ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1974R1728 — ET — 05.06.2003 — 004.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 1728/74,

27. juuni 1974,

põllumajandusuuringute kooskõlastamise kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse assamblee arvamust

ning arvestades, et:

põllumajandusuuringute tõhusa kooskõlastamise eesmärk peaks olema liikmesriikide jõupingutuste parim võimalik rakendamine üldistes huvides, nende jõupingutuste tulemuste tõhus kasutamine, nende suunamine nii, et need oleksid ühise põllumajanduspoliitika suhtes järjepidevad, ja uurimisvõimaluste ühine kasutamine, et uurida teatavaid ühendusele eriti tähtsaid probleeme;

selle eesmärgi saavutamiseks on vaja ette näha liikmesriikides juba teostatavaid või kavandatavaid põllumajandusuuringuprogramme käsitlev teabevahetus ja vastastikune nõupidamine liikmesriikide vahel;

teatavatel juhtudel võib soovitud eesmärgi saavutada teatavate siseriiklike uurimistööde kooskõlastamise teel ühenduse tasandil;

need meetmed võivad siiski osutuda ebapiisavateks oma laadi tõttu või seetõttu, et liikmesriikide käsutuses olevad vahendid ei võimalda neil suurendada oma jõupingutusi uurimistööde alal nii, et täielikult täita ühise põllumajanduspoliitika nõudeid; sel juhul peaks ühendus saama toetada ja täiendada liikmesriikide jõupingutusi, et täita uurimisalaseid nõudeid paremini ja rahuldada ühise põllumajanduspoliitika vajadusi;

kuna põllumajandusuuringute kooskõlastamine on tihedalt seotud ühise põllumajanduspoliitikaga ja seetõttu keskenduvad jõupingutused eelkõige rakendusuuringute kooskõlastamisele, tuleb tagada, et põllumajandustootjad kasutavad selle uurimistöö tulemusi võimalikult kiiresti;

kooskõlastamisvajaduste tõttu ning uuritavate teaduslike probleemide ja teostatavate projektide keerukuse tõttu on soovitav vahetu ja pidev koostöö komisjoni ja liikmesriikide vahel;

sobivaim viis koostöö arendamiseks teadust ja tehnoloogiat käsitlevate üldpõhimõtete raames, mille komisjon on välja töötanud asjakohaste nõuandeorganite abiga, on asutada liikmesriikide esindajatest koosnev komitee, mille eesistujaks on komisjoni esindaja ning mis võiks tõhusalt aidata ja nõustada komisjoni talle põllumajandusuuringute kooskõlastamise vallas pandud ülesannete täitmisel;

siseriiklike jõupingutuste kooskõlastamiseks on vaja nii põhjalikke teadmisi iga liikmesriigi olukorrast põllumajandusuuringute vallas kui ka piisavat teavet muude põllumajandusega seotud uurimistööde kohta; on vaja kinnitada sel viisil saadud andmete kasutajatele kättesaadavaks muutmise kord;

tuleb hoolitseda selle eest, et nende uurimistööde tulemused, milles ühendus osaleb, antakse ühenduse käsutusse;

saadud tulemuste tegeliku rakendamise tagamiseks on vaja edendada nende avaldamist ja levitamist,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1975R2729 — ET — 01.07.1995 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 2729/75,

29. oktoober 1975,

teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segude ►M1 imporditollimaksuga ◄ kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust ( 1 )

ning arvestades, et:

nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrusega (EMÜ) nr 2727/75 (teraviljaturu ühise korralduse kohta) ( 2 ) ja nõukogu 25. juuli 1967. aasta määrusega nr 359/67/EMÜ (riisituru ühise korralduse kohta, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 668/75 ( 4 )) kehtestatud kolmandatest riikidest pärit teravilja, riisi ja purustatud riisi importimisel kohaldatava ►M1 imporditollimaksusüsteemi ◄ ladusa toimimise huvides tuleks kauplemisel teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segudega kohaldada vastavaid eeskirju;

kõnealuste segude ►M1 imporditollimaks ◄ tuleneb nende tariifsest klassifikatsioonist, mis tavaliselt määratakse kindlaks kooskõlas ühise tollitariifistiku tõlgendamise üldeeskirjadega;

teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segude puhul võib nende eeskirjadekohane tariifne klassifitseerimine põhjustada raskusi; sellise klassifikatsiooni tagajärg on vahel see, et olulisel määral kõrge ►M1 imporditollimaksuga ◄ saadusi sisaldavate segude suhtes kohaldatakse madalat ►M1 imporditollimaksu ◄ ;

selliste raskuste vältimiseks tuleks teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segude ►M1 imporditollimaksu ◄ määramiseks vastu võtta erisätted,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1975R2730 — ET — 01.01.1996 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 2730/75,

29. oktoober 1975,

glükoosi ja laktoosi kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 235,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse assamblee arvamust ( 1 )

ning arvestades, et:

tehniliste raskuste vältimiseks tollikäitluses on nõukogu 12. detsembri 1964. aasta otsuses, ( 2 ) mis käsitleb teatavate muudatuste tegemist ühises tollitariifistikus, ette nähtud, et glükoos, glükoosisiirup, laktoos ja laktoosisiirup kuuluvad ühte, keemiliselt puhas glükoos ja laktoos aga teise rubriiki;

glükoos ja laktoos, mis kuuluvad vastavalt alamrubriikidesse 17.02 B II ja 17.02 A II, on kantud asutamislepingu II lisa nimekirja ja seega kehtib nende kohta ka neid aineid hõlmav ühise turukorralduse alusel ettenähtud süsteem kauplemisel kolmandate riikidega; keemiliselt puhast glükoosi ja laktoosi aga ei ole asutamislepingu II lisa nimekirja kantud ja nende ainete kohta kehtib tollimaksu süsteem, mille majanduslik mõju võib olla tunduvalt erinev;

selline olukord tekitab raskusi, mis on selletõttu isegi suuremad, et kõnesolevad tooted on nende puhtusastmest olenemata saadud samadest lähtetoodetest; tolliklassifikatsiooni kohaselt on keemiliselt puhta ja mittepuhta toote eristamise kriteeriumiks 99 % puhtusaste; pisut kõrgema või madalama puhtusastmega toodete majanduslik kasutusala võib olla üks ja seesama; vastastikuse asendatavuse tõttu võib erinevate süsteemide rakendamine seega põhjustada oodatavatest isegi suuremaid konkurentsimoonutusi;

neid raskusi saab lahendada ainult järgides nõukogu 12. detsembri 1964. aasta otsust ning kas rakendada kõnesolevate toodete suhtes nende puhtusastmest olenemata majanduslikult võrdväärseid tingimusi või küllaldasel määral ühtlustada kahte eri gruppi kuuluvate toodete käitlemist;

asutamisleping ei näe konkreetselt ette asutust, kes peaks selliseid samme astuma; seega tuleb vajalikud meetmed võtta asutamislepingu artikli 235 alusel; kõige sobivamateks abinõudeks oleks laiendada keemiliselt puhtale glükoosile käitlemist, mida rakendatakse muude glükooside suhtes vastavalt nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta teraviljaturu ühist korraldust käsitlevale määrusele (EMÜ) nr 2727/75, ( 3 ) ning laiendada keemiliselt puhtale laktoosile käitlemist, mida rakendatakse muude laktooside suhtes vastavalt nõukogu 27. juuni 1968. aasta piima- ja piimatooteturu ühist korraldust käsitlevale määrusele (EMÜ) nr 804/68 ( 4 ) (määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 740/75 ( 5 ),

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
(1) Esitatud väärtused on ülempiirid, mis on sätestatud suhtes aasta keskmisse temperatuuri (kõrgeim ja madalaim). (2) Käesolev parameeter on lisatud, et rahuldada teatavat liiki keskkondade ökoloogilisi vajadusi. I = kohustuslik väärtus. G = soovituslik väärtus. O = erandlikud ilmastikuolud või geograafilised tingimused. * = vt artikli 8 punkt d.
3.1.5.

