ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1979R2973 — ET — 24.08.2006 — 005.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2973/79,

21. detsember 1979,

millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad ekspordiabi andmiseks veise- ja vasikalihatoodetele, mis võivad kolmandas riigis kasutada impordi erirežiimi

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1968. aasta määrust (EMÜ) nr 805/68 ( 1 ) veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta, viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2916/79, ( 2 ) eriti selle artikli 15 lõiget 2,

võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1979. aasta määrust (EMÜ) nr 2931/79 ( 3 ) ekspordiabi andmise kohta põllumajandustoodetele, mis võivad kolmandas riigis kasutada impordi erirežiimi, eriti selle artikli 1 lõiget 2,

ning arvestades, et:

Ameerika Ühendriigid kohaldavad erikorda 5 000 tonni ühenduse päritolu ning teatavatele nõuetele vastava veise- ja vasikaliha iga-aastase sisseveo suhtes; üheks tingimuseks on, et nimetatud lihaga peab kaasas olema eksportiva liikmesriigi väljastatud samasussertifikaat;

samasussertifikaate tuleb väljastada üksnes nende 5 000 tonni kohta, mille osas saab nimetatud erikorda kasutada; seetõttu on vaja ette näha komisjoni heakskiit enne kõnealusele lihale ekspordilitsentsi väljastamist; samuti ei peaks kohaldama komisjoni määruse (EMÜ) nr 193/75 ( 4 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2971/79) ( 5 ) artikli 2 lõikes 4 sätestatud lubatud hälvet koguse osas, mis ületab kogust, millele on väljastatud litsents;

on vaja määratleda samasussertifikaatide olemus ning nende kasutamise kord;

eksporditavaid koguseid ei saa nõuetekohaselt kontrollida, kui pole eeskirja sihtriiki importimise tõendi kohta; sobivaimad on komisjoni määruses (EMÜ) nr 192/75 ( 6 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2970/79 ( 7 )) sätestatud meetmed; karistusel nimetatud tõendi esitamatajätmise eest peaks olema kindel preventiivne mõju; seetõttu on kohane sätestada nimetatud ekspordilitsentside eest suurem tagatis, kui on sätestatud komisjoni määruses (EMÜ) nr 571/78 ( 8 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2974/79 ( 9 ));

käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas veise- ja vasikalihaturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1980L0232 — ET — 29.06.1987 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

15. jaanuar 1980,

teatavate kinnispakkidesse pakendatud toodete nimikoguste ja nimimahtude valikuid käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta

(80/232/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 )

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 )

ning arvestades, et:

nõukogu 20. jaanuari 1976. aasta direktiiviga 76/211/EMÜ (teatavate toodete massi või mahu järgi pakendamist käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta) ( 4 ) sätestatakse selliste kinnispakkide koguste lubatud negatiivsed hälbed koos tähiste ja kontrollimeetoditega, mida kohaldatakse nende pakendite suhtes ühendusesiseses ringluses;

nimetatud direktiiv ei kõrvalda siiski kõiki kinnispakkidega kauplemise tõkkeid, mis tulenevad selliste toodete metroloogilisi omadusi reguleerivate õigusaktide erinevustest; eriti on liikmesriikidel erinevad sätted selliste toodete mahu või massi kohta; seetõttu tuleks selliseid sätteid ühtlustada;

konkreetse toote puhul tuleks turu suurema läbipaistvuse huvides võimalikult palju vähendada koguste arvu, mis on üksteisele nii lähedal, et need võivad tarbijas segadust tekitada;

selline vähendamine peaks hõlmama nii pakendatud toodete mahuteid kui ka tooteid, mida müüakse massi või mahu alusel;

nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiivi 71/316/EMÜ (liikmesriikide õigusaktide mõõtevahendeid ja metroloogilise kontrolli meetodeid käsitlevate ühissätete ühtlustamise kohta, ( 5 ) muudetud ühinemislepinguga ( 6 )) artikkel 16 näeb ette, et teatavate toodete turustamisnõuete ühtlustamist, eelkõige kinnispakkide koguste kindlaksmääramise osas võib reguleerida üksikdirektiividega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
1980R0109 — ET — 01.01.1996 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 109/80,

18. jaanuar 1980,

muna- ja kodulinnulihasektori teatavate toodete eksporditoetuse alammäära kohaldamise kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta, ( 1 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 368/76, ( 2 ) eriti selle artikli 9 lõiget 3,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2777/75 kodulinnulihaturu ühise korralduse kohta, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 369/76, ( 4 ) eriti selle artikli 9 lõiget 3,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2774/75, millega sätestatakse munade eksporditoetuse andmise üldeeskiri ja nimetatud toetuse summa kinnitamise kriteeriumid, ( 5 ) eriti selle artikli 7 lõiget 2,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2779/75, millega sätestatakse kodulinnuliha eksporditoetuse andmise üldeeskiri ja nimetatud toetuse summa kinnitamise kriteeriumid, ( 6 ) eriti selle artikli 7 lõiget 2,

ning arvestades, et:

komisjoni määruse (EMÜ) nr 192/75 ( 7 ) artikli 11 lõikega 2, viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2838/77, ( 8 ) sätestatakse, et eksporditoetuse varieerumisel sõltuvalt sihtkohast makstakse see toetuseosa, mis on arvutatud toetuse alammäära alusel ja mida kohaldatakse päevast, mil ekspordiga seotud tolliformaalsused on täidetud, välja siis, kui vastava toote ühenduse geograafiliselt territooriumilt lahkumise kohta on esitatud tõend;

nõukogu määruse (EMÜ) nr 441/69 ( 9 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2707/78 ( 10 )) artikli 2 lõike 4 ja artikli 3 lõike 1 viimane lõik lubab alammäära alusel arvutatud toetuse osa maksta kohe, kui teatav toode on nimetatud määruses sätestatud eriprotseduurile suunatud;

teatavate kolmandate riikidega kehtestatud erikorra järgi võib teatavate muna- ja linnulihasektori toodete eksporditoetus olla nimetatud riikidesse eksportimisel madalam ja mõnikord oluliselt madalam, kui tavaliselt kohaldatav toetusemäär; on võimalik, et toetust ei kinnitata;

madalaim toetusemäär tuleneb ka sellest, et toetust ei ole kinnitatud;

on ette tulnud, et Ameerika Ühendriikidesse eksportimisel ei ole toetust kinnitatud; erandina peaks sätestama madalaima toetusemäära juhul, kui Ameerika Ühendriikides kehtestatud meetmed tagavad, et sinna ei impordita tooteid, millele on kohaldatud toetus teistesse sihtkohtadesse eksportimiseks; kogemus näitab, et kõnealuste toodete suhtes võib kehtestada sellise erandi, kohaldades mitte ainult määruse (EMÜ) nr 192/75 artikli 11 lõiget 2, vaid ka määruse (EMÜ) nr 441/69 artikli 3 lõiget 1;

käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas kodulinnuliha- ja munaturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Ühenduslüli (joonis 1) on valmistatud duralumiiniumist või valgevasest. See on projekteeritud nii, et polüetüleenist ühenduse abil on seda võimalik ühendada eri klapisüsteemidega. See on toodud näitena; kasutada võib ka teisi ühenduslülisid. (Vt joonised 2 ja 3).

Vahepudel on valmistatud valgest klaasist, mis on väljastpoolt kaetud läbipaistvast plastist kaitsekihiga. See mahutab 50–100 ml. Pudel on varustatud tilgutustoruta aerosoolklapiga.
1980R1552 — ET — 01.01.1988 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 1552/80,

20. juuni 1980,

üksikasjalike eeskirjade kohta haldusabi andmiseks teatavatele eksporditavatele juustudele, mis Austraaliasse importimise korral vastavad erirežiimi tingimustele

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1979. aasta määrust (EMÜ) nr 2931/79 eksporditoetuse andmise kohta põllumajandussaadustele ja -toodetele, mis võivad kolmandas riigis kasutada impordi erirežiimi, ( 1 ) eriti selle artikli 1 lõiget 2,

ning arvestades, et:

Austraalia Ühendus on üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe raames nõustunud lubama pehmete valminud juustude, rokfoori, Stiltoni ja kitsepiimajuustude importi ilma koguseliste piiranguteta; see leping kehtib alates 1. juulist 1980;

ühendus on kohustunud andma Austraalia asutustele haldusabi, et tagada lepingu õige kohaldamine; kõnealuste juustudega peaks seetõttu kaasas olema sertifikaat, mille on välja andnud ühenduse pädevad asutused;

käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas piima- ja piimatooteturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I.6.

Käsijuhtseadised peavad asuma üksteise ja traktori muude osade suhtes nii, et nende käsitsemisest ei teki juhi kätele vigastusohtu. Kui juhtseadise käsitsemiseks vajalik jõud on suurem kui 150 N, loetakse sobivaks kauguseks juhtseadisest traktori muude osadeni 50 mm ja kui nimetatud jõud on 80–150 N, siis 25 mm. Kui käsitsemisjõud on alla 80 N, ei ole vahemaa pikkus juhtseadiste suhtes oluline (vt joonist 3). Lubatud on ka juhtseadiste teistsugune paigutus, mis tagab võrdväärselt rahuldava ohutusstandardi.
9.3.

Toodangu vastavus, kui tootja statistilised andmed ei vasta nõuetele või ei ole kättesaadavad. 9.3.1. Järgmistes punktides kirjeldatakse menetlust, millega tõendatakse toodangu nõuetele vastavust lähtuvalt CO2-st, kui tootja esitatud tõendid toodangu standardhälbe kohta ei vasta nõuetele või ei ole kättesaadavad. 9.3.2. Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi koostamise menetlus tagama, et 40 % defektseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %) ning 65 % defektseid tooteid sisaldava partii puhul heakskiitmise tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10 %). 9.3.3. CO2 mõõdetud väärtused loetakse logaritmnormaalselt jaotunuks ning need tuleb kõigepealt teisendada, võttes naturaallogaritmid. m0 ja m tähistavad vastavalt minimaalse ja maksimaalse suurusega valimit (m0 = 3 ja m = 32) ning n on konkreetse valimi number. 9.3.4. Kui seeria mõõdetud väärtuste naturaallogaritmid on x1, x2,…, xj ja L on CO2 tüübikinnitusväärtuse naturaallogaritm, määratakse ja 9.3.5. Tabelis I/–/9.3.5 esitatakse konkreetsele valimi numbrile vastava positiivse (An) ja negatiivse (Bn) otsuse arvud. Katsestatistik kujutab endast suhet /V n , mille abil tehakse seeria suhtes positiivne või negatiivne otsus järgmisel viisil: kui m0 ≤ n ≤ m: — tehakse seeria kohta positiivne otsus, kui /V n ≤ A n , /V≤ A — tehakse seeria kohta negatiivne otsus, kui /V n ≥ B n , /V≥ B — mõõdetakse veel üks kord, kui An< /V n < B n . /V< B 9.3.6. Märkused Järgmised rekursiivsed valemid on kasulikud katsestatistiku järjestikuste väärtuse arvutamisel:



TABEL I/–/9.3.5 Valimi suurus (katsetatud sõidukite kumulatiivne arv) n Positiivsete otsuste arv An Negatiivsete otsuste arv Bn (a) (b) (c) 3 - 0,80381 16,64743 4 - 0,76339 7,68627 5 - 0,72982 4,67136 6 - 0,69962 3,25573 7 - 0,67129 2,45431 8 - 0,64406 1,94369 9 - 0,6175 1,59105 10 - 0,59135 1,33295 11 - 0,56542 1,13566 12 - 0,5396 0,9797 13 - 0,51379 0,85307 14 - 0,48791 0,74801 15 - 0,46191 0,65928 16 - 0,43573 0,57321 17 - 0,40933 0,51718 18 - 0,38266 0,45922 19 - 0,3557 0,40788 20 - 0,3284 0,36203 21 - 0,30072 0,32078 22 - 0,27263 0,28343 23 - 0,2441 0,24943 24 - 0,21509 0,21831 25 - 0,18557 0,1897 26 - 0,1555 0,16328 27 - 0,12483 0,1388 28 - 0,09354 0,11603 29 - 0,06159 0,0948 30 - 0,02892 0,07493 31 - 0,00449 0,05629 32 - 0,03876 0,03876
1980R0797 — ET — 01.07.1980 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 797/80,

31. märts 1980,

millega kohandatakse eelnevalt kindlaksmääratud ekspordimakse ja -toetusi suhkrusektoris

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 1974. aasta määrust (EMÜ) nr 3330/74 suhkruturu ühise korralduse kohta, ( 1 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1396/78, ( 2 ) eriti selle artikli 17 lõiget 5, artikli 19 lõiget 2 ja artikli 19 lõiget 4,

ning arvestades, et:

nõukogu 18. juuni 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 766/68 (milles on kehtestatud suhkru eksporditoetuste andmise üldeeskirjad, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1439/76 ( 4 )) artiklis 12 sätestatakse, et kui:

— eksporditoetuse eelneva kindlaksmääramisega ekspordilitsentsi taotluse esitamise päeva või

— pakkumismenetluse teel toetuse kindlaksmääramise korral pakkumiste esitamise tähtpäeva

ja ekspordi kuupäeva vahel muutuvad määrusega (EMÜ) nr 3330/74 kindlaksmääratud suhkru ja melassi hinnad, võib sätestada toetuse summa kohandamise;

vastavalt komisjoni 5. märtsi 1980. aasta määrusele (EMÜ) nr 561/80, mis käsitleb alalist pakkumismenetlust valge suhkru ekspordimaksude ja/või eksporditoetuste määramiseks, ( 5 ) võib ekspordimakse ka eelnevalt kindlaks määrata; seetõttu on kohane laiendada nendele maksudele määruse (EMÜ) nr 766/68 artiklis 12 ettenähtud võimalust;

võib eeldada, et 1. juulist 1980 tõusevad suhkru hinnad ja laomaksu määr ning teatavat arvu ekspordilitsentse, mille saamiseks esitati taotlus enne seda kuupäeva ja milles määrati eelnevalt kindlaks eksporditoetus või -maks, ei kasutata enne selle kuupäeva möödumist; selgub, et eksportijad ei suuda tagada suhkrutarneid 1. juulil 1980 või hiljem jooksval majandusaastal kohaldatavate hindadega; seetõttu on asjakohane kasutada võimalust enne 1. juulit 1980 kinnitatud eksporditoetuste ja -maksude kohandamiseks ekspordi suhtes, mille kohta täideti tolliformaalsused pärast nimetatud kuupäeva; see kohandamine tuleks arvutada vastavalt 1979/80. majandusaastal ja 1980/81. majandusaastal kehtivate asjaomase laomaksu võrra suurendatud suhkru sekkumishindade erinevusele;

nõukogu 12. detsembri 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 2682/72 (millega kehtestatakse eksporditoetuste andmise üldreeglid teatavatele asutamislepingu II lisaga hõlmamata kaupadena eksporditavatele põllumajandussaadustele ja -toodetele ningnende toetuste summade kindlaksmääramise kriteeriumid, ( 6 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 707/78 ( 7 )) artikli 5 lõike 2 kolmandas lõigus sätestatakse, et eelnevalt kindlaksmääratud toetuse määra kohandatakse vastavalt samadele eeskirjadele, mida kohaldatakse töötlemata kujul eksporditud põhisaaduste toetuste eelneva kindlaksmääramise suhtes; seetõttu on sel juhul asjakohane ette näha vastav kohandamine;

käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas suhkruturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1980R0565 — ET — 15.03.2003 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 565/80,

4. märts 1980,

põllumajandustoodetele antavate eksporditoetuste ettemaksete kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2727/75 teraviljaturu ühise korralduse kohta, ( 1 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1547/79, ( 2 ) eriti selle artikli 16 lõiget 5 ja artiklit 24, ning muude põllumajandustoodete turgude ühist korraldust käsitlevate määruste vastavaid sätteid,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades, et:

nõukogu 4. märtsi 1969. aasta määrust (EMÜ) nr 441/69, mis näeb ette täiendavad üldreeglid teatavate töötlemata või asutamislepingu II lisas loetlemata kaupadena eksporditavatele ühtsesse hinnasüsteemi kuuluvatele toodetele eksporditoetuste andmise kohta ( 3 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 269/78 ( 4 )), on mitu korda muudetud; kogemused on näidanud, et on soovitav teha veel muudatusi; selguse huvides on soovitav kõnealused eeskirjad terviktekstiks konsolideerida;

määrused, millega kehtestatakse teatavatele põllumajandustoodetele eksporditoetuste andmise eeskirjad ja nende summade kindlaksmääramise kriteeriumid, näevad ette, et eksporditoetuste maksmiseks tuleb esitada tõendid, et need tooted on ühendusest eksporditud;

järgimaks põhimõtet, et tagatakse tasakaal määruse (EMÜ) nr 2682/72 ( 5 ) (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 707/78 ( 6 )) B ja C lisas loetletud töödeldud toodetena või kaupadena kolmandatesse maadesse eksporditavate ühenduse põhitoodete kasutamise ning kolmandate maade põhitoodete kasutamise vahel, mis on sisse toodud sisese töötlemise korra alusel nõukogu 4. märtsi 1969. aasta direktiivi 69/73/EMÜ kohaselt, mis käsitleb õigus- ja haldusnormidega kehtestatud sisese töötlemise eeskirjade ühtlustamist, ( 7 ) viimati muudetud direktiiviga 76/119/EMÜ, ( 8 ) tuleks eksporditoetusega võrdne summa maksta niipea, kui ühenduse põhitooted, millest ekspordiks kavandatud tooted või kaubad saadakse, on suunatud tollikontrolli;

ühise turukorraldusega hõlmatud ja kolmandatest maadest imporditud tooteid võib teatavatel tingimustel suunata tolliladustamis- või vabatsooniprotseduurile, lükates imporditollimaksude sissenõudmise edasi; tuleks sätestada eksporditoetusega võrdse summa maksmine niipea, kui ekspordiks kavatsetavad ühenduse tooted või kaubad on niisugusele protseduurile suunatud;

eksporditoetusega võrdse summa maksmine ei mõjuta mingil määral tingimusi, mille alusel õigus eksporditoetust saada on kehtestatud; tuleks esitada tagatis, mis garanteerib summa tagasimaksmise, mis ei ole väiksem kui makstud summa, kui hiljem tehakse kindlaks, et õigust saada eksporditoetust ei olnud, või et tooteid või kaupu, mille suhtes neid meetmeid kohaldati, tegelikult ei eksporditud ühendusest ettenähtud tähtaja jooksul,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1981R0348 — ET — 01.01.1995 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 348/81,

20. jaanuar 1981,

vaalatoodete impordi ühise eeskirja kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 235,

võttes arvesse nõukogu 22. septembri 1966. aasta määrust nr 136/66/EMÜ õlide ja rasvade ühise turukorralduse kehtestamise kohta, ( 1 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1917/80, ( 2 ) eriti selle artikli 3 lõiget 1,

võttes arvesse nõukogu 28. juuni 1968. aasta määrust (EMÜ) nr 827/68 asutamislepingu II lisas loetletud teatavate toodete ühise turukorralduse kohta, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1117/78, ( 4 ) eriti selle artikli 2 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 5 )

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 6 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 7 )

ning arvestades, et:

vaalaliste säilitamine nõuab rahvusvahelist kaubandust piiravaid meetmeid; need meetmed tuleks võtta ühenduse tasandil, samas arvestades ühenduse rahvusvahelisi kohustusi;

kuni ühenduse tasandil võetakse vastu üldisemad meetmed järelevalveks looduslike looma- ja taimeliikidega kauplemise üle, peaks peamiste vaalatoodete sissevedu algetapil toimuma impordiloa alusel, kusjuures säilib võimalus täiendada nende toodete nimekirja; olukorra selgitamiseks võib olla otstarbekas sedastada, et kuni nimekirja võimaliku täiendamiseni on liikmesriigid jätkuvalt pädevad võtma kooskõlas asutamislepinguga meetmeid käesoleva määrusega hõlmamata toodete impordiga seotud liikide kaitseks; pädevad asutused tohivad selliseid lube välja anda siis, kui nad on veendunud, et kõnealuseid tooteid ei kasutata kaubanduslikul eesmärgil,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Rinnaõõnes on lihased ribide vahel selgesti nähtavad

Rinnaõõnes on lihased ribide vahel veel nähtavad

Tagaosal on silmatorkavalt lihastevahelist rasva. Rinnaõõnes võivad lihased ribide vahel olla rasvaga kaetud

5 väga kõrge
1981D0121 — ET — 01.01.2003 — 009.002

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B NÕUKOGU OTSUS, 3. märts 1981, mis käsitleb majandus- ja sotsiaalkomitee liikmetele, asendusliikmetele ja ekspertidele päevaraha andmist ning sõidukulude hüvitamist (81/121/EMÜ) (EÜT L 067, 12.3.1981, p.29)

Muudetud:







(*) Käesolevat akti ei ole eesti keeles avaldatud.









▼B

NÕUKOGU OTSUS,

3. märts 1981,

mis käsitleb majandus- ja sotsiaalkomitee liikmetele, asendusliikmetele ja ekspertidele päevaraha andmist ning sõidukulude hüvitamist

(81/121/EMÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa ühenduste ühtse nõukogu ja ühtse komisjoni asutamislepingut, eriti selle artiklit 6 ning arvestades, et: ning arvestades, et: tuleks kehtestada 13. juuni 1974. aasta majandus- ja sotsiaalkomitee töökorras, ( 1 ) nagu seda on muudetud 22. juulil 1980, ( 2 ) sätestatud majandus- ja sotsiaalkomitee liikmetele, asendusliikmetele ja ekspertidele päevaraha andmise ja sõidukulude hüvitamise kord, ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:







Artikkel 1

Majandus- ja sotsiaalkomitee liikmetel, asendusliikmetel ja ekspertidel on vastavalt allpool toodud sätetele õigus saada päevaraha istungitel veedetud või sõitmiseks kulunud päevade eest ning õigus sõidukulude hüvitamisele.

▼M7

Artikkel 2

1. Päevaraha sõiduaja päeva eest on:

— liikmetele ja asendusliikmetele 120 eurot.

2. Päevaraha istungipäeva eest on:

— liikmetele ja asendusliikmetele 181 eurot.

3. Kui hüvitise saaja esitab piisavad tõendid, et ta on teinud kulutusi töökohas ööbimiseks, makstakse talle täiendavat päevaraha summas 25 eurot.

▼B

Artikkel 3

1. Sõiduks kulunud päevade hüvitamisel arvesse võetav aeg määratakse edasi-tagasi sõidu suhtes kindlaks ühtsel alusel vastavalt järgmisele arvutusele:

— kolm neljandikku päeva vähemalt 100 kilomeetri ja kuni 200 kilomeetri pikkuse vahemaa jaoks,

— üks päev vähemalt 200 kilomeetri ja kuni 500 kilomeetri pikkuse vahemaa jaoks,

— poolteist päeva vähemalt 500 kilomeetri ja kuni 1 000 kilomeetri pikkuse vahemaa jaoks,

— kaks päeva enam kui 1 000 kilomeetri pikkuse vahemaa jaoks.

The daily allowance per travel day shall amount to:

— Bfrs 4 450 for members

— Bfrs 3 000 for alternates and experts.

◄

Artikkel 4

1. Sõidukulud hüvitatakse vastavalt 1. märtsil 1981 kehtivatele majandus- ja sotsiaalkomitee finantseeskirjadele, kusjuures asendusliikmeid koheldakse samal viisil kui liikmeid ja eksperte.

2. Seevastu liikmete, asendusliikmete ja ekspertide lennukulud hüvitatakse turistiklassi pileti hinna alusel, välja arvatud esimehe ning ametlikes lähetustes viibiva aseesimehe osas, kellele hüvitatakse esimese klassi pileti hind.

Artikkel 5

Käesolev otsus jõustub 1. märtsil 1981.