02019R0317 — ET — 16.11.2021 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2019/317, 11. veebruar 2019, millega kehtestatakse ühtse Euroopa taeva algatuse raames tulemuslikkuse kava ja tasude süsteem ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärused (EL) nr 390/2013 ja (EL) nr 391/2013 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 056 25.2.2019, lk 1)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2019/317,

11. veebruar 2019,

millega kehtestatakse ühtse Euroopa taeva algatuse raames tulemuslikkuse kava ja tasude süsteem ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärused (EL) nr 390/2013 ja (EL) nr 391/2013

(EMPs kohaldatav tekst)







I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesolevas määruses on kehtestatud meetmed aeronavigatsiooniteenuste ja võrgustiku funktsioonide tulemuslikkuse kava ja tasude süsteemi toimimise tagamiseks.

2. Seda määrust kohaldatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ja võrgustiku funktsioonide täitmise suhtes üldises lennuliikluses Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) Euroopa piirkonnas, kus liikmesriigid vastutavad aeronavigatsiooniteenuste osutamise eest.

Käesolevat määrust kohaldatakse:

a) määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 2 lõikes 5 osutatud aeronavigatsiooniteenuse osutajate suhtes;

b) organi suhtes, mille komisjon on määranud täitma võrgustiku funktsioonide täitmiseks vajalikke ülesandeid (edaspidi „võrgustiku haldaja“) kooskõlas määruse (EÜ) nr 551/2004 artikli 6 lõikega 2 ja mis on määratud kooskõlas rakendusmääruse (EL) 2019/123 artikliga 4.

Eesmärkide seadmisel ja kulutõhususalase tulemuslikkuse jälgimisel kohaldatakse käesolevat määrust ka selliste asutuste või üksuste suhtes, kes kannavad kasutustasudest kaetavaid rahastamiskõlblikke kulusid vastavalt määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15 lõike 2 punktile b ja käesoleva määruse artikli 22 lõikele 1.

3. Käesolevat määrust kohaldatakse selliste terminali aeronavigatsiooniteenuste suhtes, mida osutatakse liikmesriikide territooriumidel asuvates lennujaamades, kus tehakse instrumentaallennureeglite (IFR) järgi aastas vähemalt 80 000 lendu.

4. Liikmesriigid võivad otsustada kohaldada käesoleva määruse sätteid ka selliste terminali aeronavigatsiooniteenuste suhtes, mida osutatakse muudes nende territooriumil asuvates lennujaamades kui nendes, millele on osutatud lõikes 3.

5. Samuti võivad liikmesriigid otsustada kohaldada selle määruse sätteid: a) selliste aeronavigatsiooniteenuste ja võrgustiku funktsioonide suhtes, mida osutatakse ja täidetakse nende vastutusalasse kuuluvas õhuruumis muudes ICAO piirkondades kui ICAO Euroopa piirkond, ilma et see piiraks liikmesriikide õigusi ja kohustusi, mis tulenevad 1944. aasta Chicago rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsioonist (edaspidi „Chicago konventsioon“); b) selliste aeronavigatsiooniteenuste osutajate suhtes, kellel on määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 7 lõike 5 kohane luba osutada aeronavigatsiooniteenuseid ilma sertifitseerimiseta.

6. Liikmesriigid teavitavad komisjoni viivitamata kõigist lõigete 4 ja 5 kohaselt tehtud otsusest.

Liikmesriigid tagavad, et nende otsuste kehtivusaeg vastavuses võrdlusperioodi pikkusega. Nad ei muuda ega tühista neid otsused võrdlusperioodi jooksul.