Poolhaagiste vedukid. 3.1.5.1. Vedukid tühimassiga poolhaagisega Tühimassiga liigendautorong on töökorras veduk, kus on juht ning millega on ühendatud tühimassiga poolhaagis. Poolhaagise vedukile ülekantavat dünaamilist koormust esindab käänmikupoldile avaldatav staatiline ►M1 mass ◄ , mis moodustab 15 % seadmele rakenduvast ►M1 täismassist ◄ . Poolhaagiseta veduki raskuskeskme määrab kindlaks sõiduki tootja. Pidurdusjõude reguleeritakse pidevalt poolhaagisega veduki (tühimassiga) ning ainult veduki koormustingimuste vahel; kontrollitakse ainult veduki pidurdusjõude. 3.1.5.2. Vedukid, millel on täismassiga poolhaagis ►M1 täismassiga ◄ liigendautorong on töökorras veduk, kus on juht ning millega on ühendatud ►M1 täismassiga ◄ poolhaagis. Poolhaagise dünaamilist koormust vedukile väljendatakse haakeseadise käänmikupoldile avaldatava staatilise ►M1 massina ◄ Ps, mille valem on: kus Pso väljendab veduki suurima tehniliselt lubatud ►M1 täismassi ◄ ja tühimassi vahet. h arvutamiseks kasutatakse järgmist valemit: kus h0 = veduki raskuskeskme kõrgus hs = haakeseadise kõrgus, millele poolhaagis toetub P0 = poolhaagiseta veduki tühimass . 3.1.5.3. Suruõhkpidurisüsteemiga sõiduki puhul on pidurdusjõu TM/PM ja rõhu pm lubatud suhe joonisel 3 näidatud piires.
1975R2783 — ET — 01.01.1996 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2783/75,

29. oktoober 1975,

ovoalbumiini ja laktalbumiini ühise kaubandussüsteemi kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 14 lõiget 7 ja artiklit 28, artikleid 92 kuni 94, artiklit 111 ja järgmisi ning artiklit 235,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse assamblee arvamust ( 1 )

ning arvestades, et:

asutamislepingu põllumajandussätteid ei kohaldata, erinevalt munarebust, ovoalbumiini suhtes, millele asutamislepingu II lisas ei osutata;

sellest tulenev olukord võib kahjustada ühise põllumajanduspoliitika tulemuslikkust munasektoris;

olukorra tasakaalustatud lahendamiseks on vaja kehtestada ovoalbumiini ühine kaubandussüsteem, nii nagu on kehtestatud munade kohta; kõnealuse süsteemi kohaldamist tuleks laiendada ka laktalbumiinile, kuna viimast võib enamikul juhtudel ovoalbumiiniga asendada;

vastavalt nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrusele (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta ( 2 ) on ühenduses kehtestatud ühtne munaturusüsteem, mis näeb ette eeskätt töötlemata kujul munade ja munarebude või teataval viisil töödeldud ovoalbumiini sisaldavate toodete ühtsed maksud ja ühtsed hüvitised kolmandate riikide suhtes;

albumiini suhtes kohaldatav kaubandussüsteem peaks järgima munade kohta kehtivat süsteemi, kuna esimesena mainitud tooted viimastest sõltuvad;

ovoalbumiinihind kujuneb tavaliselt munahinna alusel, mis on ühenduses ja maailmaturul erinev; sellest erinevusest tuleneva konkurentsi moonutamise vältimiseks on vaja tõsta impordimaksu nii, et see korvaks nimetatud hinnavahe; kõige sobivam meetod nimetatud maksu summa määramiseks näib olevat selle tuletamine koorega munade maksust;

on vaja ette näha eri koefitsiendid, mis võtaksid arvesse töödeldud toote esitlusviisi;

maailmaturul ei ole munahind ainuke faktor, mis — töötlemiskulude kõrval — ovoalbumiinihinda mõjutab; impordimaksusüsteemi tõhususe tagamiseks on vaja ette näha täiendav summa, mis lisatakse maksule siis, kui maailmaturul tehakse ebatavaliselt madalate hindadega pakkumisi;

eri munatoodete tiheda majandusliku seose tõttu on vaja ovoalbumiini ja laktalbumiini puhul ette näha võimalus kehtestada turustusnorme, mis oleksid võimaluste piires kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2771/75 artikli 1 lõike 1 punktis b sätestatud turustusnormidega;

