järgmisele: a) delegeeritud määruse (EL) 2017/1940 lisas sätestatud põlvnemistunnistuse I osa on käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise V jagu; b) delegeeritud määruse (EL) 2017/1940 lisas sätestatud põlvnemistunnistuse II osa on kas i) punktis a osutatud jao osa, millisel juhul tuleb kõnealuse II osa jaoks näha ette rohkem kui üks lehekülg teabe ajakohastamiseks, või ii) liidetud kogu eluea jooksul kehtivale identifitseerimisdokumendile, kui zootehnika-asutus määruse (EL) 2016/1012 artikli 32 lõike 4 alusel seda lubab, ning sellisel juhul seotakse see käesoleva lõike punktis a osutatud I osaga, tehes kande hobuslasele vastavalt käesoleva määruse artiklile 6 määratud kordumatu koodi või enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva määratud unikaalse elunumbri kohta.

3. Laiendatud vormingus kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi kehtivus säilib, kui see sisaldab lisalehte, milles on väljastava aretusühingu nimi, tõunimetus ja täiendav jagu, samuti tõuraamatu number ja täiendav asjakohane teave hobuslase kohta, mis on registreeritud sellise tõuraamatu lisaosas, mille on asutanud või mida peab aretusühing, kes viib ellu määruse (EL) 2016/1012 artikli 8 või 12 kohaselt heaks kiidetud aretusprogrammi.

Lisalehekülg peab olema sellises vormis, mida ei saa segi ajada käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi näidise V jaoga ja see ei tohi dokumendi jagude järjekorda muuta.







5. OSA

ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 46

Rakendusmääruse (EL) 2015/262 kehtetuks tunnistamisega seotud üleminekumeetmed

1. Kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 artikli 86 punktidega a ja c: a) kohaldatakse liidus sündinud hobuslaste identifitseerimise tähtaegu, mis on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/262 artikli 12 lõigetes 1 ja 2, kuni 20. aprillini 2021; b) kohaldatakse liidus sündinud hobuslaste identifitseerimisdokumentide vormi ja sisu käsitlevaid eeskirju, mis on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/262 I lisas, kuni 27. jaanuarini 2022.

2. Ettevõtja taotlusel lisab pädev asutus või vajaduse korral volitatud isik käesoleva määruse II lisa 1. osas sätestatud hobuslase identifitseerimisdokumendi näidise III jao kogu eluea jooksul kehtivasse identifitseerimisdokumenti, mis on väljastatud enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva, kui valideerimismärgise väljastamise tingimused on täidetud vastavalt kas delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 punktile a või b.

Artikkel 47

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 7. juulist 2021

II lisa kohaldatakse alates 28. jaanuarist 2022.

Määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

1. OSA

Hobuslaste elektrooniliste identifitseerimisvahendite tehnilised kirjeldused

1. Kui hobuslastel kasutatakse määruse (EL) 2019/2035 III lisa punktides c, e ja f osutatud elektroonilisi identifitseerimisvahendeid (edaspidi „elektroonilised identifitseerimisvahendid“), peab nende abil olema võimalik lugeda järgmist:

a) kolmekohaline ISO-3166 standardile vastav riigikood;

b) 12-numbriline looma individuaalne kood.

2. Elektroonilised identifitseerimisvahendid peavad olema:

a) üksnes lugemiseks ettenähtud passiivsed transponderid, milles kasutatakse HDX- või FDX-B-tehnoloogiat ja mis vastavad ISO standarditele 11784 ja 11785;

b) loetavad ISO standardile 11785 vastavate lugemisseadmete abil, mis on võimelised lugema HDX- ja FDX-B-transpondreid.

3. Elektroonilised identifitseerimisvahendid peavad võimaldama lugemist vähemalt järgmistelt lugemiskaugustelt:

a) 12 cm kõrvamärkide puhul, kui lugemiseks kasutatakse kaasaskantavat lugejat;

b) 15 cm süstitavate transpondrite puhul, kui lugemiseks kasutatakse kaasaskantavat lugejat.