7. Käesolevat määrust kohaldatakse artiklis 7 sätestatud kolmanda võrdlusperioodi ja sellele järgnevate võrdlusperioodide suhtes.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „tegelik kulu“ – kalendriaastal tegelikult aeronavigatsiooniteenuste osutamisel tegelikult tekkinud kulud, mille kohta on koostatud kinnitatud raamatupidamisaruanne või sellise kinnitatud raamatupidamisaruande puudumise korral lõplik auditiaruanne;

2) „lennuliiklusteenindusüksus“ või „ATS-üksus“ – tsiviil- või sõjaline üksus, mis vastutab lennuliiklusteenuste osutamise eest asjaomases õhuruumis;

3) „lennujaama koordinaator“ – liikmesriigi määratud füüsiline või juriidiline isik, kes täidab koordineeritud lennujaamades koordineerimisülesandeid, mis on sätestatud nõukogu määruse (EMÜ) nr 95/93 ( 1 ) artiklis 4;

4) „lennujaama käitaja“ – juriidiline või füüsiline isik, kes haldab üht või mitut lennujaama;

5) „õhuruumi kasutaja“ – õhusõiduki käitaja lennu toimumise ajal või õhusõiduki omanik, kui käitaja isik ei ole teada, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et lennu toimumise ajal oli käitajaks muu isik;

6) „õhuruumi kasutajate esindaja“ – juriidiline isik või üksus, kes esindab õhuruumi kasutajate ühe või mitme kategooria huve;

7) „piirkondlik juhtimiskeskus“ – üksus, kes osutab oma vastutusalasse kuuluvas piirkonnas kontrollitavatele lendudele lennuliiklusteenuseid;

8) „marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkond“ – õhuruumiosa, mis algab maapinnalt ning hõlmab ülemist õhuruumi ning kus osutatakse marsruudi aeronavigatsiooniteenuseid ning mille suhtes on kehtestatud ühtne kulubaas ja ühtne ühikumäär;

9) „erakorraline sündmus“ – olukord, kus lennuliikluse korraldamise (ATM) suutlikkus on erakordselt väike, nii et lennuliiklusvoo juhtimisest (ATFM) tingitud hilinemiste arv on erakordselt suur lennuliikluse ettekavatsetud piiramise tõttu, mis on tingitud käitamisalastest või tehnilistest muutustest, üliraskete ilmastikuolude tõttu, suurte lennuruumiosade sulgemise tõttu looduslikel või poliitilistel põhjustel või töövaidluste tõttu, mistõttu peab võrgustiku haldaja kaasama Euroopa lennunduskriiside koordineerimisüksuse (EACCC);

10) „IFR-lendude arv aastas“ – instrumentaallennureeglite kohaselt tehtavate startide ja maandumiste keskmine summa aastas, mis on arvutatud tulemuslikkuse kava projekti artikli 12 kohasele esitamisele eelnenud kolme aasta andmete põhjal;

11) „prognoositud inflatsiooniindeks“ – iga-aastane inflatsiooniindeks, mis põhineb võrdlusperioodi algusele eelneval kolmandal aastal ning arvutatakse tulemuslikkuse kava koostamise ajal, kasutades värskeimat kättesaadavat inflatsiooniprognoosi tarbijahinnaindeksi keskmise protsendilise muutuse kohta, mille Rahvusvaheline Valuutafond on asjaomase liikmesriigi kohta avaldanud. Kui protsendiline muutus, mille Rahvusvaheline Valuutafond on asjaomase aasta kohta avaldanud, on negatiivne, kasutatakse väärtust null;

12) „tegelik inflatsiooniindeks“ – iga-aastane tegelik inflatsiooniindeks, mis põhineb võrdlusperioodi algusele eelneval kolmandal aastal ning mille arvutamiseks kasutatakse tegelikku inflatsioonimäära Eurostati tarbijahindade harmoneeritud indeksi põhjal, mille komisjon on asjaomase riigi kohta avaldanud aasta n + 1 aprillis. Kui protsendiline muutus, mille komisjon on asjaomase aasta kohta avaldanud, on negatiivne, kasutatakse väärtust null;