määral, mis on vajalik määruses (EMÜ) nr 2771/75 munade kohta kehtestatud eksporditoetuste korra ja käesoleva määruse nõuetekohaseks toimimiseks, tuleks sätestada sisese töötlemise reguleerimine või keelamine, kui turu olukord seda nõuab;

impordimaksusüsteem võimaldab loobuda ühenduse välispiiril kõigist muudest kaitsemeetmetest; ühtse turu loomiseks tuleb ühenduse sisepiiridelt kõrvaldada kõnesolevate kaupade vaba liikumise kõik takistused;

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1975R0584 — ET — 04.11.2002 — 005.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 584/75,

6. märts 1975,

milles kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad riisi eksporditoetuste pakkumissüsteemi kohaldamise kohta

pakkumismenetluse teel eksporditoetuse kindlaksmääramise eesmärgiks on turu parem korraldamine; seepärast on oluline, et pakkumised sisaldaksid nende hindamiseks vajalikku teavet ja nendega kaasneksid teatavad ametlikud kohustused;

Artikkel 1

▼M1

1. Otsus kuulutada välja määruse (EMÜ) nr 1431/76 artikli 4 lõike 1 kohane pakkumismenetlus tehakse määruse (EMÜ) nr 1418/76 artiklis 27 sätestatud korras.

▼B

Sellise otsusega määratakse kindlaks pakkumise tingimused. Sellised tingimused peavad tagama võrdse osalemisvõimaluse kõikidele ühenduses asuvatele isikutele ja võivad erandliku abinõuna pakkumise käigus väljaantud ekspordilitsentsidele ette näha erilise kehtivusaja.

▼M1

2. Pakkumismenetluse väljakuulutamisel koostab komisjon pakkumiskutse teadaande. Kõnealune teadaanne sisaldab muuhulgas pakkumiste esitamise tähtpäevi ning andmeid liikmesriikide pädevate asutuste kohta, kellele kõnealused pakkumised tuleb adresseerida. Teadaandes võib samuti märkida üldkoguse, mille puhul võib kõnealuse määruse artikli 5 lõike 1 alusel määrata maksimaalse eksporditoetuse. ►M3 Pakkumismenetluse teadaande avaldamise ja pakkumiste esitamise esimese tähtpäeva vahele peab jääma vähemalt 10 päeva. ◄ Teadaandes märgitakse ka pakkumiste esitamise lõpptähtaeg.

▼B

3. Lõikes 1 nimetatud otsused ja lõikes 2 nimetatud pakkumisteatis avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.

▼M1

Artikkel 1a

Pakkumismenetlus võib piirduda ekspordiga teatavatesse riikidesse või tsoonidesse. Sel juhul märgitakse litsentsitaotluse ja litsentsi lahtrisse 13 viide pakkumismenetluse väljakuulutamist käsitlevas määruses nimetatud sihtriikidele või sihtkohttsoonidele. Litsents kohustab eksportima nimetatud sihtkohta.

▼B

Artikkel 2

▼M4

1. Kirjalikud pakkumised võib anda liikmesriigi pädevale asutusele isiklikult üle või saata kõnealusele asutusele mis tahes kirjaliku elekterside teel.

▼B

2. Pakkumises on märgitud:

▼M2

d) the amount of the export refund proposed per tonne in ecus

ja vajaduse korral
8.3.

Välja tekitava seadise tüüp, asend ja suund 8.3.1. Välja tekitava seadise tüüp 8.3.1.1. Välja tekitav(ad) seadis(ed) tuleb valida nii, et soovitud väljatugevus saavutatakse võrdluspunktis (vt käesoleva lisa punkt 8.3.4) vastavatel sagedustel. 8.3.1.2. Välja tekitava(te)ks seadme(te)ks võib/võivad olla antenn(id) või taldrikantenn. 8.3.1.3. Välja tekitava seadise konstruktsioon ja suund on sellised, et tekkinud välja polarisatsioon on: horisontaalne või vertikaalne sagedustel 20–1 000 MHz 8.3.2. Mõõtekõrgus ja -kaugus 8.3.2.1. Kõrgus Antenni faasikese on 150 ± ;0,05 ;m kõrgemal kui alusplaat, millel katsetatav elektriline/elektrooniline alakoost asub. Kõik antenni kiirguselemendid peavad olema katseruumi aluspinnast vähemalt 250 mm kaugusel. 8.3.2.2. Mõõtekaugus 8.3.2.2.1. Kasutustingimusi saab kõige paremini sarnastada, paigutades välja tekitava seadise elektrilisest/elektroonilisest alakoostust võimalikult kaugele. See vahemaa on tavaliselt 1–5 ;m. 8.3.2.2.2. Kui katse viiakse läbi sisetingimustes, peavad välja tekitava seadise kiirguselemendid olema vähemalt 1,0 ;m kaugusel raadiosageduslikku elektromagnetkiirgust absorbeerivast materjalist ja vähemalt 1,5 ;m kaugusel katsekoha seinast. Saateantenni ja katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu vahel ei tohi olla absorbeerivat materjali. 8.3.3. Antenni asukoht katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu suhtes 8.3.3.1. Välja tekitava seadise kiirguselemendid peavad olema alusplaadi servast vähemalt 0,5 ;m kaugusel. 8.3.3.2. Välja tekitava seadise faasikese on plaadil, mis: a) on alusplaadi suhtes risti; b) poolitab alusplaadi serva ja juhtmestiku põhiosa keskpunkti; ning c) on risti alusplaadi serva ja juhtmestiku põhiosa keskpunktiga. Välja tekitav seadis asetatakse paralleelselt selle plaadiga (vt käesoleva lisa 4. liite joonised 1 ja 2). 8.3.3.3. Alusplaadi või katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu kohale asetatud välja tekitav seadis ulatub üle katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu. 8.3.4. Võrdluspunkt Käesoleva lisa kohaldamisel tähendab võrdluspunkt punkti, kus väljatugevus kindlaks tehakse, ja seda määratletakse järgmiselt: 8.3.4.1. horisontaalselt vähemalt 1 ;m antenni faasikeskmest või vertikaalselt vähemalt 1 ;m taldrikantenni kiirguselementidest; 8.3.4.2. plaadil, mis: a) on alusplaadi suhtes risti; b) on risti alusplaadi servaga, millega paralleelselt on veetud juhtmestiku põhiosa; ning c) poolitab alusplaadi serva ja juhtmestiku põhiosa keskpunkti; d) langeb kokku selle juhtmestiku põhiosa keskpunktiga, mis on veetud piki alusplaati, mis on antennile kõige lähemal; 8.3.4.3. 150 ± ;10 mm alusplaadist.
8.3.

