2007R1528 — ET — 01.07.2013 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1528/2007,

20. detsember 2007,

millega teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna riikide rühma riikidest pärit toodete suhtes kohaldatakse korda, mis on sätestatud lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Koostöölepingus ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000, ( 1 ) (edaspidi „AKV-EÜ partnerlusleping”) nähakse ette, et majanduspartnerluslepingud jõustuvad hiljemalt 1. jaanuaril 2008. (2) AKV-EÜ partnerluslepingus nähakse ette, et kuni 31. detsembrini 2007 kehtib lepingu V lisas esitatud kauplemiskord. (3) Alates 2002. aastast on ühendus pidanud läbirääkimisi majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks AKV riikide rühmaga, mis jaguneb kuueks piirkonnaks — Kariibi meri, Kesk-Aafrika, Ida- ja Lõuna-Aafrika, Vaikse ookeani saareriigid, Lõuna-Aafrika Arenguühendus ja Lääne-Aafrika. Kõnealused majanduspartnerluslepingud on kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni kohustustega, toetavad piirkondlikku integratsiooni ning soodustavad AKV riikide majanduste järkjärgulist integreerumist reeglitel põhinevasse maailmakaubandussüsteemi, edendades seega nende säästvat arengut ning andes panuse üldistesse jõupingutustesse, mille eesmärk on kaotada vaesus ning parandada elutingimusi AKV riikides. Esimeses etapis võib lõpule viia läbirääkimised lepingute üle, mis viivad vähemalt Maailma Kaubandusorganisatsiooni tingimustele vastavat kaubanduskorda hõlmavate majanduspartnerluslepingute sõlmimiseni, mis on kooskõlas piirkondliku majandus- ja poliitilise integratsiooni protsessiga ning mida täiendavad niipea kui võimalik täieulatuslikud majanduspartnerluslepingud. (4) Vastavalt lepingutele, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus ja mida käsitlevad läbirääkimised on lõpule viidud, võivad lepinguosalised võtta lepingu kohaldamiseks võimalust mööda meetmeid juba enne selle ajutise kahepoolse kohaldamise algust. On kohane, et nimetatud sätete alusel võetaks meetmeid kõnealuste lepingute kohaldamiseks. (5) Käesolevas määruses sätestatud korda tuleb vajaduse korral muuta vastavalt lepingutele, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, kui neile lepingutele kirjutatakse alla ja need sõlmitakse vastavalt asutamislepingu artiklile 300 ning kui neid lepinguid kas kohaldatakse ajutiselt või on nad jõustunud. Korra kohaldamine lõpetatakse osaliselt või täielikult, kui kõnealused lepingud ei jõustu mõistliku aja jooksul lepingute õiguse Viini konventsiooni kohaselt. (6) Ühendusse importimise suhtes peaks lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, sätestatud kord nägema kõikide toodete (v.a relvad) ette tollimaksuvaba turulepääsu ja vabastamise tariifikvootidest. Nimetatud kord ei piira üleminekuperioode ja teatavate tundlike toodete suhtes kehtivat korda ning Prantsusmaa ülemeredepartemangude suhtes kehtivat erikorda. Arvestades Lõuna-Aafrika olukorra eripära, peaks Lõuna-Aafrikast pärit toodete suhtes kohaldama ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja tema liikmesriikide ning teiselt poolt Lõuna-Aafrika Vabariigi vahelise kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu ( 2 ) asjakohaseid sätteid niikaua, kuni jõustub ühenduse ja Lõuna-Aafrika vaheline leping, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus. (7) AKV riikide hulka kuuluvad vähimarenenud riigid peaksid edaspidi oma kaubandussuhted ühendusega rajama pigem majanduspartnerluslepingutele, mitte vähimarenenud riikide jaoks ettenähtud erikorrale, mis on kehtestatud nõukogu 27. juuni 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 980/2005 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta ( 3 ). Selle eesmärgi saavutamiseks tuleks sätestada, et nende AKV riikide suhtes, kes on viinud lõpule läbirääkimised lepingute üle, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, ja kelle suhtes kehtib käesoleva määruse alusel kehtestatav kord, kohaldatakse ka edaspidi piiratud aja jooksul määruses (EÜ) nr 980/2005 sätestatud erikorda, mis on ette nähtud vähimarenenud riikide puhul seoses toodetega, mille suhtes käesolevas määruses ettenähtud üleminekumeetmed on vähem soodsad. (8) Üleminekuperioodil tuleks käesolevale määrusele vastavate importtoodete päritolu suhtes kohaldada reegleid, mis nähakse ette käesoleva määruse II lisas. Need päritolureeglid tuleks asendada reeglitega, mis on lisatud I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutele alates nende ajutisest kohaldamisest või jõustumisest, sõltuvalt sellest kumb toimub varem. (9) On vaja ette näha võimalus peatada ajutiselt käesolevas määruses sätestatud korra kohaldamine kui toimub halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus. Kui liikmesriik esitab komisjonile teavet võimaliku pettuse või halduskoostööst hoidumise kohta, tuleks kohaldada asjakohast ühenduse õigusakti, eelkõige nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määrust (EÜ) nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks ( 4 ).. (10) On asjakohane näha käesolevas määruses ette suhkrut ja riisi käsitlev üleminekukord ning üleminekuaja kaitsemeetmed ja järelevalvemehhanismid, mida kohaldatakse pärast üleminekukorra kehtivuse lõppemist. (11) Seoses suhkrut käsitleva üleminekukorraga kaotab vastavalt nõukogu otsusele 2007/627/EÜ ( 5 ) alates 1. oktoobrist 2009 kehtivuse AKV-EÜ partnerluslepingu V lisale lisatud protokoll nr 3 (AKV-suhkru kohta). (12) Kuna protokoll nr 3 (AKV-suhkru kohta) kaotab kehtivuse ja suhkruturg on eriti tundlik, on asjakohane võtta vastu suhkrut käsitlevad üleminekumeetmed. Samuti on vaja vastu võtta üleminekuaja järelevalvemehhanismid ja kaitsemeetmed teatavate töödeldud põllumajandustoodete suhtes, mis võivad olla suure suhkrusisaldusega ja millega võidakse kaubelda, et hoida kõrvale teatavatest ühendusse suhkru importimise alal kehtivatest üleminekuaja kaitsemeetmetest. (13) Samuti on asjakohane võtta vastu üldised kaitsemeetmed käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes. (14) Kui import põhjustab või ähvardab põhjustada tõsiseid häireid põlumajandustoodete turgudel või põllumajandustoodete turgude reguleerimismehhanismides, peab nende turgude erilist tundlikkust silmas pidades olema võimalik võtta kahepoolseid kaitsemeetmeid. (15) Asutamislepingu artikli 299 lõike 2 kohaselt tuleks ühenduse poliitika elluviimisel arvestada ühenduse äärepoolseimate piirkondade konkreetset struktuurset, ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda, eriti tolli- ja kaubandusepoliitika puhul. (16) Seetõttu tuleks kahepoolsete kaitsemeetmete rakenduseeskirjade kehtestamisel eraldi arvestada põllumajandustoodete, eriti suhkru tundlikkust ning ühenduse äärepoolseimate piirkondade erilist kaitsetust ja huve. (17) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega sätestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused ( 6 ). (18) Seoses käesoleva määruse vastuvõtmisega tuleb tunnistada kehtetuks praegu kehtivad AKV-EÜ partnerluslepingu V lisa raames vastuvõetud määrused, nimelt nõukogu 10. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2285/2002, milles käsitletakse AKV-EÜ koostöölepinguga ettenähtud kaitsemeetmeid, ( 7 ) nõukogu 10. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2286/2002 Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikidest (AKV riikidest) pärit põllumajandussaaduste töötlemisel saadud põllumajandustoodete ja kaupade suhtes kohaldatava korra kohta ( 8 ) ning nõukogu 29. novembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1964/2005 (banaanide tariifimäärade kohta) ( 9 ) artikli 1 lõige 2. Seetõttu tühistatakse ja tunnistatakse aegunuks kõik rakendusmeetmed, mis põhinevad eespool nimetatud sätetel, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







1. PEATÜKK

SISU, REGULEERIMISALA JA TURULEPÄÄS

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega rakendatakse teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) riikide rühma riikidest pärit toodete suhtes meetmed, mis tulenevad lepingutest, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Määrust kohaldatakse I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest pärit toodete suhtes.

2. Nõukogu muudab kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel I lisa, lisades sellesse need AKV riikide rühma piirkonnad ja riigid, kes on viinud lõpule läbirääkimised, mida peeti selleks, et sõlmida ühenduse ja selle piirkonna või riigi ja ühenduse vahel leping, mis vastab vähemalt 1994. aasta GATTi XXIV artiklis esitatud nõuetele.

3. Sellised riigid või piirkonnad on I lisa loendis niikaua, kui nõukogu muudab kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepanekul I lisa ja eemaldab sellest kõnealuse piirkonna või riigi, eelkõige juhul, kui:

a) piirkond või riik teatab, et ta ei kavatse ratifitseerida lepingut, mille alusel ta on kantud I lisasse;

b) ratifitseerimine, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse, ei toimu mõistliku ajavahemiku jooksul, nii et lepingu jõustumine lükkub põhjendamatult edasi, või

c) leping tühistatakse või kui asjaomane piirkond või riik lõpetab oma lepingust tulenevad õigused ja kohustused, kuigi leping jääb kehtima.

Artikkel 3

Turulepääs

1. Ilma et see piiraks artiklite 6, 7 ja 8 kohaldamist, kaotatakse imporditollimaks I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest pärit kaupadele, mis kuuluvad harmoneeritud süsteemi gruppidesse 1 kuni 97, välja arvatud grupp 93. Tollimaksu kaotamine sõltub artiklites 9 ja 10 sätestatud üleminekuaja kaitse- ja järelevalvemehhanismidest ning artiklites 11 kuni 22 sätestatud üldisest kaitsemehhanismist.

2. Harmoneeritud süsteemi grupi 93 kaupadele, mis pärinevad I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest, kohaldatakse endiselt enamsoodustusrežiimi tollimakse.

3. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 980/2005 artikli 3 lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas loetletud vähimarenenud riikidest, mis on ühtlasi loetletud käesoleva määruse I lisas, pärit toodete suhtes lisaks käesolevas määruses sätestatud korrale jätkuvalt määruses (EÜ) nr 980/2005 ettenähtud soodustusi; kõnealuste toodete hulka kuuluvad:

(a) tariifirubriigi 1006 tooted, välja arvatud alamrubriigi 1006 10 10 tooted, kuni 31. detsembrini 2009 ning

(b) tariifirubriigi 1701 tooted kuni 30. septembrini 2009.

4. Käesoleva artikli lõiget 1 ning artikleid 6, 7 ja 8 ei kohaldata Lõuna-Aafrikast pärit toodete suhtes. Nende suhtes kohaldatakse ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja tema liikmesriikide ning Lõuna-Aafrika Vabariigi vahelise kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohaseid sätteid. Käesolevale määrusele lisatakse artikli 24 lõikes 3 ettenähtud korras lisa, milles sätestatakse Lõuna-Aafrikast pärit toodete suhtes kohaldatav režiim, kui kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohased kaubandussätted on asendatud asjakohaste sätetega lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

5. Lõiget 1 ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 2018 tariifirubriigi 0803 00 19 toodete suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkonnast või riigist ja mis on lubatud vabasse ringlusse ühenduse äärepoolseimates piirkondades. Käesoleva artikli lõiget 1 ja artiklit 7 ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 2018 tariifirubriigi 1701 toodete suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkonnast või riigist ja mis on lubatud vabasse ringlusse Prantsuse ülemeredepartemangudes. Neid perioode pikendatakse kuni 1. jaanuarini 2028 välja arvatud kui asjaomaste lepingute osapooled teisiti kokku lepivad. Huvitatud isikuid teavitatakse kõnealuse sätte kehtivuse lõppemisest teatisega, mille komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas.







II PEATÜKK

PÄRITOLUREEGLID JA HALDUSKOOSTÖÖ

Artikkel 4

Päritolureeglid

1. Selleks et teha kindlaks, kas tooted on pärit I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, kohaldatakse II lisas esitatud päritolureegleid.

2. II lisas esitatud päritolureeglite asemel hakkavad kehtima I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutele lisatud päritolureeglid, kui alustatakse lepingu ajutist kohaldamist või kui leping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem. Ettevõtjate teavitamiseks avaldab komisjon teatise Euroopa Liidu Teatajas. Teatises teatatakse ajutise kohaldamise alguse või jõustumise kuupäev, millest alates kohaldatakse I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärivate toodete suhtes lepingus sätestatud päritolureegleid.

3. II lisa sätete rakendamist jälgib komisjon, keda abistab tolliseadustiku komitee, mis on moodustatud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2913/92, millegakehtestatakse ühenduse tolliseadustik ( 10 ). II lisas võib teha tehnilisi muudatusi ja selle haldamiseks võib vastu võta otsuseid vastavalt korrale, mis on nimetatud määruse (EÜ) nr 2913/92 artiklites 247 ja 247a.

Artikkel 5

Halduskoostöö

1. Kui komisjon avastab objektiivse teabe põhjal halduskoostööst hoidumise ja/või eeskirjade eiramise või pettuse, võib ta vastavalt käesolevale artiklile ajutiselt peatada artiklites 3, 6 ja 7 sätestatud tollimaksude tühistamise (edaspidi „asjakohane kohtlemine”.)

2. Käesoleva artikli tähenduses hõlmab „halduskoostööst hoidumine” muu hulgas:

a) asjaomase toote (asjaomaste toodete) päritolustaatuse kontrollimise kohustuse korduvat täitmatajätmist;

b) korduvat keeldumist või põhjendamatut viivitust päritolutõendi kontrolli teostamisel ja/või seejärel selle tulemustest teavitamisel;

c) korduvat keeldumist või põhjendamatut viivitust loa hankimisel kontrollkäikude korraldamiseks halduskoostöö raames, et kontrollida asjakohase kohtlemise võimaldamisega seotud dokumentide autentsust ja andmete õigsust.