13) „suur investeering“ – sellise põhivara omandamine, arendamine, asendamine, uuendamine või rentimine, mille koguväärus vara kogu kasutusaja jooksul on reaalväärtuses suurem kui viis miljonit eurot;

14) „riiklik asutus“ – reguleeriv või järelevalveasutus, mille üks või mitu liikmesriiki on riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil asutanud;

15) „uus ja olemasolev investeering“ – põhivara omandamine, arendamine, asendamine, uuendamine või rentimine, mille puhul selle investeeringuga seotud amortisatsioonikulud, kapitalikulud või rentimise korral käitamiskulud tekivad tulemuslikkuse kavaga hõlmatud võrdlusperioodil;

16) „võrdlusperiood“ – ajavahemik, mille jooksul kehtivad kogu ELi hõlmavad tulemuseesmärgid ja millal neid kohaldatakse, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 11 lõike 3 punktis d ja käesoleva määruse artiklis 7;

17) „kontrollväärtus“ – marsruudi AFTM-hilinemise pikkus, mille võrgustiku haldaja arvutab iga liikmesriigi ja iga funktsionaalse õhuruumiosa kohta, tagamaks et täidetakse kogu ELi hõlmav marsruudi ATFM-hilinemise eesmärk;

18) „restruktureerimiskulud“ – suured ühekordsed kulud, mida aeronavigatsiooniteenuste osutajad kannavad restruktureerimise käigus, võttes kasutusele uusi tehnoloogialahendusi, protseduure ja ärimudeleid, et stimuleerida integreeritud teenuste pakkumist, samuti kulud, mida kantakse seoses töötajatele hüvitise maksmisega, lennujuhtimiskeskuste sulgemisega, tegevuse teise kohta üleviimisega ning varade mahakandmise või strateegilise osaluse omandamisega teistes aeronavigatsiooniteenuseid osutavates äriühingutes;

19) „lennuraja loata hõivamine“ – lennujaamas toimuv mis tahes vahejuhtum, mis on seotud õhusõiduki, liiklusvahendi või isiku loata viibimisega piiritletud ohutusalas, mis on ette nähtud õhusõidukite maandumiseks ja startimiseks;

20) „hajutusmiinimumi rikkumine“ – olukord, mille puhul ei säilitata ettenähtud hajutusmiinimumi õhusõidukite vahel;

21) „terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkond“ – liikmesriigi territooriumil asuv lennujaam või lennujaamade rühm, kus osutatakse terminali aeronavigatsiooniteenuseid ja mille suhtes on kehtestatud ühtne kulubaas ja ühtne ühikumäär.







II PEATÜKK

ÜLESANDED JA KOHUSTUSED

Artikkel 3

Tulemuslikkuse hindamise asutuse abi

Kui see on vajalik selliste komisjoni ülesannete täitmiseks, mis on seotud tulemuslikkuse kava üksikasjaliku toimimisega, võib komisjon taotleda tulemuslikkuse hindamise asutuselt abi seoses järgmisega:

a) aeronavigatsiooniteenuste ja võrgustiku funktsioonide tulemuslikkuse seisukohast asjakohaste andmete kogumine, analüüsimine, kontrollimine ja levitamine;

b) põhiliste tulemusvaldkondade valimine või kohandamine;

c) põhiliste tulemusnäitajate ja jälgimiseks kasutatavate näitajate kindlaksmääramine;

d) kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide vahemike kehtestamine ja kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide läbivaatamine;

e) artikli 9 lõikes 4 osutatud lähteväärtuste, häiretasemete ja võrdlusrühmade kehtestamine;

f) kavandatud riiklike tulemuseesmärkide või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil seatud tulemuseesmärkide (edaspidi „funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuseesmärgid“) ja kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide vastavuse hindamine kooskõlas artiklitega 14 ja 15 ning tulemuslikkuse kavade projektide läbivaatamine kooskõlas artikli 14 lõikega 1 ja artikli 15 lõikega 1;

g) tulemuslikkuse kavade projektide täielikkuse kontrollimine kooskõlas artikliga 13;

h) käesoleva määruse artikli 10 lõike 5 kohase võrgustiku tulemuslikkuse kava projekti kontrollimine kooskõlas artikliga 19;

i) korrigeeritud tulemuseesmärkide ja liikmesriikide vastuvõetud parandusmeetmete hindamine kooskõlas artikli 15 lõikega 5;

j) aeronavigatsiooniteenuste tulemuslikkuse, sh investeeringute ja kapitalikulude jälgimine liidu, riigi ja funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil;

k) võrgustiku funktsioonide tulemuslikkuse jälgimine kooskõlas artikli 37 lõikega 2;

l) riiklikelt järelevalveasutustelt seoses tulemuslikkuse kavadega saadud teabe hindamine kooskõlas artikli 37 lõikega 3, et jälgida Euroopa lennuliikluse korraldamise võrgustiku tulemuslikkust;

m) tulemuseesmärkide saavutamise hindamine võrdlusperioodi jooksul;

n) hoolduse ja toe pakkumine sidusrühmadega konsulteerimise ajakava koordineerimisel seoses tulemuslikkuse kavade ja konsulteerimisnõuetega, nagu on osutatud artikli 24 lõigetes 2 j 3 ning artiklis 30.

Artikkel 4

Teabe esitamine ja järelevalve hõlbustamine aeronavigatsiooniteenuse osutajate poolt

1. Kui see on vajalik riiklike järelevalveasutuste selliste ülesannete täitmiseks, mis on seotud tulemuslikkuse kava üksikasjaliku toimimisega, esitavad aeronavigatsiooniteenuse osutajad neile asutustele taotluse korral ja viivitamata järgmise teabe: a) teave kohalike tingimuste kohta, mis riiklike tulemuseesmärkide ja funktsionaalsete õhuruumiosade tasandi eesmärkide kehtestamise seisukohast olulised; b) andmed aeronavigatsioonitasudega seotud omakapitali tootluse kindlakstegemiseks; c) teave kavandatud investeeringute kohta viiel aastal pärast taotluse kuupäeva, kirjeldades uute ja olemasolevate investeeringutega seotud kavandatud kulude profiili võrdlusperioodil ja pärast seda ning näidates, kuidas suurte investeeringutega parandatakse igas põhilises tulemusvaldkonnas tulemuslikkust; d) äriplaan, nagu on osutatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2017/373 III lisa punktis ATM/ANS.OR.D.005; ( 2 ) e) artikli 28 lõike 3 kohaldamiseks vajalik teave; f) andmed kulubaaside kohta ning teave marsruudi ja terminali aeronavigatsiooniteenuste vahelise kulujaotuse kohta ning andmed tulundustegevusest saadud tulu ja saadud avaliku sektori vahendite kohta.

2. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad soodustavad tegevust, mis on vajalik artikli 37 lõikes 1 osutatud järelevalve jaoks, mida teevad pädevad riiklikud järelevalveasutused või midagi tehakse nende nimel kooskõlas asjaomase asutuse liikmesriigi õigusega, eelkõige esitades taotluse korral asjakohaseid dokumente, andmeid, teavet ja suulisi selgitusi ning kui see on selle liikmesriigi õigusega lubatud, siis andes kooskõlas liikmesriigi õigusega juurdepääsu asjaomastele ruumidele, territooriumidele ja sõidukitele.