4. Elektroonilised identifitseerimisvahendid peavad olema kontrollitud ja kontrolli käigus peavad olema saavutatud soodsad tulemused järgmises osas:

a) vastavus ISO standarditele 11784 ja 11785 vastavalt ISO standardi 24631-1 punktis 7 osutatud meetodile;

b) minimaalse toimivuse saavutamine käesoleva osa punktis 3 osutatud lugemiskaugustel vastavalt ISO standardi 24631-3 punktis 7 osutatud meetodile.

2. OSA

Hobuslaste identifitseerimisvahendite tehnilised kirjeldused

1. Delegeeritud määruse (EL) 2019/2035 III lisa punktides a, b, c ja f osutatud hobuslaste identifitseerimisvahendid peavad olema:

a) mittetaaskasutatavad;

b) korrosioonikindlast materjalist;

c) võltsimiskindlad;

d) kergesti loetavad kogu hobuslase eluea jooksul;

e) sellise kujuga, et need püsivad kindalt hobuslase küljes ilma teda kahjustamata;

f) toiduahelast kergesti eemaldatavad.

2. Punktis 1 osutatud identifitseerimisvahenditel peavad olema järgmised eemaldamatud pealdised:

a) kolmekohaline ISO-3166 standardile vastav riigikood;

b) vähemalt 12-numbriline looma individuaalne kood.

3. Punktis 1 osutatud identifitseerimisvahenditel võib pädeva asutusel loal olla muud teavet, kui punktis 2 osutatud pealdised on nähtavad ja loetavad.









II LISA

1. OSA

Kogu eluea jooksul kehtiva identifitseerimisdokumendi sisu

DOCUMENT D’IDENTIFICATION DES ÉQUIDÉS

Ces instructions sont rédigées en vue d’assister l’utilisateur et n’entravent pas l’application des règles établies par le règlement d’exécution (UE) 2021/963.

I. Le document d’identification doit comporter toutes les instructions nécessaires à son utilisation ainsi que les coordonnées de l’autorité compétente ou de l’organisme délégué en français, en anglais et dans une des langues officielles de l’État membre ou du pays tiers dans lequel l’autorité compétente ou l’organisme délégué a son siège.

II. Le document d’identification doit contenir les renseignements suivants:

1. Section I - Identification

L’équidé doit être identifié par l’autorité compétente ou par l’organisme délégué ou la personne physique visés à l’article 22, paragraphe 3, du règlement d’application (UE) no 2021/963. Le numéro unique d’identification valable à vie doit permettre d’identifier clairement l’équidé ainsi que la base de données établie par l’autorité compétente ou l’organisme délégué qui a délivré le document d’identification et doit être compatible avec le numéro universel d’identification des équidés (UELN).

Dans la description à la partie A de la section I, notamment au point 3, l’utilisation d’abréviations doit être évitée autant que possible. Au point 5 de la partie A de la section I, un champ doit être prévu pour insérer au moins quinze chiffres du code transmis par le transpondeur.

A la partie B de la section I le signalement graphique doit être renseigné en utilisant un stylo à bille à encre rouge pour les marques et un stylo à bille à encre noire pour les épis, ou en conséquence si complété par voie électronique, en tenant compte des lignes directrices fournies par la Fédération Équestre Internationale (FEI) ou par Weatherbys.

La partie C de la section I doit être utilisée pour enregistrer toute rectification aux détails d’identification.

2. Section II – Administration de médicaments

Les parties I et II ou la partie III de cette section doivent être dûment complétées suivant les instructions établies dans cette section.

3. Section III – Marque de validation/Licence

Nécessaire pour les mouvements conformément à l’article 92, paragraphe 2, du règlement délégué (UE) 2020/688.

4. Section IV – Propriétaire

Le nom du propriétaire ou de son agent ou représentant doit être mentionné si l’autorité compétente, l’organisme délégué ou l’organisation qui gère les chevaux enregistrés en vue des compétitions ou courses le requiert.

5. Section V – Certificat zootechnique

Si l’équidé est inscrit ou enregistré et admissible à l’entrée dans un livre généalogique tenu par une organisme de sélection, le document d’identification doit indiquer le pedigree ainsi que la classe du livre généalogique dans laquelle l’équidé est inscrit conformément aux règles du organisme de sélection qui délivre le certificat zootechnique.

6. Section VI – Enregistrement des contrôles d’identité

À chaque fois que les lois et règlements l’exigent, l’identité de l’équidé doit faire l’objet d’une vérification enregistrée par l’autorité compétente, au nom de l’organisme délégué ou de l’organisation qui gère les chevaux enregistrés en vue des compétitions ou courses.

7. Sections VII et VIII – Enregistrement des vaccinations

Toutes les vaccinations doivent être enregistrées à la section VI (grippe équine seulement) et à la section VII (toutes les autres vaccinations). Ces informations peuvent être fournies par l’apposition d’un autocollant.

8. Section IX – Examen de laboratoire

Les résultats de tous les examens pratiqués pour déceler une maladie transmissible peuvent être consignés.

9. Section X – Châtaignes (en option)

Cette section est nécessaire au respect du modèle de document d’identification de la Fédération Equestre Internationale (FEI).

III. Sauf s’il est détruit sous surveillance officielle à l’abattoir, le document d’identification doit être retourné à l’autorité compétente ou à l’organisme délégué après que l’animal est mort, a dû être détruit, a été perdue ou volée ou a été abattu à des fins de contrôle de la maladie.

IDENTIFICATION DOCUMENT FOR EQUIDAE

These instructions are drawn up to assist the user and do not impede on the rules laid down in Implementing Regulation (EU) 2021/963

I. The identification document must contain all the instructions needed for its use and the details of the competent authority, or as appropriate the delegated body, in French, English and one of the official languages of the Member State or third country where the competent authority or delegated body has its headquarters.

II. The identification document must contain the following information:

1. Section I – Identification

The equine animal shall be identified by the competent authority or by the delegated body or natural person as referred to in Article 22(3) of Implementing Regulation (EU) 2021/963. The unique code shall clearly identify the equine animal and the database established by the competent autority or delegated body which issued the identification document and shall be compatible with the universal equine life number (UELN).

In the description in Part A of Section I, in particular in point 3 thereof, abbreviations must be avoided, where possible. In point 5 of Part A of Section I, the space must be provided for at least 15 digits of the transponder code.

In Part B of Section I the outline diagram shall be completed using red ball point ink for marks and black ball point ink for whorls, or accordingly if completed electronically, taking into account the guidelines provided for by the International Federation for Equestrian Sports (FEI) or the Weatherbys.

Part C of Section I must be used to record modifications to identification details.

2. Section II – Administration of medicinal products

Parts I and II or Part III of this Section must be duly completed in accordance with the instructions set out in this Section.

3. Section III – Validation mark/Licence

Required for movements in accordance with Article 92(2) of Delegated Regulation (EU) 2020/688.

4. Section IV – Owner

The name of the owner or its agent or representative must be stated where required by the competent autority, delegated body or the organisation which manages registered horses for competitions or races.

5. Section V – Zootechnical certificate

If the equine animal is entered or registered and eligible for entry in a breeding book maintained by a breed society, the identification document shall contain the pedigree and the breeding book class in which the equine animal is entered in accordance with the rules of the breed society issuing the zootechnical certificate.

6. Section VI – Recording of identity checks

Whenever laws and regulations so require, checks conducted on the identity of the equine animal must be recorded by the competent authority, the delegated body or by the organisation which manages registered horses for competitions or races.

7. Sections VII and VIII – Vaccination record

All vaccinations must be recorded in Section VII (equine influenza only) and in Section VIII (all other vaccinations). The information may take the form of a sticker.

8. Section IX – Laboratory health tests

The results of all tests carried out to detect transmissible diseases may be recorded.

9. Section X – Chestnuts (optional)

This section shall be required for compliance with the model of the identification document of the International Federation for Equestrian Sports (FEI).

III. Except where it is destroyed under the offical supervision at the slaughterhouse, the identification document must be returned to the competent authority or delegated body after the animal has died, had to be destroyed, was lost or stolen or was slaughtered for disease control purposes.

HOBUSLASTE IDENTIFITSEERIMISDOKUMENT

Need juhendid on koostatud kasutaja abistamiseks ega takista rakendusmääruses (EL) 2021/963 sätestatud eeskirjade kohaldamist.

I. Identifitseerimisdokument peab sisaldama kõiki selle kasutamiseks vajalikke juhiseid ja üksikasju pädeva asutuse või vajaduse korral volitatud isiku kohta prantsuse ja inglise keeles ning ühes selle liikmesriigi või kolmanda riigi ametlikest keeltest, kus asub pädeva asutuse või volitatud isiku peakorter.

II. Identifitseerimisdokument peab sisaldama järgmist teavet.

1. I jagu – Identifitseerimine

Hobuslase identifitseerib pädev asutus või volitatud isik või füüsiline isik, nagu on osutatud rakendusmääruse (EL) 2021/963 artikli 22 lõikes 3. Kordumatu kood identifitseerib selgelt hobuslase ja identifitseerimisdokumendi väljastanud pädeva asutuse või volitatud isiku ning vastab hobuslase universaalsele elunumbrile (UELN).

I jao A osa sõnalises osas, eelkõige punktis 3 tuleks võimaluse korral hoiduda lühendite kasutamisest. I jao A osa punktis 5 tuleb jätta ruumi transpondri koodi vähemalt 15 koha jaoks.

I jao B osa joonis tuleb täita nii, et tunnused märgitakse punase pastapliiatsiga ja pöörised musta pastapliiatsiga, või kui joonis täidetakse elektrooniliselt, siis samade värvidega, võttes arvesse Rahvusvahelise Ratsaspordi Föderatsiooni (FEI) või ühenduse Weatherbys suuniseid.

I jao C osa tuleb kasutada identifitseerimisandmetes tehtud muudatuste registreerimiseks.

2. II jagu – Ravimite manustamine

Selle jao I, II ja III osa peavad olema nõuetekohaselt täidetud vastava jao kohta esitatud juhiste järgi.

3. III jagu – Valideerimismärgis/litsents

Vajalik delegeeritud määruse (EL) 2020/688 artikli 92 lõike 2 kohase liikumise korral.

4. IV jagu – Omanik

Pädeva asutuse, volitatud isiku või võistlus- või võidusõiduhobustega tegeleva organisatsiooni nõudmisel tuleb märkida omaniku või omaniku agendi või esindaja nimi.

5. V jagu – Põlvnemistunnistus

Kui hobuslane on kantud tõuraamatusse, mida peab tunnustatud või heakskiidetud aretusorganisatsioon, või kes on tõuraamatus registreeritud ja sissekandmiseks kõlblik, peab identifitseerimisdokument sisaldama eellastabelit ja tõuraamatu klassi, kuhu hobuslane liigitatakse vastavalt põlvnemistunnistust väljastava aretusühingu kehtestatud eeskirjadele.

6. VI jagu – Identsuskontrollide registreerimine

Kui õigusaktidega ja eeskirjadega on nõutud hobuslase identsuskontroll, peab selle registreerima pädev asutus, volitatud isik või võistlus- või võidusõiduhobustega tegelev organisatsioon.

7. VII ja VIII jagu – Vaktsineerimise registreerimine

Kõik vaktsineerimised tuleb registreerida VII jaos (ainult hobuste gripp) ja VIII jaos (ülejäänud vaktsineerimised). Teave võib olla kleebise vormis.

8. IX jagu – Laboratoorsed terviseuuringud

Registreerida võib nakkushaiguste avastamiseks tehtud kõikide uuringute tulemused.

9. X jagu – Kastanid (vabatahtlik)

See jagu täidetakse Rahvusvahelise Ratsaspordi Föderatsiooni (FEI) identifitseerimisdokumendi näidise järgimiseks.

III. Välja arvatud juhul, kui identifitseerimisdokument hävitatakse tapamajas ametliku järelevalve all, tuleb identifitseerimisdokument tagastada pädevale asutusele või volitatud isikule pärast looma surma, hävitamist, kadumist või varastamist või tauditõrje eesmärgil tapmist.

I JAGU

Partie A - Détails d’identification

Part A – Identification details

A osa – Identifitseerimise üksikasjad







(1)(a) Espèce: Species: Liik: (4) Code Unique ou Numéro unique d’identification valable à vie (15 chiffres): Unique Code or lifer number: (15 digits): Kordumatu kood või universaalne elunumber: (15 kohta): □□□-□□□-□□□□□□□□□ Code-barres (optionnel) Bar-Code (optional) Vöötkood (vabatahtlik): (1)(b) Sexe: Sex: Sugu: (2)(a) Date de naissance: Date of birth: Sünnikuupäev: (2)(b) Lieu et pays de naissance: Place and country of birth: Sünnikoht ja -riik: (5) Code du transpondeur (si disponible) Transponder code (where available) Transpondri kood (olemasolu korral) □□□□□□□□□□□□□□□ Système de lecture (si différent de ISO 11784) Reading system (if not ISO 11784) Lugemissüsteem (kui tegemist ei ole ISO standardiga 11784) Code-barres (optionnel) Bar-Code (optional) Vöötkood (vabatahtlik): (2)(c) Nom (optionnel): Name (optional): Nimi (vabatahtlik): (3) Signalement: Description: Kirjeldus: (3)(a) Robe: Colour: Värvus: (3)(b) Tête: Head: Pea: (6) Méthode alternative de vérification d’identité (si applicable)/Alternative method for identity verification (if applicable)/Identsuskontrolli alternatiivmeetod (kui kasutatakse) (3)(c) Ant. G: Foreleg L: Esijalg V: (3)(d) Ant. D: Foreleg R: Esijalg P: (7) Information sur toute autre méthode appropriée donnant des garanties pour vérifier l’identité de l’animal (groupe sanguin/code ADN) (optionnel)/Information on any other appropriate method providing guarantees to verify the identity of the animal (blood group/DNA code) (optional)/Teave mis tahes muu sobiva meetodi kohta, mis tagab looma identifitseerimise (veregrupp/DNA-kood) (vabatahtlik): (3)(e) Post G: Hind leg L: Tagajalg V: (3)(f) Post D: Hind leg R: Tagajalg P: (8) Date/Date/Kuupäev: (3)(g) Corps: Body: Kere: (9) Lieu/Place/Koht: (3)(h) Marques: Markings: Tunnused: (10) Signature de la personne qualifiée (nom en lettres capitales)/Signature of qualified person (name in capital letters)/Kvalifitseeritud isiku allkiri (nimi trükitähtedega): Cachet de l’autorité compétente ou de l’organisme délégué/Stamp of competent authority or delegated body/Pädeva asutuse või volitatud isiku pitser

Partie B – Signalement graphique

Part B – Outline Diagram

B osa – Joonis

Signature de la personne qualifiée (nom en lettres capitales) et chachet de l’authorité compétente ou de l’organisme délégué

Signature of the qualified person (name in capital letters) and stamp of the competent authority or delegated body

Kvalifitseeritud isiku allkiri (nimi trükitähtedega) ja pädeva asutuse või volitatud isiku pitser

Märkus pädevale asutusele või volitatud isikule [ei trükita identifitseerimisdokumendile]: joonis võib käesolevast näidisjoonisest veidi erineda, kui see on võetud kasutusele enne käesoleva määruse kohaldamist.

Partie C – Castration, vérification de la description, autres modifications

Part C – Castration, verification of the description, other modifications

C osa – Kastreerimine, kirjelduse kontrollimine, muud muudatused







Castration/Castration/Kastreerimine Identification/Identification/Identifitseerimine Date et lieu de la castration/Date and place of castration/Kastreerimise kuupäev ja koht Vérification de la description/Verification of the description/Kirjelduse kontrollimine Mentionner/Include/Märkida: Signature de la personne qualifiée (nom en lettres capitales)/Signature of qualified person (name in capital letters)/Kvalifitseeritud isiku allkiri (nimi trükitähtedega): Cachet de l’autorité compétente ou de l’organisme délégué/Stamp of competent authority or delegated body/Pädeva asutuse või volitatud isiku pitser Date et lieu/Date and place/Kuupäev ja koht 1. Rectifications/Amendments/Muudatused 2. Adjonctions/Additions/Lisad Signature et cachet du vétérinaire/Signature and stamp of veterinarian/Veterinaararsti allkiri ja pitser 3. Enregistrement d’un document d’identification dans la base de données d’un autorité compétente ou d’un organisme délégué autre que celui qui a délivré le document original/Registration of an identification document in the database of a competent authorioty or delegated body other than that which issued the original document/Identifitseerimisdokumendi registreerimine muu pädeva asutuse või volitatud isiku kui originaaldokumendi väljastanud pädeva asutuse või volitatud isiku andmebaasis

Märkus pädevale asutusele või volitatud isikule [ei trükita identifitseerimisdokumendile]: joonis võib käesolevast näidisest veidi erineda, kui see on võetud kasutusele enne käesoleva määruse kohaldamist. I jao C osa võib täita käsitsi.

Code Unique/Unique Code/Kordumatu kood:

□□□-□□□-□□□□□□□□□

II JAGU

Administration de médicaments

Administration of medicinal products

Ravimite manustamine

Partie I/Part I/I osa

Date et lieu de délivrance de la présente section1/Date and place of issue of this Section1/Käesoleva jao väljaandmiskuupäev ja -koht1: …

Autorité compétente ou organisme délégué de la présente section du document d’identification1/Competent authority or delegated body for this Section of the identification document1/Identifitseerimisdokumendi käesoleva jao väljaandnud pädev asutus või volitatud isik1: …

Partie II/Part II/II osa







Remarque/ Note/ Märkus L’équidé n’est pas destiné à l’abattage pour la consommation humaine, et par conséquent, l’équidé peut recevoir des médicaments vétérinaires autorisés conformément à l’article 8, paragraphe 4, du règlement (UE) 2019/6 ou des médicaments administrés conformément à l’article 112, paragraphe 4, du ledit règlement./The equine animal is not intended for slaughter for human consumption, and may therefore undergo the administration of veterinary medicinal products authorised in accordance with Article 8(4) of Regulation (EU) 2019/6 or medicinal products administered in accordance with Article 112(4) of that Regulation./Hobuslane ei ole ette nähtud inimtoiduks tapmiseks ja seepärast võidakse talle manustada veterinaarravimeid, mida on lubatud kasutada kooskõlas määruse (EL) 2019/6 artikli 8 lõikega 4 või ravimeid, mida manustatakse kooskõlas kõnealuse määruse artikli 112 lõikega 4.







Déclaration/ Declaration/ Kinnitus L’animal équine décrit dans le présent document d’identification n’est pas destiné à l’abattage pour la consommation humaine./The equine animal described in this identification document is not intended for slaughter for human consumption./Käesolevas identifitseerimisdokumendis kirjeldatud hobuslane ei ole ette nähtud inimtoiduks tapmiseks. Date et lieu/Date and place/Kuupäev ja koht: Vétérinaire responsable procédant conformément à l’article 112, paragraphe 4, du règlement (UE) 2019/62/Veterinarian responsible acting in accordance with Article 112(4) of Regulation (EU) 2019/62/Määruse (EL) 2019/6 artikli 112 lõikega 4 kooskõlas tegutseva vastutava veterinaararsti nimi2: Vétérinaire responsable/Veterinarian responsible/Vastutav veterinaararst Nom/Name/Nimi:5… Adresse/Address/Aadress:5 … Code postal/Postal code/Sihtnumber:5 … Lieu/Place/Koht:5 … Téléphone/Telephone/Telefon:6 … Signature/Signature/Allkiri Autorité compétente2 ou organisme délégué2/Competent authority2 or delegated body2/Pädev asutus2 või volitatud isik2 Nom (en lettres capitales) et signature de la personne responsable2/Na