Käesoleva artikli tähenduses võib eeskirjade eiramise või pettusena käsitleda muu hulgas ka seda, kui toodete import kasvab järsult ilma rahuldava selgituseta ja ületab asjaomase piirkonna või riigi tavapärase tootmis- ja ekspordimahu taseme.

3. Kui komisjon leiab liikmesriikide esitatud teabe alusel või omal algatusel, et lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimused on täidetud, võib ta artikli 24 lõikes 2 nimetatud korras peatada asjakohase kohtlemise, olles eelnevalt:

a) teavitanud artiklis 24 alusel moodustatud komiteed,

b) teavitanud asjaomast piirkonda või riiki vastavalt ühenduse ja kõnealuse piirkonna või riigi vahel kehtivatele menetlustele ning

c) avaldanud Euroopa Liidu Teatajas teatise selle kohta, et on avastatud halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus.

4. Käesoleva artikli kohast peatamist kohaldatakse vaid seni, kuni see on vajalik ühenduse finantshuvide kaitsmiseks. Peatamisaeg ei või olla pikem kui kuus kuud, kuid seda võib pikendada. Selle perioodi lõpuks ja pärast artiklis 24 alusel moodustatud komitee teavitamist otsustab komisjon käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud korra kohaselt, kas peatamine lõpetada või seda pikendada.

5. Lõigetes 2 kuni 4 sätestatud ajutise peatamise menetluse asemel hakkab kehtima I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutes sätestatud ajutise peatamise menetlus, kui alustatakse lepingu ajutist kohaldamist või kui leping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem. Ettevõtjate teavitamiseks avaldab komisjon teatise Euroopa Liidu Teatajas. Teatises teatatakse ajutise kohaldamise alguse või jõustumise kuupäev, millest alates määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldatakse lepingus sätestatud ajutise peatamise menetlust.

6. I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingus ette nähtud ajutise peatamise elluviimiseks teeb komisjon ilma põhjendamata viivituseta järgmist:

a) teatab artiklis 24 alusel moodustatud komisjonile, et on avastatud halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus ja

b) avaldab Euroopa Liidu Teatajas teatise selle kohta, et on avastatud halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus.

Otsuse asjakohase kohtlemise peatamise kohta võetakse vastu artikli 24 lõikes 2 nimetatud korras.







III PEATÜKK

ÜLEMINEKUKORD







1. JAGU

Riis

Artikkel 6

Tollimaksu nullmääraga tariifikvoodid ja tollide kaotamine

1. Alates 1. jaanuarist 2010 kaotatakse tariifirubriigi 1006 toodetele kehtestatud imporditollimaks, välja arvatud alamrubriigi 1006 10 10 toodete imporditollimaks, mis kaotatakse alates 1. jaanuarist 2008.

2. I lisas loetletud, CARIFORUMi piirkonda kuuluvatest piirkondadest või riikidest pärit toodetele, mis kuuluvad tariifirubriiki 1006 (välja arvatud alamrubriik 1006 10 10), avatakse järgmised tollimaksu nullmääraga tariifikvoodid:

a) 187 000 tonni kooritud riisi ekvivalendina, ajavahemikul 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2008;

b) 250 000 tonni kooritud riisi ekvivalendina, ajavahemikul 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2009.

3. Lõikes 2 nimetatud tariifikvootide üksikasjalikud rakenduseeskirjad kehtestatakse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1785/2003 riisituru ühise korralduse kohta ( 11 ) artiklis 13 ja artikli 26 lõikes 2 nimetatud korras.







2. JAGU

Suhkur

Artikkel 7

Tollimaksu nullmääraga tariifikvoodid ja tollide kaotamine

1. Tariifirubriigi 1701 toodetele kehtestatud imporditollimaksud kaotatakse alates 1. oktoobrist 2009.

2. Lisaks nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 318/2006 (suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta) ( 12 ) artikli 28 kohaselt avatud ja hallatavatele tariifikvootidele avatakse ajavahemikuks 1. oktoobrist 2008 kuni 30. septembrini 2009 rubriigi 1701 toodetele järgmised tariifikvoodid:

a) nullmääraga tollimaks valge suhkru ekvivalendina väljendatud 150 000 tonnile toodetele, mis pärinevad määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas nimetatud vähimarenenud riikidest, mis on ühtlasi loetletud käesoleva määruse I lisas. Tariifikvoot jagatakse piirkondade vahel vastavalt kogustele, mis määratakse kindlaks kooskõlas lepingutega, mille alusel on piirkondi ja riike võimalik kanda I lisasse, ning

b) nullmääraga tollimaks valge suhkru ekvivalendina väljendatud 80 000 tonnile toodetele, mis pärinevad I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, mis ei kuulu vähimarenenud riikide hulka. Tariifikvoot jagatakse piirkondade vahel vastavalt kogustele, mis määratakse kindlaks kooskõlas lepingutega, mille alusel on piirkondi ja riike võimalik kanda I lisasse.

3. Eelmises lõikes nimetatud tariifkvootide alusel toimuva impordi suhtes kohaldatakse määruse EÜ nr 318/2006 artiklit 30.

4. Käesoleva artiklis nimetatud tariifide jagamise piirkondade vahel ja tariifikvootide üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 318/2006 artikli 39 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 8

Üleminekukord

Ajavahemikul 1. oktoobrist 2009 kuni 30. septembrini 2012 kohaldatakse artikli 7 lõiget 1 CN-koodiga 1701 toodete impordi suhtes vaid juhul, kui importija kohustub neid tooteid ostma hinnaga, mis ei ole madalam kui 90 % määruse (EÜ) nr 318/2006 artiklis 3 sätestatud asjaomase turustusaasta võrdlushinnast (vastavalt CIF-hinnale).

Artikkel 9

Suhkru kaitsemehhanism üleminekuajal

1. Artikli 7 lõikes 1 sätestatud kohtlemise, mis on kehtestatud ajavahemikuks 1. oktoobrist 2009 kuni 30. septembrini 2015 tariifirubriigi 1701 kaupade impordi suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, mis ei kuulu määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas nimetatud vähimarenenud riikide hulka, võib peatada, kui:

a) impordi maht AKV piirkondadest ja riikidest, mis ei ole määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas loetletud vähimarenenud riigid, on suurem kui: i) 1,38 miljonit tonni turustusaastal 2009/2010; ii) 1,45 miljonit tonni turustusaastal 2010/2011; iii) 1,6 miljonit tonni turustusaastail 2011/2012 kuni 2014/2015 ja

b) import kõikidest AKV riikidest kokku ei ületa 3,5 miljonit tonni.

2. Lõike 1 punktis a nimetatud koguseid võib jagada piirkondade vahel.

3. Lõikes 1 osutatud perioodi jooksul on I lisas nimetatud piirkondadest või riikidest pärit tariifirubriigi 1701 toodete importimiseks vaja impordilitsentsi.

4. Artikli 7 lõikes 1 sätestatud kohtlemise peatamine lõpetatakse sama turustusaasta lõpul, kui nimetatud kohtlemine peatati.

5. Üksikasjalikud eeskirjad lõikes 1 ettenähtud koguste jagamise kohta ja käesoleva artikli lõigetes 1, 3 ja 4 sätestatud süsteemi haldamiseks ning peatamisotsus võetakse vastu määruse (EÜ) nr 318/2006 artikli 39 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 10

Üleminekuaja järelevalvemehhanism

1. 1. jaanuarist 2008 kuni 30. septembrini 2015 rakendatakse I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärit tariifirubriikide 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 kaupade impordi suhtes järelevalvemehhanismi, mis on sätestatud komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) ( 13 ) artiklis 308d.

2. Kõnealuse järelevalve raames kontrollib komisjon, kas ühe või mitme toote impordimaht mõnest regioonist on kaheteistkümne järjestikuse kuu jooksul kumuleeruvalt suurenenud rohkem kui 20 % võrra, võrreldes aastase impordi keskmise mahuga kolme eelnenud kaheteistkümne kuu pikkuse ajavahemiku jooksul.

3. Kui saavutatakse lõikes 2 nimetatud tase, analüüsib komisjon kaubanduse struktuuri ning impordi majanduslikku põhjendatust ja imporditavate toodete suhkrusisaldust. Kui komisjon jõuab järeldusele, et kõnealuste toodete importi on kasutatud tariifimääradest ning artiklites 7, 8 ja 9 sätestatud üleminekumeetmetest ja kaitsemehhanismist kõrvalehoidmiseks, võib ta peatada artikli 3 lõike 1 kohaldamise nende tariifirubriikide 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 kaupade impordi suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest, mis ei kuulu vähimarenenud riikide hulka.

4. Järelevalvemehhanismi haldamise üksikasjalikud eeskirjad ja peatamisotsused võetakse vastu nõukogu 6. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 3448/93 (millega nähakse ette põllumajandussaaduste töötlemisel saadud teatavate kaupadega kauplemise kord) ( 14 ) artiklis 16 ettenähtud korras.







IV PEATÜKK

ÜLDISED KAITSESÄTTED

Artikkel 11

Mõisted

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „ühenduse tööstusharu” — ühenduse territooriumil samasuguseid või otseselt konkureerivaid tooteid valmistavad ühenduse tootjad või tootjad, kelle samasuguse või otseselt konkureeriva toote toodang kokku moodustab suurema osa nende toodete ühenduse kogutoodangust;

b) „märgatav kahju” — ühenduse tootjate seisundi märkimisväärne halvenemine;

c) „märgatava kahju tekkimise oht” — olukord, kus on oodata märgatava kahju tekkimist;

d) „häired” — olukord, kus valdkonna või tööstusharu tegevus on häiritud;

e) „häirete tekkimise oht” — olukord, kus on ilmselt tekkimas häired.

Artikkel 12

Põhimõtted

1. Käesoleva peatüki kohase kaitsemeetme võib kehtestada, kui I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärinevate toodete import ühendusse suureneb sel määral ja toimub sellistel tingimustel, mis põhjustab või ähvardab põhjustada ühe järgnevast:

a) märgatav kahju ühenduse tööstusele;

b) häired teatavas majandusharus, eeskätt juhul, kui need häired põhjustavad suuri sotsiaalprobleeme või raskusi, mille tulemusel ühenduse majandusolukord võib oluliselt halveneda;

c) Maailma Kaubandusorganisatsiooni põllumajanduslepingu I lisas nimetatud põllumajandustoodete turgude või nende turgude reguleerimismehhanismide häired.

2. Kui I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärinevate toodete import ühendusse suureneb sellisel määral ja toimub sellistel tingimustel, et see põhjustab või ähvardab põhjustada ühe või mitme ühenduse äärepoolseima piirkonna majanduses häireid, võib kehtestada käesoleva peatüki kohase kaitsemeetme.

Artikkel 13

Kaitsemeetmete kehtestamiseks vajalike tingimuste olemasolu kindlakstegemine

1. Märgatava kahju või selle tekkimise ohu võivad muu hulgas põhjustada järgmised tegurid:

a) impordi maht, eriti juhul, kui see on märkimisväärselt kasvanud absoluutarvudes või ühenduse toodangu või tarbimise suhtes;

b) impordihind, eriti juhul, kui esineb märkimisväärne hinna allalöömine võrreldes ühenduse samalaadse toote hinnaga;

c) tootmise, tootmisvõimsuse kasutamise, varude, müügi, turuosa, hindade alandamise või tavapärase hinnatõusu vältimise, kasumi, kasutatud kapitali tasuvuse, rahavoogude, tööhõive ja muude majandusteguritega seotud suundumustes avalduv mõju ühenduse tootjatele,

d) muud tegurid peale impordisuundumuste, mis põhjustavad või võisid põhjustada kahju asjaomastele ühenduse tootjatele.

2. Häired või häirete tekkimise oht tehakse kindlaks objektiivsete tegurite, sealhulgas järgmise põhjal:

a) impordi mahu absoluutne või suhteline suurenemine võrreldes ühenduse toodangu ja impordiga mujalt ja

b) niisuguse impordi mõju hindadele või

c) niisuguse impordi mõju ühenduse asjaomase tööstusharu või majandusharu olukorrale, sealhulgas müügi ja tootmise tase, finantsolukord ning tööhõive määr.

3. Selleks et kindlaks teha, kas import toimub tingimustel, mis põhjustavad või ähvardavad põhjustada põllumajandustoodete turgude või nende turgude reguleerimismehhanismide (mille hulka kuuluvad ühise turukorralduse loomise määrused) häireid, tuleb võtta arvesse kõiki olukorraga seotud objektiivseid tegureid, sealhulgas ühte või mitut järgmistest:

a) impordi maht, võrreldes eelmise kalendri- või turustusaasta mahuga, sisetootmine ja -tarbimine, ühise turukorralduse reformi kohaselt tulevikus kavandatavad mahud;

b) siseturu hindade tase, võrreldes võrdlus- või sihthindadega, või kui neid ei saa kasutada, siis võrreldes siseturu keskmiste hindadega samal ajal eelmisel turustusaastal;

c) alates 1. oktoobrist 2015 olukord tariifirubriigi 1701 toodete turgudel, kus ühenduse valge suhkru keskmine turuhind langeb kahe järjestikuse kuu jooksul madalamale kui 80 % ühenduse valge suhkru keskmisest turuhinnast eelmisel turustusaastal.

4. Selleks et teha kindlaks, kas lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud tingimused esinevad ühenduse äärepoolseimas piirkonnas, analüüsitakse vaid asjaomast äärepoolseimat piirkonda. Erilist tähelepanu pööratakse äärepoolseima piirkonna tööstusharu suurusele, finantsolukorrale ja tööhõive määrale.

Artikkel 14

Menetluse algatamine

1. Uurimine algatatakse liikmesriigi taotlusel või komisjoni enda algatusel, kui komisjonile on selge, et selle algatamiseks on piisavalt tõendeid.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni, kui neile näib, et mõnest I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärit toodete impordi suundumused nõuavad kaitsemeetmete võtmist. Nimetatud teave peab sisaldama olemasolevaid tõendeid, mis vastavad artiklis 13 esitatud kriteeriumidele. Komisjon edastab nimetatud teabe kõikidele liikmesriikidele kolme tööpäeva jooksul.