Välja tekitava seadise tüüp, asend ja suund 8.3.1. Välja tekitava seadise tüüp 8.3.1.1. Välja tekitav(ad) seadis(ed) tuleb valida nii, et soovitud väljatugevus saavutatakse võrdluspunktis (vt käesoleva lisa punkt 8.3.4) vastavatel sagedustel. 8.3.1.2. Välja tekitava(te)ks seadme(te)ks võib/võivad olla antenn(id) või taldrikantenn. 8.3.1.3. Välja tekitava seadise konstruktsioon ja suund on sellised, et tekkinud välja polarisatsioon on: horisontaalne või vertikaalne sagedustel 20–1 000 MHz 8.3.2. Mõõtekõrgus ja -kaugus 8.3.2.1. Kõrgus Antenni faasikese on 150 ± 0,05 m kõrgemal kui alusplaat, millel katsetatav elektriline/elektrooniline alakoost asub. Kõik antenni kiirguselemendid peavad olema katseruumi aluspinnast vähemalt 250 mm kaugusel. 8.3.2.2. Mõõtekaugus 8.3.2.2.1. Kasutustingimusi saab kõige paremini sarnastada, paigutades välja tekitava seadise elektrilisest/elektroonilisest alakoostust võimalikult kaugele. See vahemaa on tavaliselt 1–5 m. 8.3.2.2.2. Kui katse viiakse läbi sisetingimustes, peavad välja tekitava seadise kiirguselemendid olema vähemalt 1,0 m kaugusel raadiosageduslikku elektromagnetkiirgust absorbeerivast materjalist ja vähemalt 1,5 m kaugusel katsekoha seinast. Saateantenni ja katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu vahel ei tohi olla absorbeerivat materjali. 8.3.3. Antenni asukoht katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu suhtes 8.3.3.1. Välja tekitava seadise kiirguselemendid peavad olema alusplaadi servast vähemalt 0,5 m kaugusel. 8.3.3.2. Välja tekitava seadise faasikese on plaadil, mis: a) on alusplaadi suhtes risti; b) poolitab alusplaadi serva ja juhtmestiku põhiosa keskpunkti; ning c) on risti alusplaadi serva ja juhtmestiku põhiosa keskpunktiga. Välja tekitav seadis asetatakse paralleelselt selle plaadiga (vt käesoleva lisa 4. liite joonised 1 ja 2). 8.3.3.3. Alusplaadi või katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu kohale asetatud välja tekitav seadis ulatub üle katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu. 8.3.4. Võrdluspunkt Käesoleva lisa kohaldamisel tähendab võrdluspunkt punkti, kus väljatugevus kindlaks tehakse, ja seda määratletakse järgmiselt: 8.3.4.1. horisontaalselt vähemalt 1 m antenni faasikeskmest või vertikaalselt vähemalt 1 m taldrikantenni kiirguselementidest; 8.3.4.2. plaadil, mis: a) on alusplaadi suhtes risti; b) on risti alusplaadi servaga, millega paralleelselt on veetud juhtmestiku põhiosa; ning c) poolitab alusplaadi serva ja juhtmestiku põhiosa keskpunkti; d) langeb kokku selle juhtmestiku põhiosa keskpunktiga, mis on veetud piki alusplaati, mis on antennile kõige lähemal; 8.3.4.3. 150 ± 10 mm alusplaadist.
01975R0337 — ET — 20.02.2019 — 007.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Kehtetuks tunnistatud:

Euroopa Liidu Teataja nr lehekülg kuupäev Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2019/128, 16. jaanuar 2019, L 30 90 31.1.2019
01975R1365 — ET — 20.02.2019 — 008.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Kehtetuks tunnistatud:

Euroopa Liidu Teataja nr lehekülg kuupäev Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2019/127, 16. jaanuar 2019, L 30 74 31.1.2019
1976L0765 — ET — 22.07.1982 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:

No

▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV,

27. juuli 1976,

alkoholomeetreid ja alkoholiareomeetreid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

(76/765/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 1 )

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 2 )

ning arvestades, et:

alkoholomeetrite ja alkoholiareomeetrite määratlus, konstruktsioon ning kontrollimine on liikmesriikides reguleeritud kohustuslike sätetega, mis liikmesriigiti erinevad ja seega takistavad nende mõõteriistade liikumist ja kaubandust ühenduses; seepärast on vaja need sätted ühtlustada;

neid mõõteriistu käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamine on samuti vajalik selleks, et täiendada kehtivaid sätteid, mis käsitlevad alkoholisisalduse määramise korda mõõtmistulemuste alusel, et kõrvaldada mõõtmistulemuste vääritimõistmise või vaidlustamise oht;

nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiiviga 71/316/EMÜ (liikmesriikide õigusaktide mõõtevahendeid ja metroloogilise kontrolli meetodeid käsitlevate ühissätete ühtlustamise kohta) ( 3 ) on kehtestatud EMÜ tüübikinnituse ja EMÜ esmataatluse kord; selle direktiivi kohaselt on vaja kehtestada alkoholomeetrite ja alkoholiareomeetrite konstruktsioonile ja tööle esitatavad tehnilised nõuded, selleks et pärast vajalikke kontrollimisi ning nõuetekohaste märgiste ja märkide pealekandmist võiks neid vabalt importida, turustada ja kasutada;

oma 17. detsembri 1973. aasta resolutsioonis ( 4 ) tööstuspoliitika kohta palus nõukogu komisjoni esitada talle enne 1. detsembrit 1974 ettepanek alkoholomeetriat ja alkoholomeetreid käsitleva direktiivi kohta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: