02016R2031 — ET — 14.12.2019 — 001.002

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:





Parandatud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2016/2031,

26. oktoober 2016,

mis käsitleb taimekahjustajatevastaseid kaitsemeetmeid, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 228/2013, (EL) nr 652/2014 ja (EL) nr 1143/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 69/464/EMÜ, 74/647/EMÜ, 93/85/EMÜ, 98/57/EÜ, 2000/29/EÜ, 2006/91/EÜ ja 2007/33/EÜ







I PEATÜKK

Reguleerimisese, kohaldamisala ja mõisted

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse reeglid, mille abil määrata kindlaks mis tahes liiki, tüvesse või biotüüpi kuuluvatest taimi või taimseid saadusi kahjustavatest haigusetekitajatest, loomadest või parasiittaimedest („taimekahjustajad“) tulenevad fütosanitaarsed riskid ning meetmed nende riskide vastuvõetavale tasemele vähendamiseks.

2. Kui on tõendeid selle kohta, et mitteparasiitsed taimed, välja arvatud taimed, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1143/2014 artikli 4 lõiget 1, kujutavad endast fütosanitaarset riski, millel on tõsine majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju liidu territooriumile, võidakse neid mitteparasiitseid taimi lugeda taimekahjustajateks käesoleva määruse tähenduses.

3. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse viiteid kolmandatele riikidele viideteks kolmandatele riikidele, Ceutale, Melillale ja territooriumidele, millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 1, välja arvatud Madeira ja Assoorid.

Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse viiteid liidu territooriumile viideteks liidu territooriumile ilma Ceuta, Melilla ja territooriumideta, millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 1, välja arvatud Madeira ja Assoorid.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „taimed“ – elusad taimed ja järgmised elusad taimeosad: a) seemned botaanilises tähenduses, v.a need, mis ei ole ette nähtud külvamiseks; b) viljad botaanilises tähenduses; c) köögiviljad; d) mugulad, varremugulad, sibulad, risoomid, juured, pookealused, stoolonid; e) võsud, varred, võsundid; f) lõikelilled; g) oksad lehtede või okastega või ilma nendeta; h) langetatud puud lehtede või okastega; i) lehed, lehestik; j) taimede koekultuurid, sh rakukultuurid, iduplasma, meristeemid, kimäärsed kloonid, mikropaljundatud paljundusmaterjal; k) elus õietolm ja eosed; l) silmad, pungad, pistikud, pookoksad, pookematerjal;

2) „taimsed saadused“ – taimset päritolu töötlemata materjal ja sellised töödeldud tooted, mis võivad oma omadustest või töötlemise laadist tulenevalt tekitada karantiinse taimekahjustaja levimise riski. Kui artiklite 28, 30 ja 41 kohaselt vastu võetud rakendusaktides ei ole sätestatud teisiti, käsitatakse puitu taimse saadusena üksnes juhul, kui see vastab ühele või mitmele järgmistest kriteeriumidest: a) see on koorega või kooreta puit, millel on tervenisti või osaliselt säilinud looduslik kumer pind; b) see on saetud, raiutud või lõhestatud puit, millel ei ole säilinud looduslik kumer pind; c) see esineb laastude, tükikeste, saepuru, höövlilaastude või puidujäätmetena ning seda ei ole töödeldud, kasutades liimi, kuumust või rõhku või nende kombinatsiooni, et toota graanuleid, briketti, vineeri või puitlaastplaate; d) seda kasutatakse või see on mõeldud kasutamiseks pakkematerjalina, kusjuures ei ole oluline, kas seda tegelikult kaupade transportimiseks kasutatakse;

3) „istutamine“ – toiming taimede paigutamiseks kasvusubstraati või pookimine või sarnane toiming eesmärgiga tagada järgnev taimede kasv, paljunemine või paljundamine;

4) „istutamiseks ettenähtud taimed“ – taimed, mis kavatsetakse jätta oma kohale, mida kavatsetakse istutada või ümber istutada;

5) „muu objekt“ – mis tahes materjal või objekt, v.a taim või taimne saadus, mis võib endas kanda taimekahjustajaid või neid levitada, sealhulgas muld ja kasvusubstraat;

▼M1

6) „pädev asutus“ – pädev asutus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ ( 1 ) artikli 3 punktis 3 määratletud tähenduses;

▼B

7) „partii“ – ühe kauba ühikud, millel on ühesugune koostis, päritolu ja muud ühesugused asjakohased elemendid ning mis moodustab osa saadetisest;

8) „kaubeldav ühik“ – väikseim kaubanduslik või muu asjaomases turustamisetapis kasutatav ühik, mis võib olla kogu partii või osa sellest;

9) „ettevõtja“ – avalik-õiguslik või eraõiguslik isik, kes on tegevusalaselt seotud ühe või mitme järgmise taimi, taimseid saadusi ja muid objekte hõlmava tegevusega ning on selle eest õiguslikult vastutav: a) istutamine; b) sordiaretus; c) tootmine, sealhulgas kasvatamine, paljundamine ja säilitamine; d) liidu territooriumile sissetoomine ning seal vedamine ja sealt väljaviimine; e) turul kättesaadavaks tegemine; f) hoidmine, kogumine, saatmine ja töötlemine;

10) „registreeritud ettevõtja“ – artikli 65 kohaselt registreeritud ettevõtja;

11) „loa saanud ettevõtja“ – registreeritud ettevõtja, kellele pädev asutus on andnud loa anda välja taimepasse vastavalt artiklile 89, panna peale märgistus vastavalt artiklile 98 või anda välja kinnitusi vastavalt artiklile 99;

12) „lõppkasutaja“ – isik, kes omandab taimi või taimseid saadusi isiklikuks tarbeks väljaspool nimetatud isiku kaubandus-, äri- või kutsetegevust;

13) „testimine“ – ametlik kontrollimine, v.a visuaalne kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks taimekahjustajate esinemine või need identifitseerida;

14) „töötlus“ – ametlik või mitteametlik toiming taimekahjustajate hävitamiseks, inaktiveerimiseks või kõrvaldamiseks või nende taimekahjustajate sigimatuks muutmiseks või taimede või taimsete saaduste elujõuetuks muutmiseks;

15) „esinemine“ – selliste ühikute osakaal või arv, milles taimekahjustaja proovis, saadetises, põllul või muus kindlaksmääratud populatsioonis esineb;

16) „kohandumine“ – lähitulevikus pärast taimekahjustaja sisenemist selle paikseks muutumine alal;

17) „hävitamine“ – fütosanitaarmeetmete kohaldamine taimekahjustaja kõrvaldamiseks alalt;

18) „tõkestamine“ – fütosanitaarmeetmete kohaldamine saastunud alal ja selle ümber, et hoida ära taimekahjustaja levik;

19) „karantiinijaam“ – mis tahes ametlik koht taimekahjustajate, taimede, taimsete saaduste või muude objektide karantiinis hoidmiseks;

20) „kinnine üksus“ – mis tahes koht, välja arvatud karantiinijaamad, milles hoitakse kinnistes tingimustes taimekahjustajaid, taimi, taimseid saadusi või muid objekte;

21) „jälgitavuskood“ – tähtedest, numbritest või tähtedest ja numbritest koosnev kood, millega identifitseeritakse saadetis, partii või kaubeldav ühik ning mida kasutatakse jälgitavuse eesmärgil; sealhulgas koodid, mis osutavad partiile, seeriale, tootmiskuupäevale, ettevõtja dokumentidele;

22) „fütosanitaarmeede“ – ametlik meede, mille eesmärk on hoida ära karantiinsete taimekahjustajate sissetoomine või levimine või piirata reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate majanduslikku mõju.







II PEATÜKK

Karantiinsed taimekahjustajad







1. jagu

Karantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 3

Karantiinse taimekahjustaja määratlus

Taimekahjustaja on määratletud territooriumiga seoses karantiinne taimekahjustaja, kui see vastab kõigile järgmistele tingimustele:

a) see on identifitseeritud I lisa 1. jao punkti 1 tähenduses;

b) seda ei esine asjaomasel territooriumil I lisa 1. jao punkti 2 alapunkti a tähenduses või kui seda esineb, siis ei ole see asjaomasel territooriumil laialt levinud I lisa 1. jao punkti 2 alapunktide b ja c tähenduses;

c) see on võimeline asjaomasele territooriumile sisenema, sellel kohanduma ning levima või kui seda nimetatud territooriumil juba esineb, kuid see ei ole laialt levinud, siis kohandumine ja levik asjaomase territooriumi nendes osades, kus see puudub, I lisa 1. jao punkti 3 tähenduses;

d) selle sisenemisel, kohandumisel ja levikul oleks I lisa 1. jao punkti 4 tähenduses vastuvõetamatu majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju asjaomasele territooriumile või kui seda seal juba esineb, kuid see ei ole laialt levinud, siis territooriumi nendele osadele, kus see puudub, ning

e) on olemas teostatavad ja tõhusad meetmed, et hoida ära sellise taimekahjustaja asjaomasele territooriumile sisenemist, seal kohandumist või levikut ning vähendada sellest tulenevaid riske ja mõju.







2. jagu

Liidu karantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 4

Liidu karantiinse taimekahjustaja määratlus

Karantiinne taimekahjustaja on liidu karantiinne taimekahjustaja, kui määratletud territooriumiks, millele on osutatud artikli 3 sissejuhatavas osas, on liidu territoorium ja kui taimekahjustaja on kantud artikli 5 lõikes 2 osutatud loetellu.

Artikkel 5

Liidu karantiinsete taimekahjustajate sissetoomise, vedamise, hoidmise, paljundamise või väljaviimise keeld

1. Liidu karantiinseid taimekahjustajaid ei tohi liidu territooriumile sisse tuua või seal vedada, hoida, paljundada või vabadusse lasta.

2. Komisjon kehtestab rakendusaktiga nende taimekahjustajate loetelu, mis vastavad seoses liidu territooriumiga artiklis 3 loetletud tingimustele („liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelu“).

Liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelu sisaldab direktiivi 2000/29/EÜ I lisa A osas ning II lisa A osa I jaos loetletud taimekahjustajaid.

Liidu territooriumi mis tahes osas esinevad taimekahjustajad, mis on pärismaised või kohandunud kas looduslikult või seetõttu, et need on sisse toodud väljastpoolt liidu territooriumi, kantakse liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu taimekahjustajatena, mida liidu territooriumil teadaolevalt esineb.

Taimekahjustajad, mis ei ole liidu territooriumi üheski osas pärismaised ega kohandunud, kantakse liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu taimekahjustajatena, mida liidu territooriumil teadaolevalt ei esine.

3. Kui hindamisest selgub, et mõni liidu karantiinsete taimekahjustajate loeteluga hõlmamata taimekahjustaja vastab liidu territooriumiga seoses artiklis 3 osutatud tingimustele, või kui mõni liidu karantiinsete taimekahjustajate loeteluga hõlmatud taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele nendest tingimustest, muudab komisjon rakendusaktiga käesoleva artikli lõikes 2 osutatud rakendusakti, lisades asjaomase taimekahjustaja nimetatud loetellu või jättes selle nimetatud loetelust välja,

Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused kättesaadavaks liikmesriikidele.

Komisjon võib muudatuste konsolideerimiseks asendada rakendusaktiga käesoleva artikli lõikes 2 osutatud rakendusakti.

4. Lõigetes 2 ja 3 osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 6

Prioriteetsed taimekahjustajad

1. Liidu karantiinsed taimekahjustajad on prioriteetsed taimekahjustajad, kui need vastavad kõigile järgmistele tingimustele:

a) need vastavad ühele või mitmele liidu territooriumiga seoses I lisa 1. jao punktis 2 sätestatud tingimusele;

b) nende võimalik majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju liidu territooriumile on eriti tugev, nagu on sätestatud I lisa 2. jaos;

c) need on kantud käesoleva artikli lõike 2 kohasesse loetellu.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, kehtestades prioriteetsete taimekahjustajate loetelu („prioriteetsete taimekahjustajate loetelu“).

Kui hindamisest selgub, et liidu karantiinne taimekahjustaja vastab käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tingimustele või taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele nendest tingimustest, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse esimeses lõigus osutatud loetelu, lisades asjaomase taimekahjustaja nimetatud loetellu või jättes selle sealt välja.

Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused viivitamata kättesaadavaks liikmesriikidele.

Suure taimekahjustajatega seotud riski korral hädavajadusel kohaldatakse artiklis 106 sätestatud menetlust käesoleva artikli kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktide suhtes.

Artikkel 7

I lisa 1. jao muutmine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse I lisa 1. jagu, et kohandada seda teaduse ja tehnika arengu ning asjakohaste rahvusvaheliste standardite arenguga.

Artikkel 8

Ametliku testimise, teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul või sordiaretuses kasutatavad liidu karantiinsed taimekahjustajad

1. Erandina artikli 5 lõikest 1 võivad liikmesriigid taotluse alusel anda ajutise loa selliste liidu karantiinsete taimekahjustajate või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluvate taimekahjustajate sissetoomiseks oma territooriumile, seal vedamiseks ning seal hoidmiseks ja paljundamiseks, ametlikuks testimiseks, teaduslikeks või hariduslikeks eesmärkideks, katseteks, sordivalikuks või sordiaretuseks.

Luba antakse asjaomaseks tegevuseks üksnes juhul, kui kehtestatakse asjakohased piirangud tagamaks, et asjaomase taimekahjustaja sissetoomine, vedamine, hoidmine, paljundamine või kasutamine ei põhjusta kohandumist või levikut liidu territooriumil, võttes arvesse taimekahjustaja identiteeti, bioloogiat ja levimise viise ning kavandatud tegevust, vastasmõju keskkonnaga ja muid asjakohaseid tegureid, mis on seotud taimekahjustajast tuleneva riskiga.

2. Lõike 1 kohaselt antud luba sisaldab kõiki järgmisi tingimusi:

a) taimekahjustajat tuleb hoida sellises kohas ja sellistel tingimustel: i) mida pädev asutus peab nõuetekohaseks ja ii) mida on loas nimetatud;

b) taimekahjustajaga seotud tegevust viiakse läbi pädeva asutuse poolt vastavalt artiklile 60 määratud ning loas osutatud karantiinijaamas või kinnises üksuses;

c) taimekahjustajaga seotud tegevust viivad läbi töötajad, i) kelle teadusliku ja tehnilise pädevuse on pädev asutus nõuetekohaseks tunnistanud ning ii) kes on loal ära märgitud;

d) taimekahjustaja liidu territooriumile sissetoomise, seal vedamise, hoidmise või paljundamise korral peab sellega olema kaasas luba.

3. Lõike 1 kohaselt antud luba on sellise taimekahjustaja puhul, mida võib sisse tuua, vedada, hoida ja paljundada, piiratud koguseliselt ning samuti ajaliselt niivõrd, kuivõrd pikk aeg on piisav nimetatud tegevuse läbiviimiseks. Luba ei anta koguse kohta, mis ületab määratud karantiinijaama või kinnise üksuse mahutavust.

Luba peab sisaldama piiranguid, millega kõrvaldatakse piisavalt vastava liidu karantiinse taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluva taimekahjustaja kohandumise ja leviku risk.

4. Pädev asutus kontrollib lõikes 2 osutatud tingimuste ja lõikes 3 osutatud piirangute täitmist ning võtab vajalikud meetmed juhul, kui neid ei järgita. Nimetatud meetmeks on asjakohasuse korral lõikes 1 osutatud loa kehtetuks tunnistamine.

5. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud reeglid seoses järgmisega:

a) liikmesriikide ja komisjoni vaheline teabevahetus seoses asjaomaste taimekahjustajate liidu territooriumile sissetoomise, seal vedamise, hoidmise, paljundamise ja kasutamisega;

b) lõikes 1 osutatud loa andmise menetlus ja tingimused ning

c) nõuete täitmise kontrollimine ja rikkumise korral võetavad meetmed vastavalt lõikele 4.

Artikkel 9

Otsesest ohust teatamine

1. Kui liikmesriigil on tõendeid, et on otsene oht, et liidu karantiinne taimekahjustaja siseneb liidu territooriumile või selle osasse, kus seda taimekahjustajat veel ei esine, teavitab liikmesriik nendest tõenditest viivitamata kirjalikult komisjoni ja teisi liikmesriike.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ka sellise taimekahjustaja suhtes, mida ei ole kantud liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu, juhul kui:

a) selle taimekahjustaja suhtes kohaldatakse artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmeid või

b) asjaomane liikmesriik leiab, et see taimekahjustaja võib vastata liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele.

3. Ettevõtjad teavitavad pädevaid asutusi viivitamatult kõigist tõenditest, mis neil võib olla lõikes 1 osutatud otsese ohu kohta seoses liidu karantiinsete taimekahjustajatega või lõikes 2 osutatud taimekahjustajatega.

▼M1

Artikkel 10

Pädevate asutuste ametlik kinnitus liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise korral

Kui pädev asutus kahtlustab liidu karantiinse taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluva taimekahjustaja esinemist asjaomase liikmesriigi territooriumi osas, kus seda taimekahjustajat teadaolevalt varem ei ole esinenud, või taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liidu territooriumile, on ette nähtud sinna sissetoomiseks või mida seal veetakse, või on saanud selle kohta tõendeid, võtab ta viivitamatult kõik vajalikud meetmed, et kinnitada määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ artiklis 37 osutatud ametliku labori diagnoosi alusel („ametlikult kinnitama”), kas seda taimekahjustajat esineb või mitte.

Kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitust oodates võib asjaomane liikmesriik võtta kohaldatavuse korral fütosanitaarmeetmeid taimekahjustaja leviku riski kõrvaldamiseks.

Käesoleva artikli esimeses lõigus osutatud kahtlused või tõendid võivad põhineda igasugusel teabel, mis on saadud artiklite 14 ja 15 alusel või muust allikast.

▼B

Artikkel 11

Liikmesriikide poolt komisjoni ja teiste liikmesriikide teavitamine liidu karantiinsetest taimekahjustajatest

Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike, kui nende pädev asutus ametlikult kinnitab ükskõik millise alljärgneva olukorra esinemist:

a) liikmesriigi territooriumil esineb liidu karantiinne taimekahjustaja, mida selles liikmesriigis teadaolevalt ei esine;

b) liidu karantiinse taimekahjustaja esinemist liikmesriigi territooriumi osas, kus seda varem ei esinenud;

c) liikmesriigi territooriumil esineb liidu karantiinne taimekahjustaja taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liidu territooriumile, on ette nähtud sinna sissetoomiseks või mida seal veetakse.

▼M1

Esimese lõike kohase teabe esitab asjaomase liikmesriigi üks asutus, millele on osutatud määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ artikli 4 lõikes 2, tehes seda artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu.

▼B

Artikkel 12

Pädevate asutuste poolt ettevõtjatele antav teave liidu karantiinsete taimekahjustajate kohta

1. Kui vähemalt ühe artiklis 11 osutatud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, tagab pädev asutus, et ettevõtjaid, kelle taimi, taimseid saadusi või muid objekte see võib mõjutada, teavitatakse viivitamatult liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest.

2. Komisjon kehtestab avalikult kättesaadava loetelu kõikidest teadetest, mis ta on saanud kolmandates riikides leitud uute taimekahjustajate kohta, mis võivad kujutada ohtu taimetervisele liidu territooriumil, ning ajakohastab seda.

See loetelu võib olla osa artiklis 103 osutatud elektroonilisest süsteemist.

Artikkel 13

Pädevate asutuste poolt üldsusele antav teave prioriteetsete taimekahjustajate kohta

Kui vähemalt ühe artikli 11 esimese lõigu punktides a ja b osutatud ja prioriteetsete taimekahjustajatega seotud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, teavitab pädev asutus üldsust võetud ja kavandatud meetmetest ning meetmetest, mida peavad võtma asjaomastesse kategooriatesse kuuluvad ettevõtjad või muud isikud.

Artikkel 14

Ettevõtjate poolt viivitamata võetavad meetmed

1. Kui ettevõtja kahtlustab või saab teada, et tema kontrolli all olevatel taimedel, taimsetel saadustel või muudel objektidel esineb liidu karantiinne taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluv taimekahjustaja, teavitab ta viivitamata pädevat asutust sellest kahtlusest või teadmisest, et pädev asutus saaks võtta meetmeid vastavalt artiklile 10. Asjakohasuse korral võtab ka ettevõtja viivitamata ettevaatusabinõusid selle taimekahjustaja kohandumise ja levimise ärahoidmiseks.

2. Pädev asutus võib otsustada, et lõikes 1 osutatud teavitamist ei nõuta juhul, kui konkreetse taimekahjustaja esinemine piirkonnas on teada. Sellisel juhul teavitab pädev asutus vastavalt asjaomaseid ettevõtjaid.

3. Kui ettevõtja saab ametliku kinnituse liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest nimetatud ettevõtja kontrolli all olevatel taimedel, taimsetel saadustel või muudel objektidel, peab ta pädeva asutusega nõu võetavate meetmete üle ja võtab seejärel olenevalt olukorrast lõigetes 4–7 osutatud meetmeid.

4. Ettevõtja võtab viivitamata vajalikke meetmeid selle taimekahjustaja levimise ärahoidmiseks. Juhul kui pädev asutus on andnud nende meetmete kohta juhiseid, tegutseb ettevõtja vastavalt nendele juhistele.

5. Kui ettevõtja on saanud pädevalt asutuselt vastavad juhised, võtab ta samuti vajalikke meetmeid selle taimekahjustaja hävitamiseks asjaomastelt taimedelt, taimsetelt saadustelt või muudelt objektidelt ning nimetatud ettevõtja valdustest, maalt, pinnasest, veest või muudest tema kontrolli all olevatest saastunud elementidest.

6. Kui ettevõtja ei ole saanud pädevalt asutuselt muid juhiseid, kõrvaldab ta viivitamata turult taimed, taimsed saadused ja muud objektid, mis on nimetatud ettevõtja kontrolli all ja millel võib esineda taimekahjustaja.

Kui need taimed, taimsed saadused või muud objektid ei ole enam asjaomase ettevõtja kontrolli all ning kui ta ei ole saanud pädevalt asutuselt muid juhiseid, teeb ettevõtja viivitamata järgmist:

a) teavitab tarneahelas osalevaid isikuid, kellele kõnealused taimed, taimsed saadused või muud objektid tarniti, taimekahjustaja esinemisest;

b) annab suuniseid vajalike meetmete kohta, mida tuleb võtta vastavate taimede, taimsete saaduste või muude objektide vedamisel, et vähendada asjaomaste taimekahjustajate levimise või väljatungimise riski, ning

c) nõuab need taimed, taimsed saadused või muud objektid tagasi.

7. Kui kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 1, 3, 4, 5 või 6, esitab ettevõtja taotluse korral pädevale asutusele kogu üldsusele olulise teabe. Ilma et see piiraks artikli 13 kohaldamist, teavitab pädev asutus võimalikult kiiresti üldsust juhul, kui on vaja võtta meetmeid seoses taimede, taimsete saaduste või muude objektidega, millel võib esineda asjaomane taimekahjustaja.

Artikkel 15

Muude isikute kui ettevõtjate poolt võetavad meetmed

1. Kui isik, kes ei ole ettevõtja, saab teada liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest või tal on alust kahtlustada, et seda esineb, teatab ta sellest viivitamata pädevale asutusele. Juhul kui teavet ei esitata kirjalikult, salvestab pädev asutus selle ametlikult. Kui pädev asutus seda nõuab, esitab isik pädevale asutusele enda valduses oleva teabe taimekahjustaja esinemise kohta.

2. Pädev asutus võib otsustada, et lõikes 1 osutatud teavitamist ei nõuta juhul, kui konkreetse taimekahjustaja esinemine piirkonnas on teada.

3. Pärast lõikes 1 osutatud teavitamist peab see isik pädeva asutusega nõu võetavate meetmete üle ning võtab kooskõlas pädeva asutuse vastavate juhistega vajalikud meetmed selle taimekahjustaja leviku ärahoidmiseks ning taimekahjustaja hävitamiseks asjaomastelt taimedelt, taimsetelt saadustelt või muudelt objektidelt ja kohaldatavuse korral nimetatud isiku valdustest.

Artikkel 16

Erandid teavitamise kohustusest

Artiklites 14 ja 15 osutatud teavitamise kohustust ei kohaldata, kui

a) liidu karantiinse taimekahjustaja esinemine on kinnitatud selle taimekahjustaja tõkestamiseks määratletud piiritletud ala saastunud piirkonnas, nagu on osutatud artikli 18 lõikes 2;

b) liidu karantiinse taimekahjustaja esinemine on kinnitatud piiritletud ala saastunud piirkonnas ja selle suhtes kohaldatakse hävitamismeetmeid, mis nõuavad kaheksa või enam aastat, nende esimese kaheksa aasta jooksul.

Artikkel 17

Liidu karantiinsete taimekahjustajate hävitamine

1. Kui vähemalt ühe artikli 11 esimese lõigu punktides a ja b osutatud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, võtab pädev asutus viivitamata kõik vajalikud fütosanitaarmeetmed liidu karantiinse taimekahjustaja hävitamiseks asjaomasest piirkonnast. Need meetmed võetakse kooskõlas II lisaga.

Hävitamise kohustust ei kohaldata juhul, kui seda taimekahjustajat käsitlevas rakendusaktis, mis on vastu võetud artikli 28 lõike 2 kohaselt, nähakse ette teisiti.

2. Pädev asutus uurib viivitamata asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise allikat, eeskätt juhul, kui see esinemine võib olla seotud taimede, taimsete saaduste või muude objektide vedamisega ja võimalusega, et asjaomane taimekahjustaja on vedamise tõttu levinud teistele taimedele, taimsetele saadustele või muudele objektidele.