3. Liikmesriikidega peetakse nõu kaheksa tööpäeva jooksul pärast seda, kui komisjon on saatnud neile teabe vastavalt lõikele 2. Kui nõupidamise tulemusel selgub, et menetluse algatamiseks on piisavalt tõendeid, avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas sellekohase teatise. Menetlus algatatakse ühe kuu jooksul pärast liikmesriigilt teabe saamist.

4. Kui komisjon leiab pärast liikmesriikidega nõupidamist, et tegemist on artiklis 12 nimetatud asjaoludega, teatab ta asjaomasele I lisas loetletud piirkonnale või riigile oma kavatsusest algatada uurimine. Teatele võib lisada kutse nõupidamisele, mille eesmärk on selgitada olukorda ja leida vastastikku rahuldav lahendus.

Artikkel 15

Uurimine

1. Pärast menetluse algatamist alustab komisjon uurimist.

2. Komisjon võib nõuda liikmesriikidelt teabe esitamist ja liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et seda nõuet täita. Kui kõnealune teave pakub üldist huvi või kui mõni liikmesriik nõuab selle edastamist, saadab komisjon selle kõikidele liikmesriikidele, kui tegemist ei ole salajase teabega; kui tegemist on salajase teabega, edastab komisjon mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte.

3. Juhul kui uurimine käsitleb ainult äärepoolseimat piirkonda, võib komisjon taotleda kõnealuse piirkonna pädevatelt asutustelt, et nad esitaksid lõikes 2 nimetatud teabe asjaomase liikmesriigi kaudu.

4. Kui võimalik, viiakse uurimine lõpule kuue kuu jooksul alates selle algatamisest. Erandlikel asjaoludel võib seda tähtaega pikendada kolme kuu võrra.

Artikkel 16

Ajutiste kaitsemeetmete kehtestamine

1. Kui on jõutud esialgsele seisukohale, et tegemist on mõne artiklis 12 nimetatud olukorraga, rakendatakse ajutisi kaitsemeetmeid, kui juhtum on nii tõsine, et viivitamine võib põhjustada raskesti heastatavat kahju. Komisjon võtab niisugused ajutised meetmed pärast nõupidamist liikmesriikidega või erakordselt kiireloomulistel juhtudel pärast liikmesriikide teavitamist. Viimasel juhul toimub nõupidamine 10 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on teavitanud liikmesriike võetavatest meetmetest.

2. Kuna äärepoolseimad piirkonnad on eriolukorras ja nad kaitsetud impordi suurenemise vastu, kohaldatakse nendega seotud menetluse puhul ajutisi kaitsemeetmeid, kui on esialgselt kindlaks tehtud, et import on suurenenud. Sel juhul teavitab komisjon liikmesriike meetmete võtmise ajal. Nõupidamine toimub kümne päeva jooksul pärast seda, kui liikmesriikide on komisjoni võetud meetmetest teavitatud.

3. Kui liikmesriik taotleb komisjoni viivitamatut sekkumist ja kui on täidetud lõike 1 või 2 tingimused, teeb komisjon otsuse viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.

4. Komisjon teavitab lõigete 1, 2 ja 3 alusel tehtud otsustest viivitamata nõukogu ja liikmesriike. Ühe kuu jooksul pärast seda, kui komisjon on nõukogu käesoleva lõike kohaselt teavitanud, võib nõukogu teha kvalifitseeritud häälteenamusega teistsuguse otsuse.

5. Ajutisi meetmeid võib rakendada sel teel, et asjaomasele tootele kehtestatud tollimaksu suurendatakse määrani, mis ei ületa teistele Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetele kohaldatavat tollimaksu või tariifikvoote.

6. Ajutisi meetmeid ei tohi rakendada kauem kui 180 päeva. Ajutisi meetmeid, mis kehtivad vaid äärepoolseimate piirkondade suhtes, ei tohi rakendada kauem kui 200 päeva.

7. Kui ajutised kaitsemeetmed tunnistatakse kehtetuks, sest uurimise käigus selgub, et artiklites 12 ja 13 sätestatud tingimused on täitmata, makstakse kõik nende ajutiste meetmete kohaselt sissenõutud tollimaksud automaatselt tagasi.

Artikkel 17

Uurimise ja menetluse lõpetamine ilma meetmeid võtmata

Kui jõutakse järeldusele, et kahepoolseid kaitsemeetmeid ei ole vaja võtta, ning artiklis 21 nimetatud nõuandekomitee ei esita vastuväiteid, otsustab komisjon uurimise ja menetluse lõpetada. Kõikidel muudel juhtudel esitab komisjon viivitamata nõukogule aruande nõupidamise tulemuste kohta koos ettepanekuga võtta vastu nõukogu määrus menetlus lõpetamise kohta. Menetlus loetakse lõpetatuks, kui nõukogu ei otsusta ühe kuu jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega teisiti.

Artikkel 18

Lõplike meetmete kehtestamine

1. Kui lõpptulemusena väljaselgitatud faktide põhjal tehakse kindlaks, et esineb mõni artiklis 12 nimetatud olukord, taotleb komisjon vastastikku vastuvõetava lahenduse leidmiseks asjaomase piirkonna või riigiga nõupidamist, mis peetakse sobivas institutsioonilises raamistikus, mis on loodud lepingutega, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse.

2. Kui lõikes 1 nimetatud nõupidamine ei anna vastastikku vastuvõetavat lahendust 30 päeva jooksul alates sellest, kui asjaomast piirkonda või riiki on sellest teavitatud, teeb komisjon 20 tööpäeva jooksul pärast nõupidamisperioodi lõppu otsuse lõpliku kaitsemeetme kohta, olles eelnevalt pidanud nõu liikmesriikidega.

3. Kõikidest käesoleva artikli kohastest komisjoni otsustest teatatakse nõukogule ja liikmesriikidele. Liikmesriik võib kümne tööpäeva jooksul alates teatamise päevast suunata otsuse nõukokku arutamiseks.

4. Kui liikmesriik suunab komisjoni otsuse nõukokku, võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, seda muuta või selle tühistada. Kui nõukogu ei tee otsust ühe kuu jooksul otsuse suunamist nõukogule, loetakse komisjoni otsus kinnitatuks.

5. Lõplik meede võib olla järgmine:

— asjaomasest piirkonnast või riigist pärit asjaomase toote tollimaksumäära täiendava vähendamise peatamine;

— asjaomase toote tollimaksu suurendamine määrani, mis ei ületa teistele Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetele kohaldatavat määra;

— tariifikvoodi kohaldamine.

6. Samast piirkonnast või riigist pärit sama toote suhtes ei kohaldata kahepoolseid meetmeid, kui eelmiste niisuguste meetmete kohaldamise tähtaja möödumist või nende meetmete tühistamist on möödunud vähem kui üks aasta.

Artikkel 19

Kaitsemeetmete kestus ja läbivaatamine

1. Kaitsemeede kehtib ainult ajavahemiku jooksul, mis on vajalik märgatava kahju või häire vältimiseks või kõrvaldamiseks. See tähtaeg ei tohi ületada kahte aastat, välja arvatud juhul, kui seda pikendatakse lõike 2 kohaselt. Ühenduse äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatavat meedet ei või kohaldada kauem kui neli aastat.

2. Kaitsemeetme esialgse kohaldamise tähtaega võib erandkorras pikendada, kui on kindlaks tehtud, et kaitsemeedet on endiselt vaja märgatava kahju või häirete vältimiseks või kõrvaldamiseks.

3. Tähtaega pikendatakse vastavalt käesolevas määruses uurimiste suhtes ettenähtud menetlustele ja vastavalt samale menetlusele, mida rakendati esialgsete meetmete kehtestamisel.

Kaitsemeede koos esialgsete meetmetega ei tohi kokku kesta kauem kui neli aastat. Juhul kui meede kehtib vaid äärepoolseimate piirkondade suhtes, võib selle kestust pikendada kaheksa aastani.

4. Kui kaitsemeede kestab kauem kui üks aasta, tuleb seda kohaldamise ajal, kaasa arvatud kestuse pikendamise aeg, kindlate ajavahemike järel järk-järgult leevendada.

Asjaomase piirkonna või riigiga peetakse lepingu alusel moodustatud asjakohaste institutsioonide raames korrapäraselt nõu, et kehtestada kaitsemeetmete tühistamise ajakava niipea, kui asjaolud seda võimaldavad.

Artikkel 20

Järelevalve

1. Kui AKV riigist pärit toote impordi suundumuse tõttu võib tekkida mõni artiklis 12 nimetatud olukord, võib ühendus võtta selle toote impordi eelneva järelevalve alla.

2. Järelevalve kehtestamise otsustab komisjon.

Kõikidest käesoleva artikli kohastest komisjoni otsustest teatatakse nõukogule ja liikmesriikidele. Liikmesriik võib kümne tööpäeva jooksul alates teatamise päevast suunata otsuse nõukokku arutamiseks.

Kui liikmesriik suunab komisjoni otsuse nõukokku, võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, seda muuta või selle tühistada. Kui nõukogu ei tee otsust ühe kuu jooksul otsuse suunamist nõukogule, loetakse komisjoni otsus kinnitatuks.

3. Järelevalvemeetmed on tähtajalised. Kui ei ole sätestatud teisiti, kaotavad need kehtivuse meetmete kehtestamise esimese poole aasta pikkusele ajavahemikule järgneva teise poole aasta pikkuse ajavahemiku järel.

4. Järelevalvemeetmed võivad vajaduse korral hõlmata üksnes ühenduse ühte või mitut äärepoolseimat piirkonda.

5. Järelevalve kehtestamise otsusest teavitatakse viivitamata asjaoamast institutsiooni, mis on loodud lepingutega, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse.

Artikkel 21

Nõupidamine

Käesoleva peatüki tähenduses on pädev asutus nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määruse (EÜ) nr 3285/94 (impordi ühiste eeskirjade kohta) ( 15 ) artiklis 4 sätestatud nõuandekomitee. CN-koodiga 1701 toodete puhul abistab pädevat komiteed määruse (EÜ) nr 318/2006 artiklis 39 sätestatud komitee.

Artikkel 22

Erakorralised meetmed, mida kohaldatakse piiratud alal

Kui selgub, et kahepoolsete kaitsemeetmete võtmise tingimused on täidetud vaid ühes või mitmes liikmesriigis, võib komisjon pärast muude lahendusvõimaluste uurimist erandkorras vastavalt asutamislepingu artiklile 134 lubada kohaldada järelevalve- või kaitsemeetmeid vaid asjaomases liikmesriigis või asjaomastes liikmesriikides, kui ta leiab, et meetmete võtmine sellises ulatuses on asjakohasem kui nende võtmine kogu ühenduses. Need meetmed peavad tingimata olema tähtajalised ja siseturgu võimalikult vähe häirima.







V PEATÜKK

MENETLUS

Artikkel 23

Kohandamine tehnika arenguga

Kui I lisas loetletud piirkondade või riikidega asutamislepingu artikli 300 kohaselt sõlmitud või ajutiseks kohaldamiseks allkirjastatud lepingute ja käesoleva määruse vahelised erinevused tingivad vajaduse teha käesolevasse määrusesse tehnilisi parandusi, tehakse seda artikli 24 lõikes 3 sätestatud korras.

Artikkel 24

Komitee

1. Komisjoni abistab majanduspartnerluslepingu rakendamise komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.

4. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.







VI PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 25

Muudatused

Määrusest (EÜ) nr 1964/2005 jäetakse välja artikli 1 lõige 2.

Artikkel 26

Kehtetuks tunnistamine

Määrused (EÜ) nr 2285/2002.ja (EÜ) nr 2286/2002 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 27

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

Läbirääkimised lõpule viinud piirkondade ja riikide loetelu artikli 2 lõike 2 tähenduses