Artikkel 5

Võrgustiku haldaja abi

Võrgustiku haldaja täidab järgmisi tulemuslikkuse kava üksikasjaliku toimimisega seotud ülesandeid:

a) toetab komisjoni, esitades asjakohaseid andmeid kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide seadmiseks enne võrdlusperioodi ning nende eesmärkide täitmise jälgimiseks võrdlusperioodi jooksul, sealhulgas juhtides komisjoni tähelepanu põhjendamatu viivituseta mis tahes juhtudele, kui tulemuseesmärke ei täideta või kui on oht, et neid ei täideta, või kui tegevuse tulemuslikkus oluliselt ja püsivalt väheneb;

b) toetab komisjoni taotluse korral riiklikke järelevalveasutusi, esitades asjakohaseid andmeid tulemuslikkuse kavade koostamiseks ning teavitades asjaomast riiklikku järelevalveasutust põhjendamatu viivituseta mis tahes juhtudest, kui riiklikke tulemuseesmärke või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuseesmärke ei täideta või kui on oht, et neid ei täideta, või kui tegevuse tulemuslikkus oluliselt ja püsivalt väheneb;

c) toetab aeronavigatsiooniteenuse osutajaid riiklike tulemuseesmärkide või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuseesmärkide saavutamisel, eelkõige koostades rakendusmääruse (EL) 2019/123 artiklis 9 osutatud võrgustiku operatiivkava ja rakendades seda.

Artikkel 6

Tegevuse koordineerimine Euroopa Liidu Lennundusohutusametiga

Kooskõlas määruse (EÜ) nr 549/2004 artikliga 13a ning määruse (EL) 2018/1139 artikli 75 lõike 2 punktiga h ja artikli 93 punktiga b kooskõlastavad komisjon ja liikmesriigid oma tegevust Euroopa Liidu Lennundusohutusametiga, tagamaks et:

a) käsitletakse nõuetekohaselt kõiki ohutusaspekte, sealhulgas põhiliste tulemusnäitajate ning kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide kehtestamist, läbivaatamist ja rakendamist põhilises ohutusega seotud tulemusvaldkonnas;

b) põhilised tulemusnäitajad ja tulemuseesmärgid põhilises ohutusega seotud tulemusvaldkonnas on kooskõlas määruse (EL) 2018/1139 artiklis 6 osutatud Euroopa lennundusohutuskavaga.







III PEATÜKK

TULEMUSEESMÄRKIDE SEADMINE

Artikkel 7

Võrdlusperioodide pikkus

1. Kolmas võrdlusperiood hõlmab kalendriaastaid 2020–2024 (kaasa arvatud).

2. Järgmiste võrdlusperioodide pikkus on viis kalendriaastat.

3. Lõigetes 1 ja 2 sätestatud võrdlusperioodide pikkused ei piira artikli 10 lõike 6 kohaldamist.

Artikkel 8

Põhilised tulemusnäitajad ja jälgimiseks kasutatavad näitajad

1. Liidu tasandi põhilised tulemusnäitajad ja näitajad, mida kasutatakse aeronavigatsiooniteenuste tulemuslikkuse jälgimiseks, on iga põhilise tulemusvaldkonna kohta sätestatud I lisa 1. jaos.

2. Riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandi põhilised tulemusnäitajad ja näitajad, mida kasutatakse aeronavigatsiooniteenuste tulemuslikkuse jälgimiseks, on iga põhilise tulemusvaldkonna kohta sätestatud I lisa 2. jaos.

3. Põhilised tulemusnäitajad ja näitajad, mida kasutatakse võrgustiku funktsioonide tulemuslikkuse jälgimiseks, on sätestatud I lisa 3. jaos.

4. Liikmesriigid võivad kehtestada muid põhilisi tulemusnäitajaid ja jälgimiseks kasutatavaid näitajaid lisaks lõikes 2 kehtestatule, eelõige seoses tsiviil-sõjaliste või meteoroloogiliste aspektidega.

Artikkel 9

Kogu ELi hõlmavad tulemuseesmärgid

1. Hiljemalt 19 kuud enne võrdlusperioodi algust esitavad riiklikud järelevalveasutused komisjonile kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide seadmise jaoks tulevase võrdlusperioodi kohta esialgsed kuluandmed ja artikli 10 lõike 2 punktis f osutatud teabe lennuliiklusprognooside kohta.

2. Hiljemalt 15 kuud enne võrdlusperioodi algust avaldab komisjon kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide soovituslikud sihtvahemikud, mis hõlmavad aastaseid miinimum- ja maksimumväärtusi, mille vahele komisjoni kavandatavad kogu ELi hõlmavad tulemuseesmärgid jäävad.

Komisjon konsulteerib nende soovituslike sihtvahemike asjus määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 10 lõikes 3 osutatud sidusrühmadega ning muude asjakohaste isikute ja organisatsioonidega ning ohutusaspektidega seoses Euroopa Liidu Lennundusohutusametiga.

3. Hiljemalt 7 kuud enne võrdlusperioodi algust võtab komisjon määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 11 lõike 3 punkti a kohaselt käesoleva määruse artikli 8 lõikes 1 osutatud põhiliste tulemusnäitajate alusel vastu kogu ELi hõlmavad tulemuseesmärgid.

Selleks teeb komisjon järgmist:

a) võtab arvesse tulemuslikkuse hindamise asutuse, võrgustiku haldaja ja riiklike järelevalveasutuste asjakohaseid andmeid;

b) kasutab marsruudi lennuliiklusprognoose, mis on väljendatud IFR-lendudena ja teenuseühikutes ning mis põhinevad kõige viimasel saadaoleval Eurocontroli statistika ja prognooside talituse (STATFOR) lähteprognoosil;

c) põhjendab kõiki kogu ELi hõlmavaid tulemuseesmärke, kirjeldades nende eesmärkide seadmisel kasutatud eeldusi ja põhjendusi, sealhulgas seda, kuidas kasutati käesoleva lõike punktis a osutatud andmeid, lõikes 2 osutatud konsultatsiooni tulemusi ja muid asjakohaseid faktilisi andmeid.

4. Koos kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide vastuvõtmisega kehtestab komisjon järgmise: a) kogu ELi hõlmav kindlaksmääratud kulude lähteväärtus ja kogu ELi hõlmav kindlaksmääratud ühikuhindade lähteväärtus, et seada I lisa 1. jao punktis 4.1 osutatud põhilise tulemusnäitaja alusel eesmärgid kulutõhususega seotud põhilises tulemusvaldkonnas. Need lähteväärtused tuleb arvutada võrdlusperioodi algusele eelneva aasta kohta. Kindlaksmääratud kulude lähteväärtus kehtestamiseks kasutatakse eelneva võrdlusperioodi kohta kättesaadavaid tegelikke kulusid ning seda kohandatakse, et võtta arvesse kõige viimaseid kuluprognoose, liikluse muutumist ja selle seost kuludega. Kindlaksmääratud ühikuhinna lähteväärtus tuletatakse kindlaksmääratud kulude lähteväärtuse jagamisel võrdlusperioodi algusele eelneva aasta lennuliiklusprognoosiga, mis on väljendatud teenuseühikutes; b) häiretasemed, mille ületamise korral võivad liikmesriigid taotleda tulemuslikkuse kavades esitatud tulemuseesmärkide korrigeerimist vastavalt artikli 18 lõike 1 punkti a alapunktile i. Need häiretasemed põhinevad järgmistel parameetritel: i) tegeliku liikluse erinevus lennuliiklusprognoosist asjaomasel kalendriaastal, väljendatuna IFR-lendude protsendina; ii) tegeliku liikluse erinevus lennuliiklusprognoosist asjaomasel kalendriaastal, väljendatuna teenuseühikute protsendina; iii) kontrollväärtuste muutumine võrgustiku operatiivkava hooajalise ajakohastamise tõttu rakendusmääruse (EL) 2019/123 vastavalt artikli 9 lõike 4 punktile a ja artikli 9 lõikele 8 võrreldes tulemuslikkuse kava koostamise ajal saadaoleva kõige viimases võrgustiku operatiivkava versioonis esitatud kontrollväärtