2010D0127 — ET — 16.10.2012 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU OTSUS 2010/127/ÜVJP,

1. märts 2010,

mis käsitleb Eritrea vastu suunatud piiravaid meetmeid







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29, ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu võttis 16. veebruaril 2009 vastu ühise seisukoha 2009/138/ÜVJP (mis käsitleb Somaalia vastu suunatud piiravaid meetmeid), ( 1 ) millega rakendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1844 (2008), millega kehtestati piiravad meetmed nende suhtes, kes püüavad takistada või peatada rahumeelset poliitilist protsessi, ähvardavad Somaalia üleminekuaja föderaalinstitutsioone või Aafrika Liidu missiooni Somaalias (AMISOM) jõuga või tegutsevad Somaalia või piirkonna stabiilsuse kahjustamise nimel. (2) ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 14. jaanuaril 2009 vastu resolutsiooni 1862 (2009), mis käsitleb Djibouti ja Eritrea vahelist piirivaidlust ning selle võimalikku mõju allpiirkondlikule stabiilsusele ja julgeolekule. (3) ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 23. detsembril 2009 vastu resolutsiooni 1907 (2009), millega kehtestatakse Eritrea suhtes relvaembargo ning milles kutsutakse kõiki riike üles kontrollima kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas oma sadamates ja lennujaamades kõiki Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui asjaomasel riigil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et asjaomane veos sisaldab tooteid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on keelatud nimetatud resolutsiooni või üldise ja täieliku Somaalia relvaembargo alusel, mis kehtestati ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 733 (1992) punkti 5 kohaselt ning mida on hilisemate resolutsioonidega täpsustatud ja muudetud. (4) Lisaks kehtestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1907 (2009) piiravad meetmed ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 751 (1992) kohaselt loodud ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud komitee poolt kindlaks määratud isikute ja üksuste, sealhulgas (aga mitte ainult) Eritrea poliitilise ja sõjaväelise juhtkonna suhtes. (5) Teatavate meetmete rakendamiseks on vaja täiendavaid liidu meetmeid, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:







Artikkel 1

1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade Eritreasse müüki või tarnimist liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades, sõltumata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte.

2. Liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide territooriumilt on keelatud pakkuda Eritreale sõjaväelise tegevusega või lõikes 1 osutatud toodete kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilist abi, väljaõpet, rahalist või muud toetust.

3. Samuti keelatakse liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades hankida Eritreast lõikes 1 osutatud tooteid ning Eritreal pakkuda liikmesriikide kodanikele sõjaväelise tegevusega või lõikes 1 osutatud toodete kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilist abi, väljaõpet, rahalist või muud toetust, sõltumata sellest, kas need tooted on pärit Eritrea territooriumilt või mitte.

▼M2

4. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata:

a) sellise kaitseriietuse, sealhulgas kuulivestide ja kiivrite suhtes, mida eksporditakse ajutiselt Eritreasse üksnes ÜRO töötajate, meediaesindajate ning humanitaar- ja arendustöötajate ning nendega seotud personali isiklikuks kasutamiseks;

b) sellise mittesurmava sõjavarustuse tarnete suhtes, mis on ette nähtud üksnes humanitaar- või kaitseotstarbeliseks kasutamiseks ning mille ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni UNSCR 751 (1992) alusel loodud ja resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud mandaadiga komitee („sanktsioonide komitee”) on eelnevalt heaks kiitnud.

▼B

Artikkel 2

1. Liikmesriigid kontrollivad kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas oma lennujaamades ja sadamates kõiki Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et asjaomane veos sisaldab tooteid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsusega keelatud.

2. Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid vedavatelt õhusõidukitelt ja laevadelt nõutakse täiendavat saabumis- ja lahkumiseelset teavet kõikide liikmesriiki toodavate ja sealt väljaviidavate kaupade kohta.

3. Avastamise korral peavad liikmesriigid kinni ja kõrvaldavad (kas hävitades või kasutamiskõlbmatuks muutes) tooted, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsusega keelatud.

Artikkel 3

Artikliga 4, artikli 5 lõikega 1 ning artikli 6 lõigetega 1 ja 2 ette nähtud piiravad meetmed kehtestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 751 (1992) kohaselt loodud ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud komitee (edaspidi „sanktsioonide komitee”) poolt kindlaks määratud isikute ja üksuste, sealhulgas (aga mitte ainult) Eritrea poliitilise ja sõjaväelise juhtkonna ning riigi- või poolriiklike asutuste või nende nimel või juhtimisel tegutsevate isikute või üksuste suhtes, kes:

— rikuvad relvaembargot ja artiklis 1 osutatud seotud meetmeid;

— annavad Eritreast toetust relvastatud opositsioonilistele rühmitustele, mille eesmärk on muuta piirkond ebastabiilseks;

— takistavad Djiboutit käsitleva ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1862 (2009) rakendamist;

— varjavad, rahastavad, toetavad, õpetavad välja või õhutavad isikuid või rühmitusi või hõlbustavad või korraldavad nende tegevust muude piirkonna riikide või nende kodanike vastu suunatud vägivalla- või terrorismiaktide toimepanekul;

— takistavad ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1853 (2008) taasasutatud järelevalverühma uurimistegevust või tööd.

Asjaomased isikud ja üksused on loetletud lisas.

Artikkel 4

Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade otsest ja kaudset tarnimist, müüki või üleandmist ning sõjalise tegevuse või relvade ja sõjalise varustuse kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilise abi või väljaõppe ning rahalise ja muu toetuse, sealhulgas investeerimis-, vahendus- ja muude finantsteenuste otsest või kaudset pakkumist artiklis 3 osutatud isikutele ja üksustele liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades.

Artikkel 5

1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada artiklis 3 osutatud isikutel oma territooriumile siseneda või seda läbida.

2. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.

3. Lõiget 1 ei kohaldata, kui sanktsioonide komitee otsustab igal üksikjuhul eraldi, et reisimine on õigustatud seoses humanitaarvajadustega, sealhulgas usuliste kohustustega, või kui sanktsioonide komitee jõuab järeldusele, et erandi tegemine aitaks muul viisil kaasa rahu ja stabiilsuse saavutamisele piirkonnas.

4. Kui liikmesriik lubab lõike 3 alusel sanktsioonide komitee poolt kindlaks määratud isikutel siseneda oma territooriumile või seda läbida, kehtib luba ainult väljastamise põhjuseks olnud eesmärgil ja ainult asjaomaste isikute suhtes.

Artikkel 6

1. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mis kuuluvad artiklis 3 osutatud isikutele või üksustele või on nende isikute või üksuste otsese või kaudse kontrolli all.

2. Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lõikes 1 osutatud isikute ega üksuste käsutusse ega nende toetamiseks.

3. Liikmesriigid võivad lubada lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete suhtes erandeid seoses rahaliste vahendite ja majandusressurssidega, mis on:

a) vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks tehtavate kulutuste katteks, nagu tasumine toiduainete eest, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude tasumine, maksud, kindlustusmaksed ning tasu kommunaalteenuste eest;

b) ette nähtud üksnes õigusabiteenuste osutamisega seotud töötasude maksmiseks mõistlikus ulatuses ja nendest teenustest tulenevate kulude hüvitamiseks;

c) ette nähtud üksnes külmutatud rahaliste vahendite ja majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest võetavate tasude ja teenustasude maksmiseks vastavalt siseriiklikele õigusaktidele;

d) vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et asjaomane liikmesriik on oma kavatsuse sanktsioonide komiteele teatavaks teinud ja sanktsioonide komitee on selle heaks kiitnud;

e) kohtu, haldusorgani või vahekohtu kinnipidamisõiguse või otsuse esemeks, millisel juhul võib rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada sellise kinnipidamisõiguse või otsuse täitmiseks tingimusel, et selline otsus võeti vastu või kinnipidamisõigus tekkis enne ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1907 (2009) vastuvõtmise kuupäeva ja käesoleva artikli lõikes 1 osutatud isik või üksus ei saa sellest kasu ning asjaomane liikmesriik on sellest teavitanud sanktsioonide komiteed.

4. Lõiget 2 ei kohaldata järgmiste külmutatud kontodele kantud summade suhtes:

a) nende kontodega seotud intressid või muud tulud või

b) külmutatud kontodele tehtavad maksed, mis tulenevad lepingutest, kokkulepetest või kohustustest, mis sõlmiti või tekkisid enne kontode suhtes piiravate meetmete kohaldamise kuupäeva, tingimusel et kõigi selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.

5. Lõike 3 punktides a, b ja c osutatud erandeid võib teha pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on teatanud sanktsioonide komiteele oma kavatsusest lubada vajaduse korral ligipääsu sellistele rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele ning kui sanktsioonide komitee ei ole kolme tööpäeva jooksul pärast sellist teatamist teinud negatiivset otsust.

▼M1

Artikkel 7

Nõukogu kehtestab lisas oleva nimekirja ja muudab seda vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee otsustele.

▼M1

Artikkel 7a

1. Kui ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee kannab isiku või üksuse loetellu, kannab nõukogu sellise isiku või üksuse lisasse. Nõukogu edastab oma otsuse, sealhulgas loetellu kandmise põhjused asjaomasele isikule või üksusele kas otse, juhul kui aadress on teada, või teatise avaldamise kaudu, andes asjaomasele isikule või üksusele võimaluse esitada oma märkused.

2. Kui esitatakse märkusi või olulisi uusi asitõendeid, vaatab nõukogu oma otsuse läbi ning teavitab vastavalt asjaomast isikut või üksust.

Artikkel 7b

1. Lisasse märgitakse ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee esitatud põhjused, miks asjaomased isikud ja üksused loetellu kanti.

2. Võimaluse korral kantakse lisasse teave, mille on esitanud ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee ning mis on vajalik asjaomaste isikute või üksuste identifitseerimiseks. Isikute puhul võib selline teave sisaldada nime, sealhulgas varjunime, sünniaega ja -kohta, kodakondsust, passi- ja ID-kaardi numbrit, sugu, aadressi, kui see on teada, ning positsiooni või ametit. Üksuste puhul võib selline teave sisaldada nime, registrisse kandmise kohta ja kuupäeva, registrinumbrit ja tegevuskohta. Samuti kantakse lisasse ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee poolt loetellu kandmise kuupäev.

▼B

Artikkel 8

Käesolev otsus vaadatakse läbi, seda muudetakse või see tunnistatakse kehtetuks vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu asjaomastele otsustele.

Artikkel 9

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Artikkel 10

Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.









LISA

Artiklis 3 osutatud isikute ja üksuste nimekiri