ANTIGUA JA BARBUDA

BAHAMA ÜHENDUS

BARBADOS

BELIZE

BOTSWANA VABARIIK

BURUNDI VABARIIK

KAMERUNI VABARIIK

KOMOORI LIIT

CÔTE D'IVOIRE’I VABARIIK

DOMINICA ÜHENDUS

DOMINIKAANI VABARIIK

FIDŽI SAARTE VABARIIK

GHANA VABARIIK

GRENADA

GUYANA VABARIIK

HAITI VABARIIK

JAMAICA

KENYA VABARIIK

LESOTHO KUNINGRIIK

MADAGASKARI VABARIIK

MAURITIUSE VABARIIK

MOSAMBIIGI VABARIIK

NAMIIBIA VABARIIK

PAAPUA UUS-GUINEA ISESEISVUSRIIK

RWANDA VABARIIK

SAINT KITTSI JA NEVISE FÖDERATSIOON

SAINT LUCIA

SAINT VINCENT JA GRENADIINID

SEIŠELLI VABARIIK

SURINAME VABARIIK

SVAASIMAA KUNINGRIIK

TANSAANIA ÜHENDVABARIIK

TRINIDADI JA TOBAGO VABARIIK

UGANDA VABARIIK

▼M1

SAINT VINCENT JA GRENADIINID

▼B

ZIMBABWE VABARIIK









II LISA

Päritolureeglid,

MIS KÄSITLEVAD „PÄRITOLUSTAATUSEGA TOODETE” KONSEPTSIOONI MÕISTET JA HALDUSKOOSTÖÖ MEETODEID

I JAOTIS: Üldsätted Artiklid 1. Mõisted II JAOTIS: mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlus Artiklid 2. Üldised nõuded 3. Täielikult saadud või toodetud tooted 4. Piisava töö või töötluse läbinud tooted 5. Ebapiisav töö või töötlus 6. Päritolu kumulatsioon 7. Kvalifikatsiooniühik 8. Tarvikud, varuosad ja tööriistad 9. Komplektid 10. Kõrvalised tegurid III JAOTIS: territoriaalsed nõuded Artiklid 11. Territoriaalsuspõhimõte 12. Otsevedu 13. Näitused IV JAOTIS: päritolutõend Artiklid 14. Üldised nõuded 15. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kord 16. Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadid EUR.1 17. Liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi väljaandmine 18. Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmine eelnevalt väljaantud või vormistatud päritolutõendi alusel 19. Arvedeklaratsiooni koostamise tingimused 20. Heakskiidetud eksportija 21. Päritolutõendi kehtivus 22. Transiidimenetlus 23. Päritolutõendi esitamine 24. Importimine osasaadetistena 25. Päritolutõendi esitamisest vabastamine 26. Päritolu kumulatsiooni käsitlev teatamiskord 27. Tõendavad dokumendid 28. Päritolutõendite ja tõendavate dokumentide säilitamine 29. Lahknevused ja vormistusvead 30. Eurodes väljendatud summad V JAOTIS: Halduskoostöö kord Artiklid 31. Vastastikune abistamine 32. Päritolutõendi õigsuse kontroll 33. Tarnija deklaratsiooni kontrollimine 34. Karistused 35. Vabatsoonid 36. Erandid VI JAOTIS: Ceuta ja Melilla Artiklid 37. Eritingimused VII JAOTIS: Ülemineku- ja lõppsätted Artiklid 38. Üleminekusätted transiit- ja ladustatud kauba kohta 39. Liited SISUJUHT LIITED 1. LIIDE: Sissejuhatavad märkused käesoleva lisa loendi kohta 2. LIIDE: Loend päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest või töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse 2A. LIIDE: Käesoleva lisa artikli 4 kohased erandid, mis puudutavad loendit päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest või töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse 3. LIIDE: Liikumissertifikaadi vorm 4. LIIDE: Kaubaarve deklaratsioon 5A. LIIDE: Tarnija deklaratsioon sooduspäritolustaatusega toodete kohta 5B. LIIDE: Tarnija deklaratsioon sooduspäritolustaatuseta toodete kohta 6. LIIDE: Teabesertifikaat 7. LIIDE: Tooted, mille suhtes käesoleva lisa artikli 6 lõiget 5 ei kohaldata 8. LIIDE: Kalaooted, mille suhtes käesoleva lisa artikli 6 lõiget 5 ajutiselt ei kohaldata 9. LIIDE: Naaberarengumaad 10. LIIDE: Tooted, mille suhtes kohaldatakse käesoleva lisa artikli 2 lõikes 2, artikli 6 lõikes 1 ja artikli 6 lõikes 2 osutatud päritolu kumulatsiooni sätteid peale 1. oktoobrit 2015 ja mille suhtes ei kohaldata käesoleva lisa artikli 6 lõiget 5, artikli 6 lõiget 9 ja artikli 6 lõiget 12 11. LISA: Tooted, mille suhtes kohaldatakse käesoleva lisa artikli 2 lõikes 2, artikli 6 lõikes 1 ja artikli 6 lõikes 2 osutatud päritolu kumulatsiooni sätteid peale 1. jaanuari 2010 ja mille suhtes ei kohaldata käesoleva lisa artikli 6 lõiget 5, artikli 6 lõiget 9 ja artikli 6 lõiget 12 12. LIIDE: Ülemeremaad ja -territooriumid

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „valmistamine” — igat liiki töö või töötlemine, kaasa arvatud komplekteerimine või eritoimingud;

b) „materjal” — koostisosa, toormaterjal, komponent või osa jne, mida on toote valmistamisel kasutatud;

c) „toode” — valmistatav toode, isegi kui see on ette nähtud hiljem mõnes teises valmistamistoimingus kasutamiseks;

d) „kaup” — nii materjalid kui ka tooted;

e) „tolliväärtus” — kooskõlas üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) 1994 VII artikli rakendamise lepinguga (WTO leping tolliväärtuse määramise kohta) määratud tolliväärtus;

f) „tehasehind” — hind, mida makstakse tehases asuva toote eest tootjale, kelle ettevõttes toimub viimane töö või töötlus, tingimusel et hind sisaldab kõikide kasutatud materjalide väärtust ja sellest on maha arvatud kõik riigisisesed maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote eksportimisel;

g) „materjalide väärtus” — kasutatud päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus importimise ajal või kui see ei ole teada ja seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest asjaomasel territooriumil makstakse;

h) „päritolustaatusega materjalide väärtus” — mutatis mutandis kohaldatava punkti g kohaselt määratletud materjalide väärtus;

i) „lisandväärtus” — tehasehind miinus ühendusse või AKV riikidesse imporditud materjalide tolliväärtus;

j) „grupid” ja „rubriigid” — grupid ja rubriigid (neljakohalised koodid), mida kasutatakse nomenklatuuris, mis moodustab kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi, käesolevas lisas edaspidi „harmoneeritud süsteem” või „HS”;

k) „klassifitseeritud” — osutab toote või materjali klassifitseerimisele teatavasse rubriiki;

l) „saadetis” — tooted, mis saadetakse samaaegselt ühelt eksportijalt ühele kaubasaajale või mis saadetakse eksportijalt kaubasaajale üheainsa veodokumendi alusel või selle dokumendi puudumisel üheainsa kaubaarve alusel;

m) „territooriumid” — territooriumid ja territoriaalveed;

n) „ÜMT” — 12. liites loetletud riigid ja territooriumid.







II JAOTIS

MÕISTE „PÄRITOLUSTAATUSEGA TOOTED” MÄÄRATLUS

Artikkel 2

Üldised nõuded

1. Käesoleva määruse sätete kohaldamisel loetakse järgmised tooted I lisas loetletud AKV riikidest (käesoleva lisa kohaldamisel edaspidi „AKV riigid”) pärit toodeteks:

a) täielikult AKV riikides saadud või toodetud tooted käesoleva lisa artikli 3 tähenduses;

b) AKV riikides saadud või toodetud tooted, milles on kasutatud materjale, mis ei ole täielikult AKV riikides saadud või toodetud, tingimusel et neid on AKV riikides piisavalt töödeldud käesoleva lisa artikli 4 tähenduses.

2. Lõike 1 kohaldamisel käsitletakse AKV riikide territooriume ühe territooriumina.

Kui päritolustaatusega tooted on valmistatud materjalist, mis on täielikult saadud või toodetud vähemalt kahes AKV riigis või mis on läbinud seal piisava töö või töötluse, loetakse nende toodete päritoluriigiks see AKV riik, kus toimus viimane töö või töötlus, tingimusel et see on ulatuslikum kui käesoleva lisa artiklis 5 kirjeldatu.

3. 10. ja 11. liites loetletud toodete puhul kohaldatakse lõiget 2 vastavalt alates 1. oktoobrist 2015 ja 1. jaanuarist 2010.

Artikkel 3

Täielikult saadud või toodetud tooted

1. Järgmisi tooteid käsitatakse täielikult AKV riikides või ühenduses saadud või toodetud toodetena:

a) nende pinnasest ja merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad;

b) seal koristatud taimekasvatussaadused;

c) seal sündinud ja kasvatatud elusloomad;

d) seal kasvatatud elusloomadelt saadud tooted;

i) seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused; ii) akvakultuuritooted, sh marikultuuritooted, tingimusel et kalad on seal sündinud ja kasvanud; e)

f) merekalapüügisaadused ja muud nende laevadega väljaspool territoriaalvett püütud saadused;

g) nende kalatöötlemislaevade pardal üksnes punktis f osutatud saadustest valmistatud tooted;

h) seal kogutud kasutatud esemed, millest saab üksnes tooret, sealhulgas kasutatud rehvid, mis sobivad üksnes protekteerimiseks või jäätmeteks;

i) sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid;

j) väljaspool nende territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest kaevandatud saadused, kui neil on selle merepõhja või selle aluspinnase kasutamise ainuõigus;

k) kõik kaubad, mis on seal toodetud üksnes punktides a kuni j nimetatud saadustest või toodetest.

2. Lõike 1 punktides f ja g olevaid mõisteid „nende laevad” ja „nende kalatöötlemislaevad” kohaldatakse ainult selliste laevade ja kalatöötlemislaevade suhtes:

a) mis on registreeritud liikmesriigis või AKV riigis;

b) mis sõidavad liikmesriigi või AKV riigi lipu all;

c) mis vastavad ühele järgmistest tingimustest: i) neist vähemalt 50 % kuulub AKV riigi või ühenduse liikmesriigi kodanikele või äriühingule või ii) nad kuuluvad äriühingule — mille peakontor ja peamine tegevuskoht on AKV riigis või ühenduse liikmesriigis ning — millest vähemalt 50 % kuulub AKV riigile või selle riigi avalik-õiguslikule isikule või selle riigi või liikmesriigi kodanikule.

3. Olenemata lõikest 2 nõustub ühendus AKV riigi taotluse korral käsitlema AKV riigi prahitud või liisitud laevu „nende laevadena”, mis kalastavad tema majandusvööndis, tingimusel et:

a) AKV riik pakkus ühendusele võimalust sõlmida kalastuskokkulepe, kuid ühendus ei võtnud seda pakkumist vastu;

b) komisjon on kinnitanud, et prahtimis- või liisinguleping annab sobiva võimaluse suurendada AKV riigi suutlikkust ise kalastada ja eelkõige muudab AKV riigi vastutavaks tema käsutusse pikemaks ajaks antud laeva meresõiduks ja äriks kasutamise eest.

Artikkel 4

Piisava töö või töötluse läbinud tooted

1. Käesoleva lisa kohaldamisel käsitatakse tooteid, mis ei ole täielikult saadud või toodetud, AKV riigis või ühenduses piisava töö või töötluse läbinuna, kui 2. liite loetelus või 2a liites esitatud tingimused on täidetud. Eelnimetatud tingimustes on märgitud kõikide käesolevas määruses nimetatud toodete valmistamisel kasutatavate päritolustaatuseta materjalidega tehtavad kohustuslikud tööd või töötlemistoimingud, mida kohaldatakse üksnes selliste materjalide suhtes. Järelikult, kui toodet, mis on omandanud päritolustaatuse loendis sätestatud tingimuste täitmise teel, kasutatakse mõne teise toote valmistamiseks, ei kohaldata selle toote suhtes tingimusi, mida kohaldatakse valmistatava toote suhtes, ega võeta arvesse päritolustaatuseta materjale, mida võidi selle valmistamiseks kasutada.

2. Olenemata lõikest 1 võib päritolustaatuseta materjale, mida ei tohiks loendis sätestatud tingimuste kohaselt toote valmistamiseks kasutada, siiski kasutada, kui:

a) nende koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast;

b) käesoleva lõike kohaldamisel ei ületata ühtki protsendimäära, mis on loetelus seatud päritolustaatuseta materjalide suurimaks väärtuseks.

Käesolevat lõiget ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete suhtes.

3.

a) Olenemata lõike 1 sätetest ja pärast seda, kui Vaikse ookeani piirkonna AKV riik on komisjonile esitanud eelteate, käsitatakse rubriikidesse 1604 ja 1605 kuuluvaid töödeldud kalatooteid, mida on töödeldud või mis on valmistatud selles riigis asuvates maismaarajatistes selle riigi sadamas lossitud rubriiki 0302 või 0303 kuuluvast päritolustaatuseta materjalist, artikli 2 kohaldamisel piisava töö või töötluse läbinuiks. Komisjonile saadetavasse teatesse märgitakse selle riigi kalandussektori arengueelised ning vajalik teave asjaomaste liikide, valmistatavate toodete ja kõnealuste koguste kohta.

b) Vaikse ookeani piirkonna AKV riik koostab punkti a rakendamise kohta ühendusele aruande hiljemalt kolme aasta jooksul pärast teadet.

c) Punkti a kohaldatakse ilma, et see piiraks Euroopa Liidus kehtivate sanitaar- või fütosanitaarmeetmete kohaldamist, kalavarude tulemuslikuks kaitset ja jätkusuutlikku majandamist või ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga võitlemise toetamist kõnealuses piirkonnas.

4. Lõikeid 1–3 kohaldatakse, kui artiklis 5 ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 5

Ebapiisav töö või töötlus

1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, olenemata sellest, kas artikli 4 tingimused on täidetud või mitte:

a) toimingud, mis tagavad toodete seisundi säilimise nende vedamisel ja ladustamisel (õhutamine, laialilaotamine, kuivatamine, jahutamine, soola, vääveldioksiidi või mõne muu aine vesilahusesse panemine, kahjustatud osade eemaldamine jms toimingud);

b) lihtsad toimingud nagu tolmu eemaldamine, tuulamine või uhtmine, sortimine, liigitamine, kokkupanemine (kaasa arvatud kaupade komplekteerimine), pesemine, värvimine, tükeldamine;

i) ümberpakkimine ning pakkeüksuste osadeks jagamine ja koondamine; ii) tavaline klaas- või plastpudelitesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele ja muule sellisele kinnitamine ning igasugune muu tavaline pakendamine; c)

d) kaubatähiste, etikettide ja muude eristusmärkide kinnitamine tootele või selle pakendile;

e) üht või mitut sorti toodete tavaline segamine; suhkru segamine mis tahes muu ainega;

f) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks;

g) kahe või enama punktides a kuni f loetletud toimingu kombinatsioon;

h) loomade tapmine.

i) teravilja ja riisi kestade eemaldamine, osaline või täielik pleegitamine, poleerimine ja glaseerimine;

j) suhkru toonimine ja tükkipressimine; suhkru osaline või täielik jahvatamine;

k) puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine.

2. Et määrata kindlaks, kas tootega tehtud töö või töötlus on lõike 1 tähenduses ebapiisav, vaadeldakse kõiki AKV riikides või ühenduses selle tootega läbi viidud toiminguid koos.

Artikkel 6

Päritolu kumulatsioon

Päritolu kumulatsioon seoses ÜMT ja ühendusega

1. Ühenduse või ÜMT päritolustaatusega materjale käsitletakse AKV riikidest pärinevate materjalidena, kui need sisalduvad seal valmistatud tootes. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust tingimusel, et see ületab artiklis 5 kirjeldatu.

2. Ühenduses või ÜMTs toimunud tööd või töötlust käsitletakse AKV riikides toimununa, kui materjalid läbivad hiljem AKV riikides töö või töötluse mis on artiklis 5 osutatust ulatuslikum.

3. Otsustamaks, kas tooted pärinevad ÜMTst, kohaldatakse käesoleva lisa sätteid mutatis mutandis.

4. 10. ja 11. liites loetletud toodete puhul kohaldatakse käesoleva artikli sätteid vastavalt alles pärast 1. oktoobrit 2015 ja 1. jaanuarit 2010.

Päritolu kumulatsioon seoses Lõuna-Aafrikaga

5. Kui lõigete 6, 7, 8 ja 11 sätetest ei tulene teisiti, käsitletakse Lõuna-Aafrikast pärit materjale AKV riikidest pärit toodetena, kui need sisalduvad seal saadud või toodetud tootes, tingimusel et nad on läbinud artiklis 5 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötluse. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust.

6. Lõike 5 põhjal päritolustaatuse saanud tooteid käsitletakse AKV riikidest pärinevate toodetena üksnes siis, kui seal lisandunud väärtus ületab valmistamiseks kasutatud Lõuna-Aafrikast pärinevate materjalide väärtuse. Vastasel korral käsitletakse kõnealuseid tooteid Lõuna-Aafrikast pärinevana. Päritolu määramisel ei võeta arvesse Lõuna-Aafrikast pärinevaid materjale, mis on AKV riikides läbinud piisava töö või töötluse.

7. Lõikes 5 sätestatud päritolu kumulatsiooni ei kohaldata 7., 10. ja 11. liites loetletud toodete suhtes.

8. Lõikes 5 sätestatud päritolu kumulatsiooni kohaldatakse 8. liites loetletud toodete suhtes alles siis, kui need tooted on Euroopa Ühenduse ja Lõuna-Aafrika Vabariigi vahelise kaubandus-, arendus- ja koostöölepingu raames tollimaksudest vabastatud. Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas (C-seerias) kuupäeva, mil käesoleva lõike tingimused on täidetud.

9. Ilma et see piiraks lõigete 7 ja 8 kohaldamist, käsitletakse Lõuna-Aafrikas toimunud tööd või töötlust toimunuks mõnes teises Lõuna-Aafrika Tolliliidu (SACU) liikmesriigis, mis on AKVsse kuuluv riik, kui materjalid läbivad hiljem töö või töötluse selles teises SACU liikmesriigis.

10. Ilma et see piiraks lõigete 7 ja 8 kohaldamist, käsitletakse Lõuna-Aafrikas toimunud tööd või töötlust AKV riikide taotlusel AKV riikides toimununa, kui materjale töödeldakse hiljem mõnes AKV riigis piirkonna majandusliku integratsiooni lepingu raames.

11. Komisjon teeb otsuse AKV riikide taotluste kohta määruse (EMÜ) 2913/92 artiklites 247 ja 247a osutatud korras.

12. Lõikes 5 sätestatud päritolu kumulatsiooni võib kohaldada üksnes siis, kui valmistamisel kasutatud Lõuna-Aafrika materjalid on omandanud päritolustaatuse käesolevas lisas sätestatutega samasuguste päritolureeglite kohaldamisel. Lõigetes 9 ja 10 sätestatud kumulatsiooni võib kohaldada vaid siis, kui kohaldatakse käesolevas lisas sätestatud päritolureeglitega samaväärseid päritolureegleid.

Päritolu kumulatsioon seoses naaberarengumaadega

13. AKV riikide taotlusel käsitletakse materjale, mis pärinevad naaberarengumaalt, mis ei ole AKV riik ja mis kuulub ühtsesse geograafilisse tervikusse, AKV riikidest pärinevate materjalidena, kui need sisalduvad seal valmistatud tootes. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust tingimusel, et:

— need on läbinud AKV riigis töö või töötluse, mis ületab artiklis 5 kirjeldatu.

— AKV riigid, ühendus ja muud asjaomased riigid on sõlminud vajalikku halduskorda käsitleva lepingu, mis tagab käesoleva lõike õige rakendamise.

Käesolevat lõiget ei kohaldata harmoneeritud süsteemi 3. või 16. gruppi klassifitseeritud tuunikalatoodete ega HSi rubriiki 1006 kuuluvate riisitoodete suhtes.

Otsustamaks, kas tooted pärinevad naaberarengumaalt, kohaldatakse käesoleva lisa sätteid.

16. Otsused AKV riikide taotluste kohta tehakse määruse (EMÜ) 2913/92 artiklites 247 ja 247a sätestatud korras. Neis otsustes määratakse kindlaks ka tooted, mille puhul ei ole käesoleva lõikega ettenähtud kumulatsioon lubatud.

Artikkel 7

Kvalifikatsiooniühik

1. Käesoleva lisa kohaldamisel on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri alusel klassifitseerimisel põhiüksuseks.

Järelikult:

a) kui toode, mis koosneb esemete rühmast või kokkupandud esemetest, liigitatakse harmoneeritud süsteemi järgi ühte rubriiki, moodustab tervik kvalifikatsiooniühiku;

b) kui partii koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, kohaldatakse käesolevat lisa iga toote suhtes eraldi.

2. Kui harmoneeritud süsteemi 5. tõlgendamisreegli kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakend toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks.

Artikkel 8

Tarvikud, varuosad ja tööriistad

Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid tarvikuid, varuosi ja tööriistu, mis sisalduvad tavavarustusena selle hinnas ning mille eest ei esitata eraldi arvet, käsitletakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana.

Artikkel 9

Komplektid

Harmoneeritud süsteemi 3. tõlgendamisreegliga määratletud komplektil on päritolustaatus, kui komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Kui komplekt koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, on komplekt tervikuna siiski päritolustaatusega, kui päritolustaatuseta toodete väärtus ei ületa 15 % komplekti tehasehinnast.

Artikkel 10

Kõrvalised tegurid

Selleks et määrata kindlaks, kas toode on päritolustaatusega või mitte, ei ole vaja kindlaks määrata toote valmistamisel kasutatavate järgmiste toodete päritolu:

a) energia ja kütus;

b) sisseseade ja varustus;

c) masinad ja tööriistad;

d) kaubad, mis ei kuulu ega ole mõeldud kuuluma toote lõppkoosseisu.







III JAOTIS

TERRITORIAALSED NÕUDED

Artikkel 11

Territoriaalsuspõhimõte

1. Käesoleva lisa II jaotises sätestatud päritolustaatuse omandamise tingimused peavad AKV riikides olema pidevalt täidetud, kui artiklist 6 ei tulene teisiti.

2. Kui artiklist 6 ei tulene teisiti, tuleb AKV riikidest, ühendusest või ÜMTst pärinevaid ja mõnda teise riiki eksporditud päritolustaatusega kaupu tagasitoomisel käsitleda päritolustaatuseta kaupadena, välja arvatud juhul, kui suudetakse tollile rahuldaval viisil tõendada, et:

a) tagasitoodud kaubad on needsamad, mis eksporditi; ning

b) kaubad ei ole läbinud ühtegi muud toimingut kui need, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks kõnealuses riigis oleku või eksportimise ajal.

Artikkel 12

Otsevedu

1. Käesoleva määrusega ettenähtud sooduskohtlemist võimaldatakse üksnes toodete suhtes, mis vastavad käesoleva lisa nõuetele ja mida veetakse artikli 6 kohaldamisel otse AKV riikide, ühenduse, ÜMT või Lõuna-Aafrika territooriumi vahel ning mis ei sisene ühelegi muule territooriumile. Ühe saadetise moodustavaid tooteid võib siiski vedada muu territooriumi kaudu, vajaduse korral laadides seda kaupa ümber või ladustades ajutiselt kõnealusel territooriumil, tingimusel et see jääb transiit- või ladustamisriigis tollijärelevalve alla ning ei läbi muid toiminguid peale maha- või pealelaadimise või muu kauba seisundi säilitamiseks vajaliku toimingu.

Päritolustaatusega tooteid võib vedada torujuhtme kaudu ka läbi mõne muu territooriumi kui AKV riigi või ühenduse territoorium.

2. Impordiriigi tollile tõendatakse, et lõike 1 tingimused on täidetud, esitades:

a) üheainsa veodokumendi, mis hõlmab teekonda ekspordiriigist läbi transiidiriigi; või

b) transiidiriigi tolli väljastatud tõend: i) milles on täpne toodete kirjeldus; ii) kuhu on märgitud toodete maha- ja uuesti pealelaadimise kuupäevad ja vajaduse korral laevade nimed või muud kasutatud veovahendid; ning iii) mis tõendab, millistel tingimustel olid tooted transiidiriigis; või

c) eespool nimetatud dokumentide puudumisel kõik muud tõendavad dokumendid.

Artikkel 13

Näitused

1. Päritolustaatusega toodete suhtes, mis saadetakse AKV riigist näitusele muusse kui artiklis 6 osutatud riiki ja müüakse pärast näitust ühendusse importimiseks, kohaldatakse importimisel käesoleva määruse sätteid, kui tõendatakse tolli rahuldaval viisil, et:

a) eksportija on toimetanud need tooted AKV riigist näituseriiki ja need seal näitusel välja pannud;

b) kõnealune eksportija on tooted müünud või muul viisil võõrandanud ühenduses asuvale isikule;

c) tooted on lähetatud näituse ajal või vahetult pärast näitust samal kujul, nagu need näitusele saadeti; ning

d) näitusele saatmisest ei ole tooteid kasutatud muuks otstarbeks kui seal väljapanekuks.

2. Päritolutõend tuleb väljastada või koostada IV jaotise sätete kohaselt ja esitada impordiriigi tollile tavapärasel viisil. Sellele märgitakse näituse nimi ja aadress. Vajaduse korral võidakse nõuda dokumentaalseid lisatõendeid väljapanekutingimuste kohta.

3. Lõiget 1 kohaldatakse kõikide kaubandus-, tööstus-, põllumajandus- või käsitöönäituste, -messide või muude samalaadsete avalike ürituste ja väljapanekute suhtes, mille jooksul jäävad kõnealused tooted tollikontrolli alla, välja arvatud kauplustes või äripindadel korraldatavad eraviisilised üritused, mille eesmärk on välismaiste toodete müük.







IV JAOTIS

PÄRITOLUTÕEND

Artikkel 14

Üldised nõuded

1. AKV päritolustaatusega toodete suhtes kohaldatakse ühendusse importimisel käesoleva määruse sätteid, kui esitatakse kas:

a) liikumissertifikaat EUR.1, mille näidis on esitatud 3. liites, või

b) artikli 19 lõikes 1 piiritletud juhtudel deklaratsioon, mille tekst on esitatud 4. liites ja mille eksportija esitab arvel, saatelehel või mõnel muul äridokumendil, milles kõnealuseid tooteid kirjeldatakse nii täpselt, et neid on võimalik identifitseerida (edaspidi „arvedeklaratsioon”).

2. Olenemata lõikest 1 kohaldatakse artiklis 25 piiritletud juhtudel käesoleva lisa kohaste päritolustaatusega toodete suhtes käesoleva määruse sätteid eespool kirjeldatud dokumentide esitamist nõudmata.

Artikkel 15

Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kord

1. Liikumissertifikaadi EUR.1 annab ekspordiriigi toll välja eksportija või tema vastutusel tegutseva volitatud esindaja kirjaliku taotluse alusel.

2. Selleks täidab eksportija või tema volitatud esindaja nii liikumissertifikaadi EUR.1 kui ka taotluse vormi, mõlema näidised on esitatud 3. liites. Need vormid tuleb täita kooskõlas käesoleva lisa sätetega. Käsitsi kirjutamisel tuleb kasutada tinti ja trükitähti. Tooteid tuleb kirjeldada selleks ettenähtud lahtris, jätmata tühje ridu. Kui lahtrisse jääb tühja ruumi, tuleb kirjelduse viimase rea alla tõmmata rõhtjoon ja tühi ruum läbi kriipsutada.

3. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmist taotlev eksportija peab olema igal ajal valmis liikumissertifikaati EUR.1 väljaandva eksportiva AKV riigi tolli taotlusel esitama kõik vajalikud dokumendid, mis tõendavad asjakohaste toodete päritolustaatust ja muude käesoleva lisa nõuete täitmist.

4. Eksportiva AKV riigi toll annab liikumissertifikaadi EUR.1 välja, kui asjakohaseid tooteid saab käsitleda AKV riikidest või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist pärinevate toodetena ja need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele.

5. Sertifikaadi väljastanud tolliasutus võtab vajalikud meetmed, et kontrollida toodete päritolustaatust ja muude käesoleva lisa nõuete täitmist. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha mis tahes kontrollimisi, mida ta peab asjakohaseks. Samuti tagab sertifikaati välja andev toll lõikes 2 nimetatud vormide nõuetekohase täitmise. Eelkõige vaatab ta, kas toodete kirjeldamiseks ettenähtud lahter on täidetud nii, et sinna ei ole võimalik pettuse eesmärgil midagi lisada.

6. Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kuupäev märgitakse sertifikaadi lahtrisse 11.

7. Toll annab liikumissertifikaadi EUR.1 eksportijale välja niipea, kui tegelik eksport on toimunud või tagatud.

Artikkel 16

Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadid EUR.1

1. Olenemata artikli 15 lõikest 7 võib liikumissertifikaadi EUR.1 erandkorras välja anda pärast asjakohaste toodete eksportimist, kui:

a) seda ei antud ekspordi ajal välja vea või tahtmatu tegevusetuse või muude eriliste asjaolude tõttu või

b) tollile on tõendatud, et liikumissertifikaat EUR.1 anti välja, kuid importimisel ei aktsepteeritud seda tehnilistel põhjustel.

2. Lõike 1 rakendamise eemärgil peab eksportija oma taotluses märkima liikumissertifikaadi EUR.1 aluseks olevate toodete eksportimise koha ja kuupäeva ning esitama taotluse põhjused.

3. Toll võib liikumissertifikaadi EUR.1 välja anda tagantjärele alles siis, kui on veendunud, et eksportija taotluses esitatud teave on kooskõlas vastavate dokumentide andmetega.

4. Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadile EUR.1 tuleb teha järgmine kanne:

„ISSUED RETROSPECTIVELY”

5. Lõikes 4 osutatud märge tehakse liikumissertifikaadi EUR.1 lahtrisse „Märkused”.

Artikkel 17

Liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi väljaandmine

1. Liikumissertifikaadi EUR.1 varguse, kadumise või hävimise korral võib eksportija taotleda sertifikaadi väljaandnud tollilt duplikaati nende valduses olevate ekspordidokumentide põhjal.

2. Sel viisil välja antud duplikaadil peab olema järgmine märge:

„DUPLICATE”

3. Lõikes 2 osutatud märge tehakse liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi lahtrisse „Märkused”.

4. Duplikaat, millele peab olema märgitud liikumissertifikaadi EUR.1 originaali väljaandmise kuupäev, kehtib sellest kuupäevast.

Artikkel 18

Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmine eelnevalt väljaantud või vormistatud päritolutõendi alusel

Kui päritolustaatusega tooted on AKV riigis või ühenduses tolli järelevalve all, on algupärast päritolutõendit võimalik asendada ühe või mitme liikumissertifikaadiga EUR.1, et toimetada kõik need tooted või osa neist AKV riikide või ühenduse piires mujale. Liikumissertifikaadi EUR.1 (liikumissertifikaatide EUR.1) asendussertifikaadi(d) annab välja tolliasutus, kelle järelevalve alla tooted paigutatakse.

Artikkel 19

Arvedeklaratsiooni koostamise tingimused

1. Artikli 14 lõike 1 punktis b nimetatud arvedeklaratsiooni võib koostada:

a) volitatud eksportija artikli 20 tähenduses või

b) iga eksportija iga kaubasaadetise kohta, mis koosneb ühest või mitmest päritolustaatusega tooteid sisaldavast pakendist, mille koguväärtus ei ületa 6 000 eurot.

2. Arvedeklaratsiooni võib koostada juhul, kui asjakohaseid tooteid saab käsitleda AKV riikidest või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist pärinevate toodetena ja kui need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele.

3. Eksportija, kes koostab arvedeklaratsiooni, peab igal ajal esitama eksportiva riigi tolli taotlusel kõik vajalikud dokumendid, mis tõestavad asjaomaste toodete päritolustaatust ja kinnitavad, et käesoleva lisa muud nõuded on täidetud.

4. Eksportija koostab arvedeklaratsiooni nii, et kirjutab masinaga, tembeldab või trükib arvele, saatelehele või mõnele muule äridokumendile deklaratsiooni, mille tekst on esitatud 4. liites, kasutades üht selles liites esitatud keelelist versiooni ja järgides ekspordiriigi siseriiklikke õigusnorme. Kui deklaratsioon täidetakse käsitsi, tuleb seda teha tindiga ja kasutada suurtähti.

5. Arvedeklaratsioonile kirjutab eksportija oma originaalallkirja käsitsi. Artiklis 20 määratletud heakskiidetud eksportijalt ei nõuta siiski sellistele deklaratsioonidele allakirjutamist, kui ta kinnitab ekspordiriigi tollile kirjalikult, et võtab endale iga tema andmeid sisaldava arvedeklaratsiooni eest täisvastutuse nii, nagu oleks ta nendele käsitsi alla kirjutanud.

6. Eksportija võib koostada arvedeklaratsiooni sellega hõlmatud toodete eksportimisel või pärast eksportimist, kui see esitatakse importivas riigis hiljemalt kahe aasta jooksul pärast sellega seotud toodete importimist.

Artikkel 20

Heakskiidetud eksportija

1. Ekspordiriigi toll võib lubada igal eksportijal, kes veab sageli käesoleva määruse sätetega hõlmatud tooteid, arvedeklaratsioonid ise koostada, olenemata asjakohaste toodete väärtusest. Eksportija, kes taotleb sellist luba, peab tolliasutusele esitama kõik tagatised, mis on vajalikud toodete päritolustaatuse ja muude käesolevas lisas ettenähtud nõuete täitmise kontrollimiseks.

2. Toll võib anda heakskiidetud eksportija staatuse mis tahes tingimustel, mida ta peab asjakohaseks.

3. Toll annab heakskiidetud eksportijale tolliloa numbri, mis märgitakse arvedeklaratsioonile.

4. Toll jälgib, kuidas heakskiidetud eksportija luba kasutab.

5. Toll võib loa igal ajal tühistada. Ta teeb seda siis, kui heakskiidetud eksportija ei esita enam lõikes 1 osutatud tagatisi või ei täida lõikes 2 osutatud tingimusi või kasutab luba muul viisil valesti.

Artikkel 21

Päritolutõendi kehtivus

1. Päritolutõend kehtib kümme kuud alates ekspordiriigis väljaandmise kuupäevast ja see tuleb nimetatud aja jooksul esitada impordiriigi tollile.

2. Päritolutõendid, mis esitatakse impordiriigi tollile pärast lõikes 1 piiritletud esitamistähtaja möödumist, võib sooduskohtlemise kohaldamiseks aktsepteerida, kui need dokumendid jäid tähtaja jooksul esitamata erandlike asjaolude tõttu.

3. Kui esitamisega jäädakse hiljaks muudel põhjustel, võib impordiriigi toll päritolutõendid aktsepteerida juhul, kui tooted on neile esitatud enne kõnealuse tähtaja möödumist.

Artikkel 22

Transiidimenetlus

Kui tooted sisenevad sellisesse AKV riiki, mis ei ole nende päritolumaa, algab täiendav neljakuuline kehtivusaeg päevast, mil transiidiriigi toll kannab liikumissertifikaadi EUR.1 7. lahtrisse:

— sõna „transiit”;

— transiidiriigi nime;

— ametliku templi, mille näidis on eelnevalt esitatud komisjonile artikli 31 kohaselt, ning

— nende märgete kuupäeva.

Artikkel 23

Päritolutõendi esitamine

Päritolutõend esitatakse importiva riigi tolliasutusele selles riigis sätestatud korras. Nimetatud tolliasutused võivad nõuda päritolutõendi tõlget ja samuti võib toll nõuda, et koos impordideklaratsiooniga esitatakse ka importija kinnitus selle kohta, et tooted vastavad käesoleva määruse sätete kohaldamiseks ettenähtud tingimustele.

Artikkel 24

Importimine osasaadetistena

Kui importija taotlusel ja impordiriigi tolli poolt ettenähtud tingimustel imporditakse harmoneeritud süsteemi XVI ja XVII jaotise või rubriikide 7308 ja 9406 alla kuuluvaid harmoneeritud süsteemi 2. tõlgendamisreegli punkti a tähenduses lahtivõetud või kokkupanemata tooteid eraldi saadetisena, esitatakse tollile selle toote kohta ühekordne päritolutõendi esimese kaubasaadetise importimisel.

Artikkel 25

Päritolutõendi esitamisest vabastamine

1. Tooteid, mida üks eraisik saadab teisele eraisikule väikepakendis või mis kuuluvad reisija isikliku pagasi hulka, käsitatakse päritolustaatusega toodetena ning päritolutõendit ei ole vaja esitada, kui nimetatud tooted ei ole kaubanduslikku laadi ning on deklareeritud käesoleva lisa nõuete kohaselt ja kui ei teki kahtlust nimetatud deklaratsiooni õigsuses. Kui tooted saadetakse posti teel, võib selle deklaratsiooni esitada tollideklaratsioonil CN22/CN23 või sellele dokumendile lisatud paberilehel.

2. Importi, mis on juhutine ja hõlmab eranditult tooteid, mis on ette nähtud vastuvõtjate või reisijate või nende perekonnaliikmete isiklikuks kasutamiseks, ei käsitata kaubandusliku impordina, kui toodete laadi ja koguse põhjal on ilmne, et neid ei impordita kaubanduslikel eesmärkidel.

3. Lisaks sellele ei tohi selliste toodete koguväärtus väikepakendite puhul ületada 500 eurot ja reisijate isikliku pagasi hulka kuuluvate toodete puhul 1 200 eurot.

Artikkel 26

Päritolu kumulatsiooni käsitlev teatamiskord

1. Artikli 2 lõike 2 ja artikli 6 lõike 1 kohaldamisel tõendatakse teistest AKV riikidest, ühendusest või ÜMTst tulevate materjalide käesoleva lisa kohast päritolustaatust liikumissertifikaadiga EUR.1 või tarnija deklaratsiooniga, mille näidis on esitatud 5a liites ja mille eksportija esitab selles riigis või ÜMTs, kust materjalid tulevad.

2. Artikli 2 lõike 2 ning artikli 6 lõigete 2 ja 9 kohaldamisel tõendatakse teistes AKV riikides, ühenduses, ÜMTs või Lõuna-Aafrikas toimunud tööd või töötlust tarnija deklaratsiooniga, mille näidis on esitatud käesoleva lisa 5b liites ja mille eksportija esitab selles riigis või ÜMTs, kust materjalid tulevad.

3. Tarnija esitab iga materjalisaadetise kohta eraldi deklaratsiooni seda saadetist käsitleval kaubaarvel või selle lisas või saatelehel või mõne muul seda saadetist käsitleval äridokumendil, milles kõnealuseid materjale kirjeldatakse nii täpselt, et neid on võimalik identifitseerida.

4. Tarnija deklaratsiooni võib koostada valmistrükitud vormil.

5. Tarnija deklaratsioon tuleb allkirjastada käsitsi. Kui arve ja tarnija deklaratsioon koostatakse arvuti abil, ei pea deklaratsiooni siiski käsitsi allkirjastama, kui tarniva äriühingu vastutav isik on kindlaks määratud viisil, mis rahuldab tolli selles riigis, kus deklaratsioon on koostatud. Kõnealuse riigi toll võib kehtestada käesoleva lõike rakendamise tingimused.

6. Tarnija deklaratsioonid esitatakse sellele eksportiva AKV riigi pädevale tolliasutusele, kellel paluti välja anda liikumissertifikaat EUR.1.

7. Enne käesoleva määruse jõustumist AKV-EÜ partnerluslepingu V lisa 1. protokolli artikli 26 kohaselt koostatud tarnija deklaratsioonid ja väljaantud teabesertifikaadid jäävad kehtima.

Artikkel 27

Tõendavad dokumendid

Artikli 15 lõikes 3 ja artikli 19 lõikes 3 osutatud dokumendid, millega tõendatakse, et liikumissertifikaadiga EUR.1 või arvedeklaratsiooniga hõlmatud tooteid saab käsitleda AKV riigist või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist pärinevana ja et need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele, võivad olla muu hulgas järgmised:

a) otsesed tõendid eksportija või tarnija poolt kõnealuste kaupade saamiseks tehtud toimingute kohta, mis sisalduvad näiteks tema raamatupidamisaruannetes või asutusesiseses auditeeritud raamatupidamises;

b) dokumendid, mis tõendavad kasutatud materjalide päritolustaatust ja on välja antud või koostatud AKV riigis või mõnes muus artiklis 6 osutatud riigis, kus neid dokumente kasutatakse siseriikliku õiguse kohaselt;

c) dokumendid, mis tõendavad materjalide tööd või töötlust AKV riikides, ühenduses või ÜMTs ja on välja antud või koostatud AKV riigis, ühenduses või ÜMTs, kus neid dokumente kasutatakse siseriikliku õiguse kohaselt;

d) kasutatud materjalide päritolustaatust tõendavad liikumissertifikaadid EUR.1 või arvedeklaratsioonid, mis on välja antud või koostatud AKV riikides või mõnes muus artiklis 6 osutatud riigis käesoleva lisa kohaselt.

Artikkel 28

Päritolutõendite ja tõendavate dokumentide säilitamine

1. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmist taotlev eksportija säilitab artikli 15 lõikes 3 kirjeldatud dokumente vähemalt kolm aastat.

2. Arvedeklaratsiooni koostanud eksportija säilitab arvedeklaratsiooni koopiat ja artikli 19 lõikes 3 kirjeldatud dokumente vähemalt kolm aastat.

3. Ekspordiriigi toll, kes annab välja liikumissertifikaadi EUR.1, säilitab artikli 15 lõikes 2 kirjeldatud taotlust vähemalt kolm aastat.

4. Impordiriigi toll säilitab neile esitatud liikumissertifikaate EUR.1 ja arvedeklaratsioone vähemalt kolm aastat.

Artikkel 29

Lahknevused ja vormistusvead

1. Kui päritolutõendil ja tolliasutusele toodete impordiga seotud formaalsuste täitmiseks esitatud dokumentides olevate andmete vahel avastatakse väikseid erinevusi, ei muuda see päritolutõendit iseenesest tühiseks, kui tõendatakse nõuetekohaselt, et see dokument vastab esitatud toodetele.

2. Päritolutõendit ei tohiks tagasi lükata ilmsete vormistusvigade, näiteks trükivigade tõttu, kui need vead ei sea kahtluse alla selles dokumendis esitatud andmete õigsust.

Artikkel 30

Eurodes väljendatud summad

1. Juhuks, kui toodete kohta esitatakse arve muus vääringus peale euro, määravad asjaomased riigid artikli 19 lõike 1 punkti b ja artikli 25 lõike 3 kohaldamise eesmärgil igal aastal kindlaks eurodes väljendatud summadega samaväärsed summad AKV riikide, liikmesriikide ning artiklis 6 nimetatud teiste riikide või territooriumide omavääringus.

2. Saadetise suhtes kohaldatakse artikli 19 lõike 1 punkti b või artikli 25 lõike 3 sätteid selle vääringu põhjal, milles arve on koostatud, vastavalt asjaomase riigi poolt kindlaks määratud summadele.

3. Omavääringus kasutatavad summad on võrdväärsed eurodes väljendatud summadega oktoobri esimese tööpäeva kursi alusel. Summad teatatakse komisjonile 15. oktoobriks ja neid hakatakse kohaldama alates järgmise aasta 1. jaanuarist. Komisjon teatab vastavad summad asjaomastele riikidele.

4. Riigid võivad eurodes väljendatud summa omavääringusse konverteerimise tulemusena saadud summa ümardada suuremaks või väiksemaks. Ümardatud summa ei tohi konverteerimise tulemusena saadud summast erineda rohkem kui 5 % võrra. Riik võib eurodes väljendatud summa väärtuse omavääringus muutmata jätta, kui lõikes 3 sätestatud iga-aastase korrigeerimise ajal saadakse selle summa konverteerimise tulemusena enne ümardamist summa, mis on omavääringus väljendatud summast vähem kui 15 % suurem. Omavääringus väljendatud samaväärse summa võib jätta muutmata, kui samaväärne summa väheneks konverteerimise tulemusena.

5. Komisjon vaatab eurodes väljendatud summad üle. Kõnealusel ülevaatamisel kaalub komisjon asjaomaste piiride mõju tegeliku väärtuse säilitamise kasulikkust. Selleks võib ta otsustada muuta eurodes väljendatud summasid.







V JAGU

HALDUSKOOSTÖÖ KORD

Artikkel 31

Vastastikune abistamine

1. AKV riigid saadavad komisjonile kasutatavate templijäljendite näidised ja nende tolliasutuste aadressid, kes on pädevad väljastama liikumissertifikaate EUR.1 ning neid sertifikaate ja arvedeklaratsioone hiljem kontrollima.

Liikumissertifikaate EUR.1 ja arvedeklaratsioone võetakse sooduskohtlemise võimaldamiseks vastu alates kuupäevast, mil komisjon saab kõnealuse teabe kätte.

Komisjon edastab selle teabe iga liikmesriigi tollile.

2. Et tagada käesoleva lisa õige kohaldamine, aitavad ühendus, ÜMT ja AKV riigid üksteisel pädevate tolliasutuste kaudu kontrollida liikumissertifikaatide EUR.1, arvedeklaratsioonide ja tarnija deklaratsioonide ehtsust ning nendes dokumentides esitatud andmete õigsust.

Ametiasutused, kelle poole pöördutakse, esitavad vajaliku teabe tingimuste kohta, mille alusel toode on valmistatud, eelkõige tingimuste kohta, mille alusel on asjaomastes AKV riikides, liikmesriikides ja ÜMTs järgitud päritolureegleid.

Artikkel 32

Päritolutõendi õigsuse kontroll

1. Järelkontrolli päritolutõendite üle tehakse pisteliselt või siis, kui importiva riigi tolliasutusel tekib põhjendatud kahtlus dokumentide ehtsuses, kõnealuste toodete päritolustaatuses või käesoleva lisa muude nõuete täitmises.

2. Lõike 1 rakendamisel tagastab impordiriigi toll ekspordiriigi tollile liikumissertifikaadi EUR.1, arve, kui see on esitatud, ja arvedeklaratsiooni või nende dokumentide koopiad, esitades vajaduse korral järelkontrolli põhjused. Järelkontrollitaotluse põhjendusena edastatakse kõik dokumendid ja teave, mille põhjal võib oletada, et päritolutõendis esitatud andmed on valed.

3. Kontrolli viib läbi ekspordiriigi toll. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha mis tahes kontrollimisi, mida ta peab asjakohaseks.

4. Kui impordiriigi toll otsustab kontrollitulemuste saamiseni asjakohaste toodete sooduskohtlemise peatada, pakub ta importijale võimalust, et tooted vabastatakse, kui eelnevalt on kasutusele võetud kõik vajalikud ettevaatusabinõud.

5. Kontrolli tulemustest teatatakse kontrolli taotlenud tolliasutusele võimalikult kiiresti. Nendest tulemustest peab selguma, kas dokumendid on ehtsad, kas asjakohaseid tooteid võib käsitleda AKV riikidest või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist pärinevana ja kas need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele.

6. Kui põhjendatud kahtluse korral ei saada vastust kümne kuu jooksul pärast kontrollitaotluse kuupäeva või kui vastus ei sisalda piisavalt teavet, et otsustada, kas kõnealune dokument on ehtne, või määrata toodete tegelikku päritolu, keeldub kontrolli taotlenud tolliasutus soodustuste andmisest, välja arvatud erandlikel asjaoludel.

7. Kui kontrollimisest või muust olemasolevast teabest nähtub, et käesoleva lisa sätteid on rikutud, tuleb asja vajaliku kiirusega uurida, et selliseid rikkumisi tuvastada ja ära hoida.

Artikkel 33

Veendumine tarnija deklaratsiooni õigsuses

1. Tarnija deklaratsioone võib kontrollida pisteliselt või siis, kui impordiriigi tollil on põhjust kahelda nende dokumentide ehtsuses või asjakohaste materjalide tegelikku päritolu käsitleva teabe õigsuses või terviklikkuses.

2. Tolliasutus, kellele tarnija deklaratsioon esitatakse, võib nõuda, et deklaratsiooni koostamisriigi toll annaks välja teabesertifikaadi, mille näidis on esitatud 6. liites. Teise võimalusena võib tolliasutus, kellele tarnija deklaratsioon esitatakse, nõuda, et deklaratsiooni koostamisriigi tolli väljaantud teabesertifikaadi esitaks eksportija.

Teabesertifikaadi välja andnud tolliasutus säilitab selle koopiat vähemalt kolm aastat.

3. Kontrolli tulemustest teatatakse kontrolli taotlenud tolliasutusele niipea kui võimalik. Tulemustest peab selguma, kas materjalide staatust käsitlev deklaratsioon on õige.

4. Kontrollimiseks säilitavad tarnijad nii deklaratsiooni sisaldava dokumendi koopiat kui ka kõiki vajalikke tõendeid materjalide tegeliku staatuse kohta vähemalt kolm aastat.

5. Tarnija deklaratsiooni koostamisriigi tollil on õigus nõuda mis tahes tõendeid või teha mis tahes kontrollimisi, mida nad peavad vajalikuks, et veenduda tarnija deklaratsiooni õigsuses.

6. Kõiki liikumissertifikaate EUR.1 või arvedeklaratsioone, mis on välja antud või koostatud tarnija ebaõige deklaratsiooni põhjal, loetakse tühiseks.

Artikkel 34

Karistused

Karistus määratakse igale isikule, kes toodete sooduskohtlemise saavutamiseks koostab või laseb koostada valeandmeid sisaldava dokumendi.

Artikkel 35

Vabatsoonid

1. Võetakse kõik vajalikud meetmed tagamaks, et päritolutõendi või tarnija deklaratsiooni alusel kaubastatavaid tooteid, mida vedamise käigus hoitakse nende territooriumil asuvas vabatsoonis, ei asendata muude kaupadega ega tehta nendega muid toiminguid kui neid, mis on ette nähtud, et vältida kaupade riknemist.

2. Erandina lõikest 1 annab pädev tolliasutus eksportija taotlusel välja uue liikumissertifikaadi EUR.1, kui päritolustaatusega tooted imporditakse vabatsooni päritolutõendi alusel ja neid käideldakse või töödeldakse seal ning kui see käitlus või töötlemine on kooskõlas käesoleva lisa sätetega.

Artikkel 36

Erandid

1. Komisjon võib omal algatusel või soodustatud riigi taotlusel lubada soodustatud riigile ajutise erandi käesoleva lisa sätetest, kui

a) sisemised või välised asjaolud ei lase soodustatud riigil ajutiselt täita käesoleva lisaga ettenähtud päritolustaatuse saamise reegleid, mida ta varem täitis, või

b) soodustatud riik vajab käesoleva lisaga ettenähtud päritolustaatuse saamise reeglite täitmise ettevalmistamiseks aega.

2. Selline ajutine erand kehtib nii kaua, kui eksisteerib erandi aluseks olnud sisemiste või väliste asjaolude mõju, või seni, kui soodustatud riik suudab reegleid täita.

3. Eranditaotlus esitatakse komisjonile kirjalikult. Taotluses tuleb esitada lõikes 1 osutatud põhjendus, milleks erandit soovitakse, ning sellele tuleb lisada asjakohased tõendavad dokumendid.

4. Käesoleva artikli kohased meetmed võetakse määruse (EÜ) nr 2913/92 artiklites 247 ja 247a osutatud korras.

Ühendus kiidab heaks kõik AKV riikide taotlused, mis on käesoleva artikli kohaselt nõuetekohaselt põhjendatud ja millest ei saa mõnele ühenduse väljakujunenud majandusharule tuleneda suurt kahju.







VI JAOTIS

CEUTA JA MELILLA

Artikkel 37

Eritingimused

1. Käesolevas lisas kasutatav mõiste „ühendus” ei hõlma Ceutat ja Melillat. Mõiste „ühendusest pärinevad tooted” ei hõlma Ceutast ja Melillast pärinevaid tooteid.

2. Otsustamisel, kas Ceutasse ja Melillasse importimisel võib tooteid käsitleda AKV riikidest pärinevana, kohaldatakse käesoleva lisa sätteid mutatis mutandis.

3. Kui täielikult Ceutast, Melillast või ühendusest saadud tooteid töödeldakse AKV riikides, käsitletakse neid täielikult AKV riikidest saaduna.

4. Ceutas, Melillas või ühenduses toimunud tööd või töötlust käsitletakse AKV riikides toimununa, kui materjalid läbivad edasise töö või töötluse AKV riikides.

5. Käesoleva artikli lõigete 3 ja 4 rakendamisel ei käsitata töö või töötlusena artiklis 5 kirjeldatud ebapiisavaid toiminguid.

6. Ceutat ja Melillat käsitatakse ühtse territooriumina.







VII JAOTIS

ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 38

Üleminekusätted transiit- ja ladustatud kauba kohta

1. Kümne kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest võib käesoleva määruse sätteid kohaldada kauba suhtes, mida eksporditakse mõnest 1. lisas nimetatud piirkonnast või riigist ja millega on kaasas AKV-ELi partnerluslepingu V lisale lisatud protokolli nr 1 artikli 15 kohaselt välja antud liikumissertifikaat EUR 1.

2. Käesoleva määruse sätteid võib kohaldada 1. lisas nimetatud piirkondadest või riikidest eksporditud kaupade suhtes, mis vastavad käesoleva lisa sätetele ja on käesoleva lisa jõustumise päeval kas teel või on ajutiselt ladustatud ühenduses tollilaos või vabatsoonis, kui impordiriigi tollile esitatakse kümne kuu jooksul alates kõnealusest kuupäevast kaupade liikumissertifikaat EUR.1, mille on tagantjärele välja andnud ekspordiriigi toll, ja dokumendid, millest nähtub, et kaupu on veetud käesoleva lisa artikli 12 kohaselt otse.

Artikkel 39

Liited

Käesoleva lisa liited moodustavad selle lahutamatu osa.









1. liide

Sissejuhatavad märkused käesoleva lisa loendi kohta

Märkus 1:

Loendiga kehtestatakse kõikidele toodetele tingimused, millele need peavad vastama, et neid saaks käsitleda piisava töö või töötluse läbinuna käesoleva lisa artikli 4 tähenduses.

Märkus 2:

1. Loendi kahes esimeses veerus kirjeldatakse saadud toodet. Esimeses veerus on harmoneeritud süsteemis kasutatav rubriigi- või grupinumber ja teises veerus kõnealuse süsteemi vastava rubriigi või grupi kaubakirjeldus. Kahe esimese veeru iga kande kohta on 3. või 4. veerus reegel. Kui mõnel juhul on esimese veeru kande ees „ex”, tähendab see, et kolmanda või neljanda veeru reegel kehtib ainult teises veerus kirjeldatud rubriigi osa suhtes.

2. Kui 1. veergu on koondatud mitu rubriiginumbrit või on esitatud grupinumber ja seetõttu on 2. veerus toodete üldkirjeldus, kohaldatakse 3. või 4. veeru asjakohast reeglit kõikide toodete suhtes, mis on harmoneeritud süsteemis liigitatud kõnealuse grupi rubriikidesse või ükskõik millisesse 1. veergu koondatud rubriiki.

3. Kui loendis on erinevaid reegleid, mida kohaldatakse ühe rubriigi eri toodete suhtes, sisaldab iga taane kõnealuse rubriigi selle osa kirjeldust, mida 3. või 4. veeru asjakohane reegel käsitleb.

4. Kui kahe esimese veeru kande suhtes on mõni reegel nii kolmandas kui ka neljandas veerus, võib eksportija valida, kas ta kohaldab kolmandas või neljandas veerus sätestatud reeglit. Kui neljandas veerus ei ole päritolureeglit, tuleb kohaldada kolmanda veeru reeglit.

Märkus 3:

1. Käesoleva lisa artikli 4 sätteid, mis käsitlevad päritolustaatuse omandanud tooteid, mida kasutatakse muude toodete valmistamisel, kohaldatakse hoolimata sellest, kas päritolustaatus on omandatud neid tooteid kasutavas tehases või mõnes muus ühenduse või AKV riikide tehases.

Rubriiki 8407 kuuluv mootor, mille puhul reegel näeb ette, et selles sisalduda võivate päritolustaatuseta materjalide väärtus ei või ületada 40 % tehasehinnast, on valmistatud rubriiki ex72 24 kuuluvast „muust sepistamise teel eelvormitud legeerterasest”. Kui nimetatud sepis on sepistatud ühenduses valmistatud päritolustaatuseta valandist, on kõnealune sepis juba omandanud päritolustaatuse loendi reegli alusel rubriigi ex72 24 kohta. Mootori väärtuse arvutamisel võib eelvormitud terast käsitleda päritolustaatusega tootena, hoolimata sellest, kas see on toodetud samas tehases või mõnes muus ühenduse tehases. Kasutatud päritolustaatuseta materjalide koguväärtuse arvutamisel ei võeta seega päritolustaatuseta valandi väärtust arvesse.

2. Loendi reegel näeb ette päritolustaatuse saamiseks vajaliku minimaalse töö või töötluse, millest ulatuslikum töö või töötlemine annab samuti päritolustaatuse, kuid sellest väiksem töö või töötlemine päritolustaatust ei anna. Kui reegel näeb ette, et teatavas valmistamisjärgus võib päritolustaatuseta materjali kasutada, võib seda materjali kasutada ka varasemas valmistamisjärgus, kuid mitte hilisemas.

3. Ilma et see piiraks märkuse 3.2 kohaldamist, kui reegel näeb ette, et kasutada võib „mis tahes rubriigi materjale”, võib kasutada ka selle rubriigi materjale, kuhu kuulub kõnealune toode, kui nimetatud reeglis sisalduvatest eripiirangutest ei tulene teisiti. Väljend „valmistamine mis tahes rubriigi materjalidest, sealhulgas muudest rubriigi … materjalidest” tähendab siiski seda, et kasutada võib üksnes neid tootega samasse rubriiki liigitatud materjale, mille kirjeldus erineb loendi 2. veerus esitatud tootekirjeldusest.

4. Kui loendi reegel näeb ette, et toodet võib valmistada mitmest materjalist, tähendab see, et kasutada võib üht või mitut kõnealust materjali. Kõiki nimetatud materjale kasutama ei pea.

Rubriikidesse 5208 kuni 5212 kuuluvaid tekstiile käsitlev reegel näeb ette, et kasutada võib looduslikke kiudusid ning muu materjali hulgas ka keemilisi materjale. See ei tähenda, et kasutada tuleb mõlemaid; kasutada võib kas üht, teist või mõlemat.

5. Kui loendi reegel näeb ette, et toode peab olema valmistatud teatavast materjalist, ei takista nimetatud tingimus kasutamast muid materjale, mis oma iseloomulike omaduste tõttu reeglile ei vasta. (Vt ka märkus 6.3 tekstiilide kohta.)

Rubriigi 1904 toiduaineid käsitlev reegel, mis sõnaselgelt keelab kasutada teravilja ja teraviljasaadusi, ei takista selliste mineraalsoolade, kemikaalide ja muude lisandite kasutamist, mis ei ole valmistatud teraviljast. Seda reeglit ei kohaldata siiski kaupade suhtes, mida võib toota sama laadi, kuid varasema tootmisetapi materjalist, kuigi neid ei või toota teatavatest loendis määratletud materjalidest.

Kui ex gruppi 62 kuuluva lausriidest valmistatud rõiva puhul on lubatud kasutada üksnes päritolustaatuseta lõnga, ei tohi valmistamist alustada lausriidest, isegi kui tavaliselt sellest lõngast lausriiet ei valmistata. Sellisel juhul oleks lähteaine tavaliselt lõnga valmistamisele eelnevas järgus — see tähendab kiu kujul.

6. Kui loendi reeglis esitatakse kaks protsendimäära, mis tähistavad kasutatavate päritolustaatuseta materjalide suurimat väärtust, ei tohi neid protsendimäärasid liita. Teisisõnu ei tohi kõigi kasutatavate päritolustaatuseta materjalide suurim väärtus ületada suurimat esitatud protsendimäära. Lisaks sellele ei tohi ühegi materjali väärtus ületada tema suhtes kohaldatavat protsendimäära.

Märkus 4:

1. Loetelus kasutatud termin „looduslikud kiud” osutab muudele kiududele kui tehis- ja sünteeskiud. Mõiste piirdub ketruseelsetes järkudes olevate kiududega, hõlmates jäätmeid ja, kui teisiti ei ole sätestatud, ka kraasitud, kammitud või muul viisil töödeldud, kuid ketramata kiude.

2. Mõiste „looduslikud kiud” hõlmab rubriiki 0503 kuuluvat hobusejõhvi, rubriikidesse 5002 ja 5003 kuuluvat siidi ning rubriikidesse 5101 kuni 5105 kuuluvat lambavilla ja muude loomade villa ning loomakarva, rubriikidesse 5201 kuni 5203 kuuluvat puuvillakiudu ja rubriikidesse 5301 kuni 5305 kuuluvaid muid taimseid kiude.

3. Loendis kasutatud terminitega „tekstiilimass”, „keemilised materjalid” ja „paberi valmistamiseks kasutatavad materjalid” kirjeldatakse materjale, mis ei kuulu gruppidesse 50 kuni 63 ning mida saab kasutada tehis-, süntees- või paberkiudude ja -lõngade valmistamiseks.

4. Loendis kasutatud termin „keemilised staapelkiud” tähendab rubriikidesse 5501 kuni 5507 kuuluvaid süntees- või tehisfilamentköisikuid, -staapelkiudusid või nende jäätmeid.

Märkus 5:

1. Kui teatava toote puhul viidatakse loendis käesolevale märkusele, ei kohaldata loendi 3. veerus ettenähtud tingimusi ühegi selle toote valmistamiseks kasutatud põhitekstiilmaterjali suhtes, kui need materjalid ei moodusta ühtekokku rohkem kui 10 % kõikide kasutatud põhitekstiilmaterjalide kogumassist. (Vt ka 5. märkuse punkte 3 ja 4.)

2. Märkuse 5 punktis 1 nimetatud piirmäära võib kohaldada siiski üksnes nende segatoodete suhtes, mis on valmistatud mitmest põhitekstiilmaterjalist. Põhitekstiilmaterjalid on järgmised: — siid, — vill, — loomakarvad, — loomavill, — hobusejõhv, — puuvill, — paberi valmistamiseks kasutatavad materjalid ja paber, — lina, — kanep, — džuut ja muud niintekstiilkiud, — sisal ja muud perekonna Agave taimede tekstiilkiud, — kookoskiud, manilla, ramjee ja muud taimsed tekstiilkiud, — sünteesfilamentkiud, — tehisfilamentkiud, — elektrit juhtiv filamentkiud, — polüpropüleenstaapelkiud, — polüesterstaapelkiud, — polüamiidstaapelkiud, — polüakrüülnitriilstaapelkiud, — polüimiidstaapelkiud, — polütetrafluoroetüleenstaapelkiud, — polüfenüülsulfiidist valmistatud sünteesstaapelkiud, — polüvinüülkloriidist valmistatud sünteesstaapelkiud, — muud sünteesstaapelkiud, — viskoosstaapelkiud, — muud tehisstaapelkiud, — mähitud või mähkimata polüuretaanlõng, mis sisaldab painduvaid polüeetrilõike, — mähitud või mähkimata polüuretaanlõng, mis sisaldab painduvaid polüestrilõike, — rubriiki 5605 kuuluvad tooted (metalliseeritud lõng), mis sisaldavad kahe kile vahele liimitud kuni 5 mm laiuseid ribasid, mis koosnevad alumiiniumpulbriga kaetud või katmata alumiiniumfoolium- või kilesüdamikust, — muud rubriiki 5605 kuuluvad tooted.

Rubriiki 5203 kuuluvast puuvillakiust ja rubriiki 5506 kuuluvast sünteesstaapelkiust valmistatud rubriiki 5205 kuuluv lõng on segalõng. Seetõttu võib päritolustaatuseta sünteesstaapelkiud, mis ei vasta päritolureeglitele (mis näevad ette, et see peab olema valmistatud keemilistest materjalidest või tekstiilimassist), moodustada kuni 10 % lõnga massist.

Rubriiki 5112 kuuluv villane riie, mis on valmistatud rubriiki 5107 kuuluvast villasest lõngast ja rubriiki 5509 kuuluvast sünteesstaapelkiudlõngast, on segariie. Seetõttu võib sünteeslõng, mis ei vasta päritolureeglitele (mis näevad ette, et see peab olema valmistatud keemilistest materjalidest või tekstiilimassist), või villane lõng, mis ei vasta päritolureeglitele (mis näevad ette, et see peab olema valmistatud kraasimata, kammimata või muul viisil ketramiseks ettevalmistamata looduslikust kiust), või nende kahe segu moodustada kuni 10 % riide massist.

Rubriiki 5205 kuuluvast puuvillasest lõngast ja rubriiki 5210 kuuluvast puuvillasest riidest valmistatud rubriiki 5802 kuuluv taftingriie on segatoode üksnes siis, kui puuvillane riie ise on kahte eri rubriiki liigitatud lõngast valmistatud segariie või kui kasutatud puuvillane lõng ise on segatoode.

Kui kõnealune taftingriie on valmistatud rubriiki 5205 kuuluvast puuvillasest lõngast ja rubriiki 5407 kuuluvast sünteesriidest, on kasutatud lõngad ilmselt kaks erinevat põhitekstiilmaterjali, mistõttu selline taftingriie on segatoode.

3. Toodete puhul, mis sisaldavad „painduvaid polüeetrilõike sisaldavat mähitud või mähkimata polüuretaanlõnga”, on kõnealune piirmäär selle lõnga suhtes 20 %.

4. Toodete puhul, mis sisaldavad ribasid, mis koosnevad kõige rohkem 5 mm laiusest alumiiniumpulbriga kaetud või katmata alumiiniumfoolium- või südamikust, mis on kinnitatud kahe plastkile vahele liimiga, on kõnealune piirmäär selliste ribade suhtes 30 %.

Märkus 6:

1. Nende tekstiiltoodete puhul, mis on loendis tähistatud käesolevale sissejuhatavale märkusele viitava joonealuse märkusega, võib kasutada tekstiilkaunistusi ja -manuseid, mis ei vasta loendi 3. veerus asjakohaste valmistoodete suhtes ettenähtud reeglile, kui nende mass ei ületa 10 % kõikide sisalduvate tekstiilmaterjalide kogumassist. Tekstiilkaunistused ja -manused on need, mis on liigitatud gruppidesse 50 kuni 63. Voodrit ega vaheriiet ei käsitleta kaunistuste või manustena.

2. Muust materjalist kui tekstiilist kaunistused ja -manused või muud kasutatud materjalid, mis sisaldavad tekstiili, ei pea vastama 3. veeru nõuetele, isegi kui need ei kuulu 3. märkuse punkti 5 kohaldamisalasse.

3. Märkuse 3 punkti 5 kohaselt võib päritolustaatuseta muust materjalist kui tekstiilist kaunistusi ja -manuseid või muid tekstiilisisalduseta tooteid siiski vabalt kasutada, kui neid ei saa valmistada 3. veerus loetletud materjalidest. Näiteks, ( 16 ) kui loendi reegel ütleb, et teatava tekstiileseme, näiteks pluusi puhul tuleb kasutada lõnga, ei välista see metallesemete, näiteks nööpide kasutamist, sest neid ei saa valmistada tekstiilist.

4. Protsendireegli kohaldamisel tuleb sisalduvate päritolustaatuseta materjalide väärtuse leidmisel arvesse võtta kaunistuste ja manuste väärtust.

Märkus 7:

1. Rubriikides ex27 07, 2713 kuni 2715, ex29 01, ex29 02 ja ex34 03 nimetatud eritöötlused on järgmised: a) vaakumdestilleerimine; b) põhjalik fraktsioneeriv redestilleerimine ( 17 ); c) krakkimine; d) reformimine; e) ekstraheerimine selektiivlahustite abil; f) protsess, mis sisaldab kõiki järgmisi toiminguid: töötlemine kontsentreeritud väävelhappega, ooleumiga või vääveltrioksiidiga; neutraliseerimine aluseliste toimeainetega; värvitustamine ja puhastamine looduslike aktiivmuldade, aktiveeritud muldade, aktiivsöe või boksiidiga; g) polümeerimine; h) alküülimine; i) isomeerimine;

2. Rubriikide 2710, 2711 ja 2712 kohaldamisel on eritöötlused järgmised: a) vaakumdestilleerimine; b) põhjalik fraktsioneeriv redestilleerimine (17) ; c) krakkimine; d) reformimine; e) ekstraheerimine selektiivlahustite abil; f) protsess, mis sisaldab kõiki järgmisi toiminguid: töötlemine kontsentreeritud väävelhappega, ooleumiga või vääveltrioksiidiga; neutraliseerimine aluseliste toimeainetega; värvitustamine ja puhastamine looduslike aktiivmuldade, aktiveeritud muldade, aktiivsöe või boksiidiga; g) polümeerimine; h) alküülimine; i) isomeerimine; j) üksnes rubriiki ex27 10 kuuluvate raskete õlide puhul väävlitustamine vesiniku abil, mille tulemusena väheneb töödeldavate toodete väävlisisaldus vähemalt 85 % (ASTM D 1266–59 T meetod); k) üksnes rubriiki 2710 kuuluvate toodete puhul parafiinitustamine ükskõik millise protsessi abil, v. a filtreerimine; l) üksnes rubriiki ex27 10 kuuluvate raskete õlide puhul vesinikuga töötlemine rõhu juures, mis on rohkem kui 20 baari ja temperatuuril vähemalt 250 °C, kasutades muid kui väävlitustavaid katalüsaatoreid, kusjuures vesinik on keemilises reaktsioonis aktiivne. Rubriiki ex27 10 kuuluvate määrdeõlide edasine vesinikuga töötlemine (näiteks vesinikpuhastus või värvitustamine) peamiselt värvuse muutmiseks või stabiilsuse parandamiseks ei kuulu eritöötluste hulka; m) üksnes rubriiki ex27 10 kuuluvate kütteõlide puhul atmosfäärirõhul destilleerimine, tingimusel et tootest (kaasa arvatud kaod) destilleerub 300 °C juures vähem kui 30 % ASTM D 86 meetodi järgi; n) üksnes rubriiki ex27 10 kuuluvate raskete õlide puhul, välja arvatud gaasi- ja kütteõlid, töötlemine kõrgsagedusliku elektrilise harilahendusega;

3. Rubriikides ex27 07, 2713 kuni 2715, ex29 01, ex29 02 ja ex34 03 märgitud lihttoimingud, nagu puhastamine, villimine, soolatustamine, vee eemaldamine, filtrimine, värvimine, markeerimine, väävlisisalduse reguleerimine erineva väävlisisaldusega toodete segamise teel, või nimetatud toimingute ühendamine või nendega sarnased toimingud ei anna päritolustaatust.









2. liide

Loend päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest või töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse

Käesolev määrus ei pruugi hõlmata kõiki loendis nimetatud tooteid. Seetõttu on vaja vaadata käesoleva määruse muid osi.







HS rubriigi nr Toote kirjeldus Päritolustaatuseta materjalidega tehtavad tööd või töötlemistoimingud, mis annavad päritolustaatuse (1) (2) (3) või (4) Grupp 01 Elusloomad Kõik gruppi 1 kuuluvad loomad peavad olema täielikult saadud või toodetud Grupp 02 Liha ja söödav rups Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 1 ja 2 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud ex grupp 03 Kalad ja vähid, limused ja muud veeselgrootud, v.a Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 3 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 0304 Kalafileed ja muu kalaliha (k.a kalahakkliha), värske, jahutatud või külmutatud Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast 0305 Kuivatatud, soolatud või soolvees kala; külm- või kuumsuitsukala; inimtoiduks kõlblik kalajahu, -pulber ja -graanulid Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast ex03 06 Vähid, puhastatud või puhastamat