3. Kui lõikes 1 osutatud meetmed on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomise või seal vedamisega, teavitab asjaomane liikmesriik nendest meetmetest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

4. Lõikes 1 osutatud meetmeid võetakse ja lõikes 2 osutatud uurimine korraldatakse olenemata sellest, kas taimekahjustaja esineb avalikes või eravaldustes.

Artikkel 18

Piiritletud alade määratlemine

1. Kui vähemalt ühe artikli 11 esimese lõigu punktides a ja b osutatud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, määratleb pädev asutus viivitamata ühe või mitu ala, kus tuleb võtta meetmeid artikli 17 lõikes 1 osutatud hävitamiseks („piiritletud ala“).

Piiritletud ala koosneb saastunud piirkonnast ja puhvertsoonist.

2. Saastunud piirkond hõlmab vastavalt asjaoludele järgmist:

a) kõik asjaomase taimekahjustajaga teadaolevalt saastunud taimed;

b) kõik taimed, millel on märke või sümptomeid, mis viitavad võimalikule asjaomase taimekahjustajaga saastumisele;

c) kõik muud taimed, mis on asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt nakatunud või saastunud või mis võivad asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt nakatuda või saastuda, sealhulgas taimed, mis on asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt saastunud oma vastuvõtlikkuse tõttu sellele taimekahjustajale ja oma läheduse tõttu saastunud taimedele või seetõttu, et neil on saastunud taimedega ühine tootmisallikas, kui see on teada, või need on kasvatatud saastunud taimedest;

d) asjaomase taimekahjustajaga saastunud või saastuda võivad maa, pinnas, veekogud või muud elemendid.

3. Puhvertsoon külgneb saastunud piirkonnaga ja ümbritseb seda.

Puhvertsooni ulatus vastab riskile, mis on seotud asjaomase taimekahjustaja levimisega saastunud piirkonnast väljapoole kas looduslikul teel või saastunud piirkonnas või selle ümbruses toimuva inimtegevuse tõttu, ning puhvertsooni suurus määratakse kindlaks II lisa 2. jao põhimõtete kohaselt.

Kui taimekahjustaja saastunud piirkonnast väljapoole levimise risk on looduslike või kunstlike tõkete abil kõrvaldatud või see on vähendatud vastuvõetavale tasemele, ei ole puhvertsooni loomine nõutav.

4. Erandina lõikest 1 võib pädev asutus otsustada piiritletud ala jätta määratlemata, kui ta järeldab esmase kontrollimise põhjal ning asjaomase taimekahjustaja, taime, taimse saaduse või muu objekti laadi ja selle avastamise kohta silmas pidades, et taimekahjustaja on võimalik kohe hävitada.

Sel juhul korraldab pädev asutus uuringu, et teha kindlaks, kas saastunud on ka muud taimed või taimsed saadused. Pädev asutus otsustab uuringu põhjal, kas piiritletud ala on vaja määratleda.

5. Kui lõigete 2 ja 3 alusel tuleb piiritletud ala laiendada teise liikmesriigi territooriumile, teavitab liikmesriik, kus asjaomane taimekahjustaja esinemine kinnitati, viivitamata liikmesriiki, kelle territooriumile tuleb piiritletud ala laiendada, et see liikmesriik saaks võtta kõik lõigetes 1–4 osutatud vajalikud meetmed.

6. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 30. aprilliks määratletud piiritletud alade arvust ja asukohast, asjaomastest taimekahjustajatest ja eelnenud aastal võetud asjakohastest meetmetest.

Käesolevat lõiget kohaldatakse, ilma et see piiraks kõiki piiritletud aladest teavitamise kohustusi, nagu on sätestatud artiklis 104 osutatud rakendusaktides.

Artikkel 19

Piiritletud aladel tehtavad uuringud, piiritletud alade muutmine ja piirangute lõpetamine

1. Pädevad asutused korraldavad igal piiritletud alal vähemalt kord aastas sobival ajal uuringu, et kontrollida olukorda seoses asjaomase taimekahjustaja esinemisega.

Uuringud tehakse vastavalt artikli 22 lõikele 2.

2. Kui pädev asutus avastab kas lõikes 1 osutatud uuringu käigus või muul moel asjaomase taimekahjustaja esinemise puhvertsoonis, teavitab asjaomane liikmesriik sellest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

3. Pädevad asutused muudavad lõikes 1 osutatud uuringute tulemuste põhjal asjakohasuse korral saastunud piirkondade, puhvertsoonide ja piiritletud alade piire.

4. Pädevad asutused võivad piiritletud ala määratlemise tunnistada kehtetuks ja lõpetada vastavate hävitamismeetmete võtmise, kui kinnitatakse, et see ala on taimekahjustajatest vaba. Selline kinnitus antakse juhul, kui on täidetud kaks alljärgnevat tingimust:

a) lõikes 1 osutatud uuringust nähtub, et ala on asjaomasest taimekahjustajast vaba, ning

b) sellel piiritletud alal ei ole piisavalt pika aja jooksul kinnitatud asjaomase taimekahjustaja esinemist.

5. Lõikes 3 osutatud muudatuste tegemise või lõikes 4 osutatud piiritletud ala määratlemise kehtetuks tunnistamise üle otsustamisel peab asjaomane pädev asutus võtma arvesse vähemalt ühte järgmistest asjaoludest:

a) taimekahjustaja bioloogiat ja asjaomast vektorit,

b) peremeestaimede olemasolu,

c) ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja

d) hävitamismeetmete tulemuslikkuse tõenäosust.

6. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 ei ole kohustuslik teha iga-aastaseid uuringuid piiritletud ala saastunud piirkonnas, mis on määratletud:

a) selliste taimekahjustajate jaoks, mille suhtes kohaldatakse hävitamismeetmeid, mis nõuavad kaheksa või enam aastat;

b) selliste taimekahjustajate jaoks, mille suhtes kohaldatakse artikli 28 lõikes 2 osutatud tõkestamismeetmeid.

7. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, täpsustades käesoleva artikli lõike 6 punktis a ja artikli 16 punktis b osutatud taimekahjustajad ning nende erandite kohaldamise tingimused.

Artikkel 20

Vastavalt artiklitele 17, 18 ja 19 võetud meetmetega seotud aruandlus

1. Kui liikmesriik võtab meetmeid alal, mis külgneb teise liikmesriigi piiriga, esitab ta nimetatud teisele liikmesriigile aruande artiklite 17, 18 ja 19 kohaselt võetud meetmete kohta.

2. Kui komisjon või mis tahes muu liikmesriik seda nõuab, esitab liikmesriik aruande artiklite 17, 18 ja 19 kohaselt võetud konkreetsete meetmete kohta.

Artikkel 21

II lisa muutmine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse II lisa, et kohandada need meetmed ja põhimõtted teaduse ja tehnika arengu ning rahvusvaheliste standardite arenguga.

Artikkel 22

Liidu karantiinsete taimekahjustajatega ja ajutiselt liidu karantiinseks taimekahjustajaks loetavate taimekahjustajatega seotud uuringud

1. Liikmesriigid korraldavad teatava ajavahemiku möödudes riskipõhiseid uuringuid, millega kontrollitakse vähemalt:

a) liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist ja

b) seda, kas esineb märke või sümptomeid sellise taimekahjustaja esinemisest, mille suhtes kohaldatakse artiklis 29 osutatud meetmeid või artikli 30 lõike 1 kohaselt vastu võetud meetmeid.

Need uuringud leiavad aset kõikidel aladel, kus asjaomast taimekahjustajat teadaolevalt varem ei ole esinenud.

Neid uuringuid ei ole vaja teha selliste taimekahjustajate kohta, mille puhul on selgelt järeldatud, et need ei saa ökoloogilis-klimaatiliste tingimuste tõttu või peremeesliikide puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis kohanduda või levida.

2. Lõikes 1 osutatud uuringute ülesehitus põhineb riskil, et taimekahjustaja esineb vastaval alal. Need hõlmavad vähemalt pädeva asutuse tehtavat visuaalset kontrolli ning asjakohasuse korral proovide kogumist ja testide tegemist. Need uuringud tehakse kõikides asjaomastes asukohtades ning need hõlmavad asjakohasuse korral ettevõtjate ja muude isikute valdusi ning nende kasutatavaid sõidukeid, masinaid ja pakendeid. Uuringud peavad põhinema usaldusväärsetel teaduslikel ja tehnilistel põhimõtetel ning neid tehakse sobival ajal, mil asjaomast taimekahjustajat on võimalik avastada.

Uuringutes võetakse arvesse teaduslikke ja tehnilisi tõendeid ning kogu muud asjakohast teavet asjaomase taimekahjustaja esinemise kohta.

3. Liikmesriigid esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele iga aasta 30. aprilliks aruande lõike 1 kohaste eelnenud aastal tehtud uuringute tulemuste kohta. Need aruanded sisaldavad teavet järgmise kohta: uuringute tegemise koht, uuringute ajastamine, asjaomased taimekahjustajad, taimed, taimsed saadused või muud objektid, kontrollide ja võetud proovide arv ning iga asjaomase taimekahjustaja kohta saadud tulemused.

Komisjon võib rakendusaktidega sätestada nende aruannete vormi ja juhised selle vormi täitmise kohta. Rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 23

Mitmeaastased uuringukavad ja teabe kogumine

1. Liikmesriigid koostavad mitmeaastased uuringukavad, milles näevad ette artikli 22 kohaselt tehtavate uuringute sisu. Kavades sätestatakse artikli 22 lõike 2 teises lõigus osutatud teaduslike ja tehniliste tõendite ja muu teabe kogumine ja talletamine.

Mitmeaastased uuringukavad sisaldavad kooskõlas artikli 22 lõikega 2 järgmisi elemente:

a) iga uuringu konkreetne eesmärk;

b) iga uuringu ulatus seoses asjaomase ala ja hõlmatud ajavahemikuga, uuritavad taimekahjustajad, taimed ja kaubad;

c) uurimismeetodid ja kvaliteedijuhtimine, sh visuaalse kontrolli, proovivõtu ja testimise korra kirjeldus ning tehniline põhjendus;

d) ettenähtud visuaalsete kontrollide, proovivõttude ja testide aeg, sagedus ja arv ning

e) kogutud teabe talletamise meetodid ja neid käsitlev aruandlus.

Mitmeaastased uuringukavad koostatakse viieks kuni seitsmeks aastaks.

2. Taotluse korral teavitavad liikmesriigid koostatud mitmeaastastest uuringukavadest komisjoni ja teisi liikmesriike.

3. Komisjon võib vastu võtta rakendusaktid, millega kehtestatakse mitmeaastaste uuringukavade vorm ning praktiline kord lõikes 1 sätestatud elementide kohaldamiseks konkreetsete taimekahjustajatega seotud riskide suhtes.

Rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 24

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud uuringud

1. Liikmesriik teeb iga prioriteetse taimekahjustaja kohta kord aastas uuringu vastavalt artikli 22 lõigetele 1 ja 2. Uuringud hõlmavad iga prioriteetse taimekahjustaja jaoks piisavalt suurt arvu visuaalseid kontrolle, proovivõtte ja teste, et tagada niivõrd, kuivõrd see on asjaomase taimekahjustaja bioloogiaga või ökoloogilis-klimaatiliste tingimustega seoses võimalik, nende õigeaegse avastamise kindluse kõrge tase.

Nende uuringute tegemine selliste taimekahjustajate kohta, mille puhul on selgelt järeldatud, et need ei saa vastavate ökoloogilis-klimaatiliste tingimuste tõttu või peremeesliikide puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis kohanduda või levida, ei ole nõutav.

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele iga aasta 30. aprilliks aruande lõike 1 kohaste eelnenud aastal tehtud uuringute tulemuste kohta.

Artikkel 25

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaanid

1. Iga liikmesriik koostab taimekahjustaja ametlikult kinnitatud või kahtlustatava esinemise korral iga prioriteetse taimekahjustaja jaoks, mis on võimeline tema territooriumile või selle osasse sisenema ja seal kohanduma, eraldi plaani, mis sisaldab teavet otsustusprotsessi, järgitavate menetluste ja protokollide ning kättesaadavaks tehtavate minimaalsete vahendite ja täiendavate vahendite kättesaadavaks tegemise menetluste kohta („situatsiooniplaan“), ning ajakohastab seda.

Liikmesriigid konsulteerivad situatsiooniplaani koostamise ja ajakohastamise jooksul asjakohases etapis kõikide asjaomaste sidusrühmadega.

Situatsiooniplaanide koostamine selliste taimekahjustajate kohta, mille puhul on selgelt järeldatud, et need ei saa vastavate ökoloogilis-klimaatiliste tingimuste tõttu või peremeesliikide puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis kohanduda või levida, ei ole nõutav.

2. Situatsiooniplaan sisaldab järgmist:

▼M1

a) plaani elluviimises osalevate asutuste ülesanded ja vastutus, asjaomase prioriteetse taimekahjustaja kinnitatud või kahtlustatava esinemise korral käsuliin ning selliste meetmete koordineerimise menetlus, mida võtavad asjaomased pädevad asutused ja muud avalik-õiguslikud asutused, kellele on osutatud määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ artikli 4 lõikes 2, volitatud isikud või füüsilised isikud, kellele on osutatud kõnealuse määruse artikli 28 lõikes 1, laborid ja ettevõtjad, sh asjakohasuse korral kooskõlastamine naaberliikmesriikidega ning naabruses asuvate kolmandate riikidega;

▼B

b) pädevate asutuste juurdepääs ettevõtjate, muude asjaomaste poolte ja füüsiliste isikute valdustele;

c) vajaduse korral pädevate asutuste juurdepääs laboritele, seadmetele, töötajatele, välisekspertidele ning vahenditele, mida on vaja asjaomase prioriteetse taimekahjustaja kiireks ja tõhusaks hävitamiseks või asjakohasuse korral tõkestamiseks;

d) meetmed, mida võetakse seoses komisjoni, teiste liikmesriikide, asjaomaste ettevõtjate ja üldsuse teavitamisega asjaomase prioriteetse taimekahjustaja esinemisest ja selle vastu võetavatest meetmetest, juhul kui asjaomase taimekahjustaja esinemine on ametlikult kinnitatud või seda kahtlustatakse;

e) asjaomase prioriteetse taimekahjustaja esinemisega seotud leidude registreerimise kord;

f) artikli 6 lõike 2 kohaste hindamiste tulemused ning liikmesriigi tehtud hindamised asjaomasest prioriteetsest taimekahjustajast tema territooriumile tuleneva riski kohta;

g) II lisa 1. jao kohased riskijuhtimismeetmed, mida asjaomase prioriteetse taimekahjustaja suhtes võetakse, ja järgitavad menetlused;

h) piiritletud alade geograafilise piiritlemise põhimõtted;

i) visuaalse kontrolli, proovivõtu ja laboritestide meetodite kirjeldused ning

j) pädevate asutuste ning asjakohasuse korral punktis a osutatud asutuste, avalik-õiguslike asutuste, laborite, ettevõtjate ja muude isikute töötajate väljaõppe põhimõtted.

Asjakohasuse korral esitatakse esimese lõigu punktides d–j loetletu juhendina.

3. Situatsiooniplaane võib sarnase bioloogiaga ja peremeesliikide ulatusega mitme prioriteetse taimekahjustaja puhul kombineerida. Sellistel juhtudel koosneb situatsiooniplaan üldosast, mis on kõikidele plaaniga hõlmatud prioriteetsetele taimekahjustajatele ühine, ning eriosadest iga asjaomase prioriteetse taimekahjustaja kohta.

4. Liikmesriigid koostavad prioriteetsete taimekahjustajate loetelus sisalduvate prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaani nelja aasta jooksul alates selle loetelu kehtestamisest.

Liikmesriigid koostavad prioriteetsete taimekahjustajate loetellu lisatud prioriteetse taimekahjustajaga seotud situatsiooniplaani ühe aasta jooksul alates selle taimekahjustaja loetellu kandmise kuupäevast.

Liikmesriigid vaatavad oma situatsiooniplaanid korrapäraselt läbi ja asjakohasuse korral ajakohastavad neid.

5. Liikmesriigid esitavad oma situatsiooniplaanid taotluse korral komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning teavitavad kõiki asjaomaseid ettevõtjaid, avaldades teabe internetis.

Artikkel 26

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud simulatsiooniõppused

1. Liikmesriigid korraldavad situatsiooniplaani rakendamisega seotud simulatsiooniõppuseid ajavahemike järel, mis kehtestatakse vastavalt asjaomase prioriteetse taimekahjustaja või asjaomaste prioriteetsete taimekahjustajate bioloogiale ja sellest taimekahjustajast või nendest taimekahjustajatest tulenevale riskile.

Õppused toimuvad mõistliku ajavahemiku jooksul seoses kõigi asjaomaste prioriteetsete taimekahjustajatega ja nendesse kaasatakse huvi omavad sidusrühmad.

Nende õppuste korraldamine ei ole nõutav juhul, kui vastav liikmesriik on samade taimekahjustajate hävitamiseks hiljuti juba meetmeid võtnud.

2. Nende prioriteetsete taimekahjustajate puhul, mille esinemisel ühes liikmesriigis võivad olla tagajärjed naaberliikmesriikidele, võivad asjaomased liikmesriigid korraldada oma vastavate situatsiooniplaanide alusel ühised simulatsiooniõppused.

Vastavalt asjakohasusele võivad liikmesriigid korraldada need simulatsiooniõppused koos naabruses asuvate kolmandate riikidega.

3. Liikmesriigid teevad iga simulatsiooniõppuse tulemusi käsitleva aruande taotluse korral kättesaadavaks komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

Artikkel 27

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud tegevuskavad

1. Kui prioriteetse taimekahjustaja esinemine liikmesriigi territooriumil on vastavalt artiklile 10 ametlikult kinnitatud, võtab pädev asutus viivitamata vastu kava („tegevuskava“) asjaomase taimekahjustaja hävitamise meetmetega, mis on kehtestatud artiklites 17, 18 ja 19, või asjaomase taimekahjustaja tõkestamise meetmetega, mis on kehtestatud artikli 28 lõikes 2, ning samuti nende meetmete kohaldamise ajakava.

Tegevuskava sisaldab tehtavate uuringute ülesehituse ja korralduse kirjeldust ning selles nähakse ette visuaalsete kontrollide, võetavate proovide ja tehtavate laboritestide arv, samuti kontrolli, proovivõtu ja testimise puhul kohaldatav metoodika.

Tegevuskava põhineb vastaval situatsiooniplaanil ning pädev asutus edastab selle viivitamatult asjaomastele ettevõtjatele.

2. Iga liikmesriik esitab oma vastu võetud tegevuskavad taotluse korral komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

Artikkel 28

Konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate vastased liidu meetmed

1. Komisjon võib rakendusaktidega sätestada konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate vastased meetmed. Nende meetmetega rakendatakse iga konkreetse asjaomase taimekahjustaja suhtes ühte või mitut järgmist sätet:

a) artikkel 10, milles käsitletakse meetmeid selle liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise kahtluse korral ja selle esinemise ametlikku kinnitamist pädevate asutuste poolt;

b) artikkel 14, milles käsitletakse ettevõtjate poolt viivitamata võetavaid meetmeid;

c) artikkel 15, milles käsitletakse muude isikute kui ettevõtjate poolt võetavaid meetmeid;

d) artikkel 17, milles käsitletakse liidu karantiinsete taimekahjustajate hävitamist;

e) artikkel 18, milles käsitletakse piiritletud alade kehtestamist;

f) artikkel 19, milles käsitletakse piiritletud aladel tehtavaid uuringuid, piiritletud alade muutmist ja piirangute lõpetamist;

g) artikkel 22, milles käsitletakse liidu karantiinsete taimekahjustajatega ja ajutiselt liidu karantiinseks taimekahjustajaks loetavate taimekahjustajatega seotud uuringuid;

h) artikkel 24, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud uuringuid ning konkreetseid prioriteetseid taimekahjustajaid käsitlevate visuaalsete kontrollide, proovide ja testide arvu;

i) artikkel 25, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaane;

j) artikkel 26, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud simulatsiooniõppusi;

k) artikkel 27, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud tegevuskavasid.

Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

2. Erandina artiklist 17, kui artiklis 19 osutatud uuringute või muude tõendite põhjal otsustatakse, et asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja hävitamine piiritletud alal ei ole võimalik, võtab komisjon vastu käesoleva artikli lõike 1 kohaseid rakendusakte, milles sätestatakse meetmed, mille eesmärk on tõkestamine.

Otsuse tegemiseks võtab komisjon pärast asjaomase liikmesriigi või mis tahes muu allika poolt vastavate tõendite esitamist viivitamatult vajalikud meetmed.

3. Kui komisjon otsustab, et liidu territooriumi selle osa kaitsmiseks, kus asjaomast liidu karantiinset taimekahjustajat ei esine, on vaja võtta ennetusmeetmeid väljaspool piiritletud alasid asuvatel aladel, võib ta võtta vastu lõike 1 kohaseid rakendusakte nende meetmete sätestamiseks.

4. Lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud meetmeid võetakse vastavalt II lisale, võttes arvesse asjaomaste liidu karantiinsete taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske, konkreetseid ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja riske seoses asjaomaste liikmesriikidega ning vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

5. Seni kuni komisjon ei ole meetmeid vastu võtnud, võib liikmesriik jääda enda võetud meetmete juurde.

6. Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon suure taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid. Rakendusaktid võetakse vastu vastavalt II lisale, võttes arvesse asjaomaste liidu karantiinsete taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske, konkreetseid ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja riske seoses asjaomaste liikmesriikidega ning vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

7. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu igast juhtumist, kus ei täideta käesoleva artikli kohaselt vastu võetud meetmeid, mis tekitab liidu karantiinsete taimekahjustajate levimise riski.

Artikkel 29

Liikmesriikide meetmed seoses liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmata taimekahjustajatega

1. Kui on ametlikult kinnitatud sellise taimekahjustaja esinemine liikmesriigi territooriumil, mida ei ole kantud liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu, ja asjaomane liikmesriik leiab, et see taimekahjustaja võib vastata liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele, hindab ta viivitamata, kas taimekahjustaja vastab I lisa 3. jao 1. alajao kriteeriumidele. Kui liikmesriik otsustab, et need kriteeriumid on täidetud, võtab ta viivitamata hävitamismeetmed vastavalt II lisale. Kohaldatakse artikleid 17–20.

Kui artiklis 19 osutatud uuringute või muude tõendite põhjal otsustatakse, et asjaomase taimekahjustaja hävitamine piiritletud alal ei ole võimalik, kohaldatakse mutatis mutandis artikli 28 lõiget 2.

Kui on ametlikult kinnitatud esimeses lõigus osutatud kriteeriumidele vastava taimekahjustaja esinemine taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liikmesriigi territooriumile või mida seal veetakse, võtab asjaomane liikmesriik vajalikud meetmed, et hoida ära selle taimekahjustaja sisenemine liidu territooriumile, seal kohandumine ja levimine.

Kui liikmesriik kahtlustab esimeses lõigus osutatud kriteeriumidele vastava taimekahjustaja esinemist oma territooriumil, kohaldatakse mutatis mutandis artiklit 10.

Kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitust oodates võtab liikmesriik asjakohasuse korral fütosanitaarmeetmeid taimekahjustaja leviku riski vähendamiseks.

2. Pärast lõikes 1 osutatud meetmete võtmist hindab liikmesriik, kas asjaomane taimekahjustaja vastab I lisa 1. jaos sätestatud karantiinsete taimekahjustajate kriteeriumidele.

3. Asjaomane liikmesriik teavitab komisjoni ja teisi liikmesriike lõikes 1 osutatud taimekahjustaja esinemisest. Samuti teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni ja teisi liikmesriike kõnealuses lõikes osutatud hindamisest, võetud meetmetest ja nende meetmete põhjenduseks olevatest tõenditest.

Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile lõikes 2 osutatud hindamise tulemused kahe aasta jooksul alates kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikust kinnitamisest.

Taimekahjustaja esinemisest teatatakse artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu.

Artikkel 30

Liidu meetmed seoses liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmata taimekahjustajatega

1. Kui komisjon saab artikli 29 lõike 3 esimeses lõigus osutatu kohaselt teate või tal on muid tõendeid liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmata taimekahjustaja esinemise või liidu territooriumile sisenemise või seal levimise otsese ohu kohta ning ta leiab, et see taimekahjustaja võib vastata nimetatud loetellu kandmise tingimustele, hindab ta viivitamata, kas see taimekahjustaja vastab liidu territooriumi osas I lisa 3. jao 2. alajaos esitatud kriteeriumidele.

Kui komisjon jõuab järeldusele, et need kriteeriumid on täidetud, võtab ta rakendusaktidega viivitamata ajutised meetmed seoses kõnealusest taimekahjustajast tulenevate riskidega. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Nende meetmetega rakendatakse asjakohasuse korral konkreetselt iga asjaomase taimekahjustaja suhtes üht või mitut artikli 28 lõike 1 esimese lõigu punktides a–g osutatud sätet.

2. Pärast lõikes 1 osutatud meetmete võtmist hindab komisjon, kas asjaomane taimekahjustaja vastab liidu territooriumi osas I lisa 1. jaos sätestatud karantiinsete taimekahjustajate kriteeriumidele.

3. Kui artiklites 19 ja 22 osutatud uuringute või muude tõendite põhjal otsustatakse, et asjaomase taimekahjustaja hävitamine piiritletud alal ei ole võimalik, võib käesoleva artikli lõike 1 teises lõigus osutatud rakendusaktidega sätestada meetmed, mille eesmärk on tõkestamine.

4. Kui otsustatakse, et liidu territooriumi selle osa kaitsmiseks, kus asjaomast taimekahjustajat ei esine, on vaja võtta ennetusmeetmeid väljaspool piiritletud alasid asuvatel aladel, võib need meetmed sätestada lõikes 1 osutatud rakendusaktidega.

5. Lõigetes 1, 3 ja 4 osutatud meetmed võetakse kooskõlas II lisaga, võttes arvesse asjaomaste taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske ja vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

6. Seni kuni komisjon ei ole meetmeid vastu võtnud, võib liikmesriik jääda enda artikli 29 kohaselt võetud meetmete juurde.

7. Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon suure taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid. Need aktid võetakse vastu kooskõlas II lisaga, võttes arvesse asjaomaste taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske ja vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

8. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu igast juhtumist, kus ei täideta käesoleva artikli kohaselt vastu võetud meetmeid, mis tekitab käesoleva artikli lõikes 1 osutatud taimekahjustajate levimise riski.

Artikkel 31

Liikmesriikide vastuvõetavad rangemad nõuded

1. Liikmesriigid võivad oma territooriumil kohaldada artikli 28 lõigete 1, 2 ja 3 ning artikli 30 lõigete 1, 3 ja 4 kohaselt võetud meetmetest rangemaid meetmeid, kui see on põhjendatav fütosanitaarkaitse eesmärgiga ja on kooskõlas II lisa 2. jaos esitatud põhimõtetega.

Nende rangemate meetmetega ei kehtestata taimede, taimsete saaduste ega muude objektide liidu territooriumile sissetoomise või seal ja sealt läbi vedamise keelde ega piiranguid, samuti ei tohi need meetmed selliseid keelde ega piiranguid kaasa tuua, v.a artiklitega 40–58 ja 71–102 kehtestatud keelud või piirangud.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike viivitamata lõike 1 kohaselt võetud meetmetest.

Liikmesriigid esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele taotluse korral vastavalt lõikele 1 võetud meetmete kohta aastaaruande.







3. Jagu

Kaitstavate piirkondade karantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 32

Kaitstavaks piirkonnaks tunnistamine

1. Kui karantiinne taimekahjustaja esineb liidu territooriumil, kuid mitte asjaomase liikmesriigi territooriumil ega selle osas, ega ole liidu karantiinne taimekahjustaja, võib komisjon liikmesriigi taotluse alusel, mis vastab lõikele 4, tunnistada selle liikmesriigi territooriumi või selle osa karantiinse taimekahjustaja suhtes kaitstavaks piirkonnaks kooskõlas lõikega 3 („kaitstava piirkonna karantiinne taimekahjustaja“).

2. Kaitstava piirkonna karantiinset taimekahjustajat ei tohi asjaomasesse kaitstavasse piirkonda sisse tuua, seal vedada, hoida, paljundada ega sealt välja viia.

Kaitstavatesse piirkondadesse kaitstava piirkonna karantiinsete taimekahjustajate sissetoomise ning nende seal vedamise, hoidmise ja paljundamise suhtes kohaldatakse vastavalt artiklit 8.

3. Komisjon kehtestab rakendusaktiga kaitstavate piirkondade ja vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate loetelu. Loetelu sisaldab kaitstavaid piirkondi, mis on selleks tunnistatud kooskõlas direktiivi 2000/29/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti h esimese lõiguga, ja vastavaid taimekahjustajaid, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ I lisa B osas ja II lisa B osas, ning taimekahjustajale spetsiaalselt määratud koodi.

Kui käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, võib komisjon tunnustada esimeses lõigus osutatud rakendusakte muutvate rakendusaktidega täiendavaid kaitstavaid piirkondi.

Komisjon võib muudatuste konsolideerimiseks asendada rakendusaktiga käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud rakendusakti.

Käesolevas lõikes osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

4. Asjaomane liikmesriik esitab koos lõikes 1 osutatud taotlusega järgmise teabe:

a) kavandatava kaitstava piirkonna piiride kirjeldus, sh kaardid;

b) uuringute tulemused, mis näitavad, et vähemalt kolmel aastal enne taotluse esitamist asjaomast karantiinset taimekahjustajat asjaomasel territooriumil ei esinenud, ning

c) tõendid selle kohta, et asjaomase kaitstava piirkonna karantiinne taimekahjustaja vastab artiklis 3 kavandatava kaitstava piirkonna suhtes sätestatud tingimustele.

5. Lõike 4 punktis b osutatud uuringud peavad olema tehtud sobival ajal ja piisava põhjalikkusega selleks, et asjaomase karantiinse taimekahjustaja esinemist oleks võimalik kinnitada. Uuringud peavad põhinema usaldusväärsetel teaduslikel ja tehnilistel põhimõtetel ning võtma arvesse asjakohaseid rahvusvahelisi standardeid.

Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud nõuded uuringutele. Need õigusaktid võetakse vastu kooskõlas teaduse ja tehnika arengu ning kohaldatavate rahvusvaheliste standardite arenguga.

6. Komisjon võib tunnustada ajutist kaitstavat piirkonda. Selleks kohaldatakse vastavalt lõigetes 1 ja 4 ning lõike 5 esimeses lõigus sätestatud tingimusi mutatis mutandis. Erandina lõike 4 punktis b osutatud nõudest tehakse uuring, mis hõlmab vähemalt üheaastast ajavahemikku enne taotluse esitamist.

Ajutise kaitstava piirkonna tunnustamine ei kesta rohkem kui kolm aastat alates tunnustamisest ning lõpeb pärast kolme aastat automaatselt.

7. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike ning informeerivad pädeva asutuse ametlikul veebisaidil avaldatava teabe kaudu ettevõtjaid nende territooriumil asuvate kaitstavate piirkondade piiridest, lisades kaardid.

Artikkel 33

Kaitstavate piirkondadega seotud üldkohustused

1. Kaitstavate piirkondade puhul kehtivad vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsetele taimekahjustajatele mutatis mutandis kohustused, mis on sätestatud artiklites 9 kuni 19.

2. Taimi, taimseid saadusi või muid objekte, mis on pärit kehtestatud piiritletud alalt asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja kaitstavas piirkonnas, ei tohi sellelt piiritletud alalt kaitstava piirkonna ülejäänud osasse ega mis tahes muusse kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja jaoks kehtestatud kaitstavasse piirkonda välja viia.

Erandina esimesest lõigust võidakse seda taime, taimset saadust või muud objekti sellelt piiritletud alalt asjaomase kaitstava piirkonna kaudu ja kaitstavast piirkonnast välja viia vaid juhul, kui see on pakendatud ja seda veetakse viisil, millega välistatakse asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja kaitstavas piirkonnas levimise risk.

3. Kaitstavates piirkondades kehtestatud piiritletud aladest ja neil aladel vastavalt artiklitele 17, 18 ja 19 võetavatest hävitamismeetmetest teavitatakse viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

Artikkel 34

Kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajatega seotud uuringud

1. Pädev asutus korraldab igas kaitstavas piirkonnas kord aastas uuringu asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja esinemise kontrollimiseks. Nende uuringute suhtes kohaldatakse mutatis mutandis artikli 22 lõiget 2.

Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud nõuded uuringute ettevalmistamisele ja sisule.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 30. aprilliks lõike 1 kohaste eelnenud kalendriaastal tehtud uuringute tulemustest.

Artikkel 35

Kaitstavate piirkondade ulatuse muutmine ja kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks tunnistamine

1. Komisjon võib muuta kaitstava piirkonna ulatust selle liikmesriigi taotluse alusel, kelle territooriumiga see on seotud.

Kui muutmine seisneb kaitstava piirkonna laiendamises, kohaldatakse mutatis mutandis artiklit 32.

2. Komisjon tunnistab piirkonna kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks või vähendab kaitstava piirkonna ulatust lõikes 1 osutatud liikmesriigi taotluse alusel.

3. Komisjon tunnistab piirkonna kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks juhul, kui artiklis 34 osutatud uuringud ei ole tehtud vastavalt nimetatud artiklile.

4. Komisjon tunnistab piirkonna kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks juhul, kui on kinnitatud asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja esinemine selles piirkonnas ja kui täidetud on üks järgmistest tingimustest:

a) kolme kuu jooksul pärast kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitamist ei ole piiritletud ala vastavalt artikli 33 lõikele 1 määratletud;

b) vastavalt artikli 33 lõikele 1 piiritletud aladel võetud hävitamismeetmed ei ole andnud tulemusi 24 kuu jooksul pärast kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitamist või enam kui 24 kuu jooksul, kui see on põhjendatud taimekahjustaja bioloogiaga ja ajavahemik on sätestatud artikli 32 lõike 3 kohaselt vastu võetud rakendusaktis;

c) komisjoni käsutuses olevast teabest ilmneb, et artiklite 17, 18 ja 19 kohaste meetmete kohaldamisel tulenevalt artikli 33 lõikest 1 on taimekahjustajate esinemisele asjaomases kaitstavas piirkonnas reageeritud raske hooletusega.

5. Komisjon tunnistab vastavalt käesoleva artikli lõikele 2, 3 või 4 kehtetuks kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise või vähendab selle piirkonna ulatust, muutes artikli 32 lõikes 3 osutatud rakendusakti. See rakendusakt võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.







III PEATÜKK

Liidu reguleeritud mittekarantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 36

Liidu reguleeritud mittekarantiinse taimekahjustaja määratlus

Taimekahjustaja on liidu reguleeritud mittekarantiinne taimekahjustaja, kui see on kantud artiklis 37 osutatud loetellu ja vastab kõikidele järgmistele tingimustele:

a) see on identifitseeritud vastavalt I lisa 4. jao punktile 1;

b) seda esineb liidu territooriumil;

c) see ei ole liidu karantiinne taimekahjustaja või taimekahjustaja, mille suhtes kohaldatakse artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmeid;

d) see levib peamiselt konkreetsete istutamiseks ettenähtud taimede kaudu vastavalt I lisa 4. jao punktile 2;

e) selle esinemine istutamiseks ettenähtud taimedel avaldab vastuvõetamatut majanduslikku mõju nende taimede kavandatud kasutusviisile vastavalt I lisa 4. jao punktile 3;

f) on olemas teostatavad ja tõhusad meetmed, mille abil ennetada selle esinemist asjaomastel istutamiseks ettenähtud taimedel.

Artikkel 37

Istutamiseks ettenähtud taimedel esinevate liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate sissetoomise ja vedamise keeld

1. Ettevõtjad ei tohi liidu reguleeritud mittekarantiinseid taimekahjustajaid liidu territooriumile sisse tuua ega seal vedada istutamiseks ettenähtud taimedel, mille kaudu need taimekahjustajad levivad ja mis on kantud lõikes 2 osutatud loetellu.

Esimeses lõigus sätestatud keeldu ei kohaldata järgmistel juhtudel:

a) istutamiseks ettenähtud taimede vedamine asjaomase ettevõtja valduste sees või vahel;

b) istutamiseks ettenähtud taimede vedamine nende desinfektsiooniks.

2. Komisjon kehtestab rakendusaktiga loetelu, milles sätestatakse liidu reguleeritud mittekarantiinsed taimekahjustajad ja artikli 36 punktis d osutatud konkreetsed istutamiseks ettenähtud taimed, lisades asjakohasuse korral käesoleva artikli lõikes 7 osutatud kategooriad ja käesoleva artikli lõikes 8 osutatud piirmäärad.

3. Lõikes 2 osutatud loetelu sisaldab taimekahjustajaid ja vastavaid istutamiseks ettenähtud taimi, mis on loetletud järgmistes õigusnormides:

a) direktiivi 2000/29/EÜ II lisa A osa II jagu;

b) direktiivi 66/402/EMÜ I lisa punktid 3 ja 6 ning II lisa punkt 3;

c) direktiivi 68/193/EMÜ I lisa;

d) nõukogu direktiivi 98/56/EÜ ( 2 ) artikli 5 lõike 5 kohaselt vastu võetud õigusaktid;

e) direktiivi 2002/55/EÜ II lisa;

f) direktiivi 2002/56/EÜ I lisa ja II lisa punkt B ning sama direktiivi artikli 18 punkti c kohaselt vastu võetud õigusaktid;

g) direktiivi 2002/57/EÜ I lisa punkt 4 ja II lisa punkt 5;

h) direktiivi 2008/72/EÜ artikli 4 kohaselt vastu võetud õigusaktid ning

i) direktiivi 2008/90/EÜ artikli 4 kohaselt vastu võetud õigusaktid.

Sellesse loetellu ei kanta taimekahjustajaid, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ I lisas ning II lisa A osa I jaos ja B osas ning loetletud liidu karantiinsete taimekahjustajatena käesoleva määruse artikli 5 lõike 2 kohaselt ja taimekahjustajatena, mille suhtes kohaldatakse käesoleva määruse artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmeid.

4. Komisjon sätestab asjakohasuse korral rakendusaktiga meetmed, et ennetada nende liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate esinemist vastavatel istutamiseks ettenähtud taimedel, nagu on osutatud käesoleva määruse artikli 36 punktis f. Nende meetmetega käsitletakse asjakohasuse korral kõnealuste taimede liitu sissetoomist ja seal vedamist. Need meetmed võetakse vastu kooskõlas põhimõtetega, mis on sätestatud käesoleva määruse II lisa 2. jaos. Neid meetmeid kohaldatakse ilma, et piirataks meetmeid, mis on võetud vastavalt direktiividele 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 68/193/EMÜ ja 98/56/EÜ, nõukogu direktiivile 1999/105/EÜ ( 3 ) ning direktiividele 2002/54/EÜ, 2002/55/EÜ, 2002/56/EÜ, 2002/57/EÜ, 2008/72/EÜ ja 2008/90/EÜ.

5. Komisjon muudab rakendusaktiga käesoleva artikli lõigetes 2 ja 4 osutatud rakendusakte, kui hindamisest ilmneb, et:

a) käesoleva artikli lõikes 2 osutatud rakendusaktis loetlemata taimekahjustaja vastab artiklis 36 osutatud tingimustele;

b) käesoleva artikli lõikes 2 osutatud rakendusaktis loetletud taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele artiklis 36 osutatud tingimustest;

c) on vaja kõnealust loetelu muuta seoses käesoleva artikli lõikes 7 osutatud kategooriatega või käesoleva artikli lõikes 8 osutatud piirmääradega või

d) on vaja muuta käesoleva artikli lõike 4 kohaselt vastu võetud meetmeid.

Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused viivitamata kättesaadavaks liikmesriikidele.

Komisjon võib muudatuste konsolideerimiseks asendada rakendusaktiga käesoleva artikli lõigetes 2 ja 4 osutatud rakendusaktid.

6. Lõigetes 2, 4 ja 5 osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

7. Kui artikli 36 punkti e tingimused on täidetud vaid seoses ühe või mitme supereliit-, eliit- või sertifitseeritud materjali, seemne või seemnekartuli või standardse või CAC-materjali või seemnega, millele on osutatud direktiivides 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 68/193/EMÜ, 2002/54/EÜ, 2002/55/EÜ, 2002/56/EÜ, 2002/57/EÜ, 2008/72/EÜ ja 2008/90/EÜ, sätestatakse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud loetelus need kategooriad, märkides, et käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud sissetoomise ja vedamise keeld kehtib üksnes nende kategooriate suhtes.

8. Kui artikli 36 punkti e tingimused on täidetud üksnes juhul, kui asjaomase taimekahjustaja esinemissagedus ületab teatava nullist suurema piirmäära, sätestatakse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud loetelus see piirmäär, märkides, et käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud sissetoomise ja vedamise keeld kehtib üksnes sellest piirmäärast kõrgema määra korral.

Selline piirmäär kehtestatakse üksnes juhul, kui on täidetud mõlemad järgmised tingimused:

a) ettevõtjatel on võimalik tagada, et liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate esinemissagedus kõnealustel istutamiseks ettenähtud taimedel ei ületa nimetatud piirmäära;

b) on võimalik kindlaks teha, et kõnealust piirmäära ei ole istutamiseks ettenähtud taimede partiides ületatud.

Kohaldatakse II lisa 2. jaos sätestatud taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise põhimõtteid.

9. Liikmesriikide võetavatele meetmetele, mis käsitlevad reguleeritud mittekarantiinseid taimekahjustajaid ja vastavaid istutamiseks ettenähtud taimi, kohaldatakse mutatis mutandis artiklit 31.

Artikkel 38

I lisa 4. jao muutmine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse I lisa 4. jagu, et kohandada neid kriteeriume teaduse ja tehnika arengu ning asjakohaste rahvusvaheliste standardite arenguga.

Artikkel 39

Teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul, sordiaretuses või näitustel kasutatavad liidu reguleeritud mittekarantiinsed taimekahjustajad

Artiklis 37 sätestatud keeldu ei kohaldata selliste liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate suhtes, mis esinevad istutamiseks ettenähtud taimedel, mida kasutatakse teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul, sordiaretuses või näitustel.







IV PEATÜKK

Taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega seotud meetmed







1. jagu

Kogu liidu territooriumi hõlmavad meetmed

Artikkel 40

Taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomise keeld

1. Teatavaid taimi, taimseid saadusi või muid objekte ei tohi liidu territooriumile sisse tuua, kui need on pärit mis tahes või teatavatest kolmandatest riikidest või territooriumidelt.

2. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu lõikes 1 osutatud selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu, mida ei tohi liidu territooriumile sisse tuua, koos kolmandate riikidega, kolmandate riikide rühmade või kolmandate riikide konkreetsete piirkondadega, mille suhtes keeldu kohaldatakse.

Esimeses sellises rakendusaktis loetletakse taimed, taimsed saadused ja muud objektid ning nende päritoluriik, nagu need on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ III lisa A osas.

Nimetatud rakendusakt võetakse vastu käesoleva määruse artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Nimetatud rakendusaktiga kehtestatavas loetelus märgitakse taimede, taimsete saaduste ja muude objektide juurde ka asjaomane kood, mis vastab kombineeritud nomenklatuuri klassifikatsioonile, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ) nr 2658/87 ( 4 ) (edaspidi „CN-kood“), kui see kood on olemas. Muudele liidu õigusaktidega kehtestatud koodidele osutatakse lisaks juhul, kui neis täpsustatakse täiendavalt konkreetse taime, taimse saaduse või muu objekti puhul kohaldatavat CN-koodi.

3. Kui kolmandast riigist pärinevast või sealt saadetud taimest, taimsest saadusest või muust objektist tuleneb taimekahjustajaga seotud risk, mille tase on vastuvõetamatu, kuna on tõenäoline, et see kannab liidu karantiinset taimekahjustajat, ning seda riski ei saa vähendada vastuvõetavale tasemele, kohaldades üht või mitut meedet, mis on sätestatud II lisa 1. jao punktides 2 ja 3, muudab komisjon vastavalt lõikes 2 osutatud rakendusakti, lisades sellesse asjaomase taime, taimse saaduse või muu objekti ning asjaomased kolmandad riigid, kolmandate riikide rühmad või kolmandate riikide konkreetsed piirkonnad.

Kui nimetatud rakendusakti lisatud taime, taimse saaduse või muu objektiga ei kaasne taimekahjustajatega seotud riski, mille tase on vastuvõetamatu, või kui sellise riski kaasnemise korral on seda riski võimalik vähendada vastuvõetavale tasemele, kohaldades üht või mitut meedet, mis on sätestatud vastavalt II lisa 1. jao punktides 2 ja 3, muudab komisjon vastavalt kõnealust rakendusakti.

Kõnealuse taimekahjustajatega seotud riski taseme vastuvõetavust hinnatakse vastavalt põhimõtetele, mis on sätestatud II lisa 2. jaos, kui see on asjakohane, siis seoses ühe või mitme konkreetse kolmanda riigiga.

Kõnealused muudatused võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon nimetatud muudatused suure taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamiseks vastu viivitamata kohaldatavate rakendusaktidega vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale.

4. Kui taimed, taimsed saadused või muud objektid on liidu territooriumile sisse toodud lõiget 1 rikkudes, teavitavad liikmesriigid sellest komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu.

Samuti teavitatakse kolmandat riiki, kust taimed, taimsed saadused või muud objektid on liidu territooriumile sisse toodud.

Artikkel 41

Taimed, taimsed saadused ja muud objektid, mille suhtes kehtivad erinõuded ja samaväärsed nõuded

1. Teatavaid taimi, taimseid saadusi või muid objekte võib liidu territooriumile sisse tuua või seal vedada üksnes siis, kui täidetud on asjaomased erinõuded või samaväärsed nõuded. Need taimed, taimsed saadused või muud objektid võivad olla pärit kolmandatest riikidest või liidu territooriumilt.

2. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning nendele vastavate erinõuete loetelu, nagu on osutatud lõikes 1. Loetelu sisaldab kohaldatavuse korral asjaomast kolmandat riiki, kolmandate riikide rühma või kolmanda riigi konkreetseid piirkondi.

Esimeses sellises rakendusaktis loetletakse taimed, taimsed saadused ja muud objektid, ning erinõuded ning kohaldatavuse korral nende päritoluriigiks olev kolmas riik, nagu need on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ IV lisa A osas.

Nimetatud rakendusakt võetakse vastu käesoleva määruse artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Nimetatud rakendusaktiga kehtestatud loetelus märgitakse kõnealuste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide juurde ka asjaomane CN-kood, kui see kood on olemas. Muudele liidu õigusaktidega kehtestatud koodidele osutatakse lisaks juhul, kui neis täpsustatakse täiendavalt konkreetse taime, taimse saaduse või muu objekti puhul kohaldatavat CN-koodi.

3. Kui taimest, taimsest saadusest või muust objektist tuleneb taimekahjustajatega seotud risk, mille tase on vastuvõetamatu, kuna on tõenäoline, et taim, taimne saadus või muu objekt kannab liidu karantiinset taimekahjustajat, ning seda riski saab vähendada vastuvõetavale tasemele, kohaldades üht või mitut meedet, mis on sätestatud II lisa 1. jao punktides 2 ja 3, muudab komisjon vastavalt lõikes 2 osutatud rakendusakti, lisades sellesse asjaomase taime, taimse saaduse või muu objekti ning selle suhtes kohaldatavad meetmed. Need meetmed ja lõikes 2 osutatud nõuded moodustavad „erinõuded“.

Esimeses lõigus osutatud meetmed võivad olla spetsiifilised nõuded, mis võetakse vastu kooskõlas artikli 44 lõikega 1 ja mis käsitlevad konkreetsete taimede, taimsete saaduste või muude objektide liidu territooriumile sissetoomist ning on samaväärsed nende taimede, taimsete saaduste või muude objektide liidu territooriumile sissetoomist ja seal vedamist käsitlevate erinõuetega („samaväärsed nõuded“).

Kui nimetatud rakendusakti lisatud taimest, taimsest saadusest või muust objektist ei tulene taimekahjustajatega seotud riski, mille tase on vastuvõetamatu, või kui sellise riski kaasnemise korral ei saa seda riski erinõuete abil vastuvõetavale tasemele vähendada, muudab komisjon vastavalt kõnealust rakendusakti, jättes selle taime, taimse saaduse või muu objekti loetelust välja või lisades selle artikli 40 lõikes 2 osutatud loetellu.

Kõnealuse taimekahjustajatega seotud riski taseme vastuvõetavust hinnatakse ja meetmed selle riski vastuvõetava tasemeni vähendamiseks võetakse vastu vastavalt põhimõtetele, mis on sätestatud II lisa 2. jaos. Asjakohasuse korral hinnatakse taimekahjustajatega seotud riski taseme vastuvõetavust ja nimetatud meetmed võetakse vastu ühe või mitme konkreetse kolmanda riigi või selle osade puhul.

Kõnealused muudatused võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon suure taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid.

▼M1

4. Juhul kui taimed, taimsed saadused või muud objektid on liidu territooriumile sisse toodud või neid on seal veetud käesoleva artikli lõiget 1 rikkudes, võtavad liikmesriigid määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ artikli 66 lõikes 3 osutatud vajalikud meetmed ning teavitavad sellest komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu.

Kohaldatavuse korral hõlmab teavitamine ka kolmandat riiki, kust taimed, taimsed saadused või muud objektid liidu territooriumile sisse toodi.

▼B

Artikkel 42

Esialgsel hindamisel põhinevad piirangud kõrge riskiga taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomises

1. Kolmandast riigist pärit taimest, taimsest saadusest või muust objektist, mis ei ole artikli 40 kohaselt loetellu kantud või piisavalt hõlmatud artiklis 41 osutatud nõuetega ega kuulu artiklis 49 osutatud ajutiste meetmete kohaldamisalasse ning millest tuleneb esialgse hindamise põhjal liidu territooriumile taimekahjustajatega seotud risk, mille tase on vastuvõetamatu, osutatakse sellele kui kõrge riskiga taimele, kõrge riskiga taimsele saadusele või kõrge riskiga muule objektile („kõrge riskiga taimed, taimsed saadused või muud objektid“).

Esialgse hindamise käigus võetakse arvesse III lisas sätestatud kriteeriume, niivõrd kui see on asjaomase taime, taimse saaduse või muu objekti suhtes asjakohane.

2. Lõikes 3 sätestatud rakendusaktis loetletud kõrge riskiga taimi, taimseid saadusi või muid objekte ei tohi selles loetelus nimetatud päritoluriigiks olevatest kolmandatest riikidest, kolmandate riikide rühmadest või kolmandate riikide konkreetsetest piirkondadest liidu territooriumile sisse tuua.

3. Komisjon võtab vastu rakendusakti, milles loetletakse lõikes 4 osutatud riskihindamise tulemust oodates ajutiselt sobival taksonoomilisel tasandil lõikes 1 osutatud kõrge riskiga taimed, taimsed saadused või muud objektid ning asjakohasuse korral asjaomased kolmandad riigid, kolmandate riikide rühmad või kolmanda riigi konkreetsed piirkonnad.

Esimesed nimetatud rakendusaktid võetakse vastu hiljemalt 14. detsembriks 2018.

Selliste rakendusaktidega kehtestatud loetelus märgitakse kõnealuste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide juurde ka asjaomane CN-kood, kui see kood on kättesaadav. Muudele liidu õigusaktidega kehtestatud koodidele osutatakse lisaks juhul, kui neis täpsustatakse täiendavalt konkreetse taime, taimse saaduse või muu objekti puhul kohaldatavat CN-koodi.

4. Juhul kui riskihindamise alusel leitakse, et lõikes 2 osutatud kolmandatest riikidest, kolmandate riikide rühmadest või kolmandate riikide konkreetsetest piirkondadest pärit taimest, taimsest saadusest või muust objektist, mis paikneb lõikes 3 sätestatud rakendusaktis loetletud taksonoomilisel tasandil või sellest tasandist allpool, ei tulene vastuvõetamatu tasemega riski seoses tõenäosusega kanda liidu karantiinset taimekahjustajat, võtab komisjon vastu rakendusakti, millega arvatakse kõnealune taim, taimne saadus või muu objekt asjaomaseid kolmandaid riike käsitlevas lõikes osutatud loetelust välja.

Juhul kui riskihindamise alusel leitakse, et lõikes 2 osutatud kolmandatest riikidest, kolmandate riikide rühmadest või kolmandate riikide konkreetsetest piirkondadest pärit taimest, taimsest saadusest või muust objektist tuleneb vastuvõetamatu tasemega risk, kuna on tõenäoline, et see kannab liidu karantiinset taimekahjustajat, ja seda taimekahjustajatega seotud riski ei saa vähendada vastuvõetavale tasemele, kohaldades üht või mitut meedet, mis on sätestatud II lisa 1. jao punktides 2 ja 3, võtab komisjon vastu rakendusakti, millega arvatakse kõnealune taim, taimne saadus või muu objekt ja asjasse puutuvad kolmandad riigid lõikes 2 osutatud loetelust välja ning lisatakse artiklis 40 osutatud loetellu.

Juhul kui riskihindamise alusel leitakse, et kolmandatest riikidest, kolmandate riikide rühmadest või kolmandate riikide konkreetsetest piirkondadest pärit lõikes 2 osutatud taimest, taimsest saadusest või muust objektist tuleneb vastuvõetamatu tasemega risk, kuid seda riski saab vähendada vastuvõetavale tasemele, kohaldades üht või mitut meedet, mis on sätestatud II lisa 1. jao punktides 2 ja 3, võtab komisjon vastu rakendusakti, millega arvatakse kõnealune taim, taimne saadus või muu objekt ja kolmandad riigid, kolmandate riikide rühmad või kolmandate riikide konkreetsed piirkonnad lõikes 2 osutatud loetelust välja ning lisatakse artiklis 41 osutatud loetellu.

5. Juhul kui on tehtud kindlaks nõudlus lõikes 3 sätestatud rakendusaktis loetletud taimede, taimsete saaduste või muude objektide impordi järele, tehakse sobiva ja mõistliku ajavahemiku jooksul lõikes 4 osutatud riskihindamine.

Vastavalt asjakohasusele võib see hindamine olla piiratud vaid konkreetse päritolu- või lähteriigiks oleva kolmanda riigi või päritolu- või lähteriigiks olevate kolmandate riikide rühma taimede, taimsete saaduste või muude objektidega.

6. Komisjon võib rakendusaktiga sätestada konkreetsed lõikes 4 osutatud riskihindamise menetlusnormid.

7. Lõigetes 3, 4 ja 6 osutatud rakendusakt võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 43

Impordi eritingimused liidu territooriumile puidust pakkematerjali sissetoomiseks

1. Puidust pakkematerjali, olenemata sellest, kas seda tegelikult igat liiki objektide vedamiseks kasutatakse, võib liidu territooriumile sisse tuua ainult juhul, kui see vastab kõikidele järgmistele nõuetele:

a) seda on töödeldud ühe või rohkema heakskiidetud töötlemismeetodiga ning see on kooskõlas kohaldatavate nõuetega, mis on sätestatud rahvusvahelise fütosanitaarmeetmete standardi nr 15 „Puidust pakkematerjali reguleerimine rahvusvahelises kaubanduses“ („ISPM15“) 1. lisas;

b) see on tähistatud ISPM15 2. lisas osutatud märgisega, mis tõendab, et seda on töödeldud punktis a osutatud töötlemismeetoditega.

Seda lõiget ei kohaldata standardis ISPM15 sätestatud eranditega hõlmatud puidust pakkematerjali suhtes.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kehtestatud nõudeid, et võtta arvesse rahvusvaheliste standardite ja eelkõige ISPM15 arengut.

Nende delegeeritud õigusaktidega võidakse samuti kindlaks määrata, et muu kui ISPM15s sätestatud erandiga kaetud puidust pakkematerjal vabastatakse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud nõuetest või selle suhtes kohaldatakse vähem rangeid nõudeid.

Artikkel 44

Samaväärsete nõuete kehtestamine

1. Komisjon kehtestab samaväärsed nõuded rakendusaktiga konkreetse kolmanda riigi taotlusel, kui täidetud on mõlemad järgmised tingimused:

a) asjaomane kolmas riik tagab ametliku kontrolli raames kohaldatava ühe või mitme erimeetmega fütosanitaarkaitse taseme, mis on samaväärne asjaomaste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumil vedamise erinõuetega;

b) asjaomane kolmas riik tõendab komisjonile, et punktis a osutatud erimeetmetega saavutatakse nimetatud punktis osutatud fütosanitaarkaitse tase.

Nimetatud rakendusakt võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

▼M1

2. Komisjon viib asjakohasuse korral asjaomases kolmandas riigis vastavalt määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ artiklile 120 läbi uurimisi, et kontrollida, kas käesoleva artikli lõike 1 esimese lõigu punktide a ja b tingimused on täidetud.

▼B

Artikkel 45

Reisijatele ja postiteenuste klientidele antav teave

1. Liikmesriigid, meresadamad, lennujaamad ja rahvusvahelised transpordiettevõtjad teevad reisijatele kättesaadavaks teabe artikli 40 lõikes 2 osutatud keeldude, artikli 41 lõikes 2 ja artikli 42 lõikes 3 osutatud nõuete ning artikli 75 lõikes 2 osutatud erandite kohta, mis on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomisega.

Nad esitavad teabe plakatitel või brošüürides ning kohaldataval juhul oma veebisaidil.

Samuti teevad selle teabe seoses esimeses lõigus osutatud taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega oma klientidele vähemalt interneti kaudu kättesaadavaks postiteenuste pakkujad ja kaugmüügiga tegelevad ettevõtjad.

Komisjon võib rakendusaktiga sätestada nende plakatite ja brošüüride esitamise ja kasutamise korra. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile taotluse korral aruande käesoleva artikli kohaselt esitatud teabe kohta.

Artikkel 46

Erand piirialasid käsitlevatest keeldudest ja nõuetest

1. Erandina artikli 40 lõikest 1, artikli 41 lõikest 1 ja artikli 42 lõikest 2 võivad liikmesriigid lubada tuua liidu territooriumile taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mis vastavad kõikidele järgmistele kriteeriumidele:

a) need on kasvatatud või toodetud kolmandate riikide piirkondades, mis asuvad liikmesriikide maismaapiiri lähedal („kolmanda riigi piiriala“);

b) neid tuuakse liikmesriigi piirkondadesse, mis asuvad piiri vahetus läheduses („liikmesriigi piiriala“);

c) neid töödeldakse asjaomase liikmesriigi piirialal viisil, millega tagatakse igasuguse taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamine;

d) puudub igasugune risk, et nende vedamine piirialal põhjustab liidu karantiinsete taimekahjustajate või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluvate taimekahjustajate levimise.

Kõnealuseid taimi, taimseid saadusi ja muid objekte veetakse üksnes liikmesriigi piirialale ja selle ala piires ning üksnes pädeva asutuse ametliku kontrolli all.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades:

a) kolmanda riigi piirialade ja liikmesriigi piirialade maksimaalse laiuse, mis on konkreetsete taimede, taimsete saaduste ja muude objektide puhul sobiv;

b) asjaomaste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kolmanda riigi piirialadel ja liikmesriigi piirialadel vedamise maksimaalse vahemaa ning

c) loa andmise menetlused käesoleva artikli lõikes 1 osutatud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide toomiseks liikmesriigi piirialadele ja neil aladel vedamiseks.

Piirialade laiusega tagatakse, et kõnealuste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomine liidu territooriumile ja seal vedamine ei too kaasa taimekahjustajatega seotud riske liidu territooriumile ega selle osadele.

3. Komisjon võib rakendusaktidega sätestada konkreetsed tingimused või meetmed seoses teatavate taimede, taimsete saaduste või muude objektide sissetoomisega liikmesriigi piirialadele ning määrata kindlaks konkreetsed kolmandad riigid, kelle suhtes kohaldatakse käesolevat artiklit.

Kõnealused aktid võetakse vastu kooskõlas II lisaga ning võttes asjakohasuse korral arvesse teaduse ja tehnika arengut ning rahvusvaheliste standardite arengut.

Need rakendusaktid võetakse vastu vastavalt artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.

4. Liikmesriigid teavitavad artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu komisjoni ning teisi liikmesriike, kui taimi, taimseid saadusi või muid objekte on käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 sätteid rikkudes liikmesriigi piirialadele või kolmanda riigi piirialadele sisse toodud või seal veetud.

Teavitamine peab hõlmama ka kolmandat riiki, kust taimed, taimsed saadused või muud objektid asjaomasele piirialale toodi.

Artikkel 47

Fütosanitaarse transiitveo nõuded

1. Erandina artikli 40 lõikest 1, artikli 41 lõikest 1, artikli 42 lõikest 2, artikli 72 lõikest 1 ja artiklist 73 võidakse taimi, taimseid saadusi ja muid objekte liidu territooriumile sisse tuua ja neid sealt läbi kolmandasse riiki toimetada, tehes seda kas transiidi või ümberlaadimise vormis („fütosanitaarne transiitvedu“), kui need vastavad mõlemale järgmisele tingimusele:

a) kõnealuste taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega on kaasas nende eest vastutava ettevõtja allkirjaga deklaratsioon selle kohta, et toimub kõnealuste taimede, taimsete saaduste või muude objektide fütosanitaarne transiitvedu;

b) need on pakendatud ja neid veetakse nii, et nende sissetoomisel liidu territooriumile või nende toimetamisel läbi liidu territooriumi ei ole liidu karantiinsete taimekahjustajate levimise riski.

2. Pädevad asutused keelavad fütosanitaarse transiitveo, juhul kui asjaomased taimed, taimsed saadused või muud objektid ei vasta lõikes 1 osutatud nõuetele või kui on olemas põhjendatud tõendid, et nad tulevikus nendele nõuetele ei vasta.

Artikkel 48

Ametliku testimise, teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul või sordiaretuses kasutatavad taimed, taimsed saadused ja muud objektid

1. Erandina artikli 40 lõikest 1, artikli 41 lõikest 1 ja artikli 42 lõikest 2 võivad liikmesriigid taotluse korral ajutiselt lubada tuua oma territooriumile taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mida kasutatakse ametliku testimise, teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul või sordiaretuses, ning neid seal vedada.

See luba antakse asjaomaseks tegevuseks üksnes juhul, kui kehtestatakse asjakohased piirangud tagamaks, et asjaomaste taimede, taimsete saaduste või muude objektidega ei kaasne liidu karantiinse taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluva taimekahjustaja levimise vastuvõetamatut riski, võttes arvesse asjaomaste taimekahjustajate identiteeti, bioloogiat ja levimise viise, kavandatud tegevust, vastasmõju keskkonnaga ja muid olulisi tegureid, mis on seotud kõnealustest taimedest, taimsetest saadustest ja muudest objektidest tuleneva taimekahjustajatega seotud riskiga.

2. Lõike 1 kohaselt antav luba peab sisaldama kõiki järgmisi tingimusi:

a) asjaomaseid taimi, taimseid saadusi või muid objekte hoitakse pädevate asutuste poolt nõuetekohaseks tunnistatud ning loas osutatud asukohas ja tingimustel;

b) kõnealuste taimede, taimsete saaduste või muude objektidega seotud tegevus viiakse läbi pädeva asutuse poolt vastavalt artiklile 60 määratud ning loas osutatud karantiinijaamas või kinnises üksuses;

c) kõnealuste taimede, taimsete saaduste või muude objektidega seotud tegevust viivad läbi töötajad, kelle teadusliku ja tehnilise pädevuse on pädev asutus nõuetekohaseks tunnistanud ning see on loas ära märgitud;

d) kõnealuste taimede, taimsete saaduste või muude objektide sissetoomisel liidu territooriumile või seal vedamisel peab luba kaasas olema.

3. Lõikes 1 osutatud luba piirdub asjaomase tegevuse jaoks vajaliku kestuse ja kogusega, mis ei tohi olla suurem määratud karantiinijaama või kinnise üksuse mahutavusest.

Loas on vajalikud piirangud, millega kõrvaldatakse piisavalt asjakohaste liidu karantiinsete taimekahjustajate või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluvate taimekahjustajate leviku risk.

4. Pädev asutus kontrollib lõikes 2 osutatud tingimuste ja lõikes 3 osutatud piirangute täitmist ning võtab vajalikud meetmed juhul, kui nimetatud tingimusi ega piiranguid ei järgita.

Nimetatud meetmeks on asjakohasuse korral lõikes 1 osutatud loa tühistamine.

5. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud reeglid seoses järgmisega:

a) liikmesriikide ja komisjoni vaheline teabevahetus seoses asjaomaste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomisega liidu territooriumile ja seal vedamisega;

b) käesoleva artikli lõikes 1 osutatud loa andmise menetlused ja tingimused ning

c) nõuete täitmise kontrollimise nõuded ja rikkumise korral võetavad meetmed vastavalt käesoleva artikli lõikele 4.

Artikkel 49

Ajutised meetmed seoses taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega, mis võivad kaasa tuua uusi kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud riske või muid kahtlustatavaid fütosanitaarseid riske

1. Komisjon võib rakendusaktiga vastu võtta ajutisi meetmeid seoses taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomisega kolmandatest riikidest liidu territooriumile ja seal vedamisega, kui on täidetud järgmised tingimused:

a) taimede, taimsete saaduste või muude objektidega kaasnevad tõenäoliselt uued kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud riskid, mis ei ole ühegi liidu meetmega piisavalt hõlmatud ja mis ei ole seotud või mida ei saa veel seostada liidu karantiinsete taimekahjustajatega või taimekahjustajatega, mille suhtes kohaldatakse artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmeid;

b) fütosanitaaralane kogemus on ebapiisav, näiteks seoses uute taimeliikide või taimede levimisviisidega asjaomastest kolmandatest riikidest pärit või sealt toodud asjaomaste taimede, taimsete saaduste või muude objektidega kauplemisel;

c) asjaomastest kolmandatest riikidest pärit taimede, taimsete saaduste või muude objektide puhul ei ole tehtud liidu territooriumile avalduvate uute kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud riskide hindamist.

Rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.

2. Lõikes 1 osutatud ajutised meetmed võetakse vastu, võttes arvesse II lisa 2. jagu ning IV lisa.

Nendega nähakse juhul, kui konkreetne juhtum seda nõuab, ette üks või mitu järgmistest tegevustest:

a) süsteemne ja intensiivne kontroll ja proovide võtmine igast taimede, taimsete saaduste või muude objektide partiist liidu territooriumile sissetoomise kohas ning proovide analüüsimine;

b) karantiiniperiood artiklis 60 osutatud karantiinijaamas või kinnises üksuses selleks, et kontrollida kõnealustest taimedest, taimsetest saadustest või muudest objektidest tuleneva uue kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud asjaomase riski puudumist;

c) kõnealuste taimede, taimsete saaduste või muude objektide liidu territooriumile sissetoomise keeld.

Teise lõigu punktides a ja b osutatud puhul võidakse lõikes 1 osutatud rakendusaktis samuti sätestada erimeetmed, mis tuleb võtta enne nende taimede, taimsete saaduste või muude objektide liidu territooriumile sissetoomist.

3. Lõikes 1 osutatud ajutisi meetmeid kohaldatakse sobiva ja mõistliku ajavahemiku jooksul, oodates nende kolmandatest riikidest pärit taimede, taimsete saaduste või muude objektidega tõenäoliselt seotud taimekahjustajate omaduste kindlaksmääramist ja nendest taimekahjustajatest tulenevate riskide täielikku hindamist kooskõlas I lisa 1. jaoga.

4. Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon uue kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud suure riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamatult vastu kohaldatavad rakendusaktid. Need aktid võetakse vastu kooskõlas II lisa 2. jaos sätestatud põhimõtetega.

5. Erandina käesoleva artikli lõike 1 kohaselt vastu võetud meetmetest kohaldatakse artiklit 48 selliste taimede, taimsete saaduste või muude objektide sissetoomisel liidu territooriumile ja seal vedamisel, mida kasutatakse ametliku testimise, teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul või sordiaretuses.

6. Liikmesriigid esitavad iga aasta 30. aprilliks komisjonile ja muudele liikmesriikidele aruande lõike 2 teise lõigu punktis a või b osutatud meetmete kohaldamise kohta eelnenud aastal.

Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja muid liikmesriike, kui pärast lõike 2 teise lõigu punktis a või b osutatud meetmete kohaldamist on kinnitatud taimekahjustaja esinemine, mis võib kaasa tuua uusi kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud riske.

▼M1

Liikmesriigid teavitavad käesoleva määruse artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu komisjoni ning teisi liikmesriike, kui taime, taimse saaduse või muu objekti sissetoomisest liidu territooriumile keelduti või kui selle vedu liidu territooriumil keelati, kuna asjaomase liikmesriigi arvates eirati käesoleva artikli lõike 2 teise lõigu punktis c osutatud keeldu. Kohaldatavuse korral teatatakse meetmetest, mida liikmesriigid on asjaomaste taimede, taimsete saaduste või muude objektide suhtes võtnud vastavalt määruse ►C1 (EL) 2017/625 ◄ artikli 66 lõikele 3.

▼B

Kohaldatavuse korral teavitatakse ka kolmandat riiki, kust taimed, taimsed saadused või muud objektid liidu territooriumile toodi.

Artikkel 50

Komisjoni aruanne liidu territooriumile importimisega seotud meetmete jõustamise ja tulemuslikkuse kohta

Hiljemalt 14. detsembriks 2021 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kulude-tulude analüüsi hõlmava aruande liidu territooriumile importimisega seotud meetmete jõustamise ja tulemuslikkuse kohta ning asjakohasuse korral esitab ka seadusandliku ettepaneku.

Artikkel 51

III ja IV lisa muutmine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse III ja IV lisa, et kohandada neid teaduse ja tehnika arengu ning asjakohaste rahvusvaheliste standardite arenguga.

Artikkel 52

Liikmesriikide poolt võetavad ajutised meetmed seoses otsese ohuga

1. Kui liikmesriik leiab, et teatavatest kolmandatest riikidest või teatavatest muudest liikmesriikidest taimede, taimsete saaduste või muude objektide tema territooriumile sissetoomisest või seal vedamisest tuleneb taimekahjustajatega seotud vastuvõetamatu tasemega risk, mis puudutab liidu karantiinse taimekahjustaja või hinnangu kohaselt liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele vastava taimekahjustaja sisenemist liikmesriigi territooriumile, seal kohandumist ja levimist, ning seda riski ei vähendata piisavalt meetmetega, millele osutatakse artikli 17 lõigetes 1 ja 2, artikli 18 lõikes 1, artikli 19 lõikes 1, artikli 28 lõigetes 1 ja 2, artikli 29 lõikes 1, artikli 30 lõigetes 1 ja 3, artikli 40 lõigetes 2 ja 3, artikli 41 lõigetes 2 ja 3, artikli 42 lõikes 3, artikli 49 lõikes 1 ja artiklis 53, teavitab ta komisjoni ja teisi liikmesriike kirjalikult liidu meetmetest, mille võtmist ta soovib, lisades nende meetmete tehnilise või teadusliku põhjenduse.

2. Kui liikmesriik leiab, et lõikes 1 osutatud liidu meetmeid nimetatud lõikes osutatud riski vähendamiseks ei võeta või ei saa võtta piisava aja jooksul, võib ta võtta ajutisi meetmeid oma territooriumi kaitsmiseks otsese ohu vastu. Nendest ajutistest meetmetest ja nende meetmete tehnilisest põhjendusest teavitatakse viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

3. Kui komisjon saab lõikes 1 osutatud teabe, hindab ta viivitamata, kas lõikes 1 osutatud riski vähendatakse piisavalt meetmetega, millele osutatakse artikli 17 lõigetes 1 ja 2, artikli 18 lõikes 1, artikli 19 lõikes 1, artikli 28 lõigetes 1 ja 2, artikli 29 lõikes 1, artikli 30 lõigetes 1 ja 3, artikli 40 lõigetes 2 ja 3, artikli 41 lõigetes 2 ja 3, artikli 42 lõikes 3, artikli 49 lõikes 1 ja artiklis 53, või kas nende artiklite kohaselt tuleks võtta uusi meetmeid.

4. Kui komisjon järeldab lõikes 3 osutatud hindamise põhjal, et lõikes 1 osutatud riski ei vähendata piisavalt liikmesriigi poolt lõike 2 kohaselt võetavate ajutiste meetmetega, või juhul, kui need meetmed on ebaproportsionaalsed või ebapiisavalt põhjendatud, võib komisjon rakendusaktiga otsustada, et need meetmed tuleb tunnistada õigustühiseks või neid tuleb muuta. Seni kuni komisjon ei ole sellist rakendusakti vastu võtnud, võib liikmesriik jääda enda võetud meetmete juurde.

Nimetatud rakendusakt võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.







2. jagu

Kaitstavate piirkondadega seotud meetmed

Artikkel 53

Taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise keeld

1. Teatavaid taimi, taimseid saadusi või muid objekte, mis on pärit kolmandatest riikidest või liidu territooriumilt, ei tohi teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse tuua.

2. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu lõikes 1 osutatud selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu, mille toomine teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse on keelatud. Esimene selline rakendusakt sisaldab taimi, taimseid saadusi ja muid objekte ja nende vastavaid kaitstavaid piirkondi ning kohaldatavuse korral nende päritoluriiki, nagu on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ III lisa B osas.

Nimetatud rakendusakt võetakse vastu käesoleva määruse artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Rakendusaktiga kehtestatud loetelus esitatakse need taimed, taimsed saadused ja muud objektid ka koos asjaomase CN-koodiga, kui see kood on olemas. Muudele liidu õigusaktidega kehtestatud koodidele osutatakse lisaks juhul, kui neis täpsustatakse täiendavalt konkreetse taime, taimse saaduse või muu objekti puhul kohaldatavat CN-koodi.

3. Kui väljastpoolt asjaomast kaitstavat piirkonda pärit taim, taimne saadus või muu objekt põhjustab taimekahjustajatega seotud vastuvõetamatu tasemega riski, kuna see kannab tõenäoliselt vastava kaitstava piirkonna karantiinset taimekahjustajat, ning kõnealust riski ei saa vähendada vastuvõetava tasemeni ühe või mitme II lisa 1. jao punktides 2 ja 3 sätestatud meetme kohaldamisega, muudab komisjon vastavalt lõikes 2 osutatud rakendusakti, et lisada sellesse kõnealune taim, taimne saadus või muu objekt ning asjaomased kaitstavad piirkonnad.

Kui rakendusaktis nimetatud taim, taimne saadus või muu objekt ei põhjusta taimekahjustajatega seotud vastuvõetamatu tasemega riski või kui sellise riski olemasolu korral on seda võimalik vähendada vastuvõetava tasemeni ühe või mitme II lisa 1. jao punktides 2 ja 3 sätestatud meetme kohaldamisega, muudab komisjon vastavalt kõnealust rakendusakti.

Kõnealused muudatused võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Kõnealuse taimekahjustajatega seotud riski taseme vastuvõetavust hinnatakse vastavalt põhimõtetele, mis on sätestatud II lisa 2. jaos.

Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon taimekahjustajatega seotud suure riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid.

4. Liikmesriigid teavitavad artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu komisjoni ning teisi liikmesriike igast juhtumist, kus taimed, taimsed saadused või muud objektid on asjaomasesse kaitstavasse piirkonda sisse toodud või neid on seal veetud käesoleva artikli kohaselt kehtestatud keeldusid eirates.

Kohaldatavuse korral teavitavad liikmesriigid või komisjon kolmandat riiki, kust taimed, taimsed saadused või muud objektid asjaomasesse kaitstavasse piirkonda toodi.

Artikkel 54

Taimed, taimsed saadused ja muud objektid, mille suhtes kohaldatakse kaitstavate piirkondade erinõudeid

1. Teatavaid taimi, taimseid saadusi või muid objekte võib teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sisse tuua või seal vedada üksnes siis, kui täidetud on nimetatud kaitstavate piirkondade erinõuded.

2. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu loetelu, mis sisaldab taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, nende vastavaid kaitstavaid piirkondi ja kaitstavate piirkondade erinõudeid. Esimene selline rakendusakt sisaldab taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, vastavaid kaitstavaid piirkondi ning erinõudeid, nagu on loetletud direktiivi 2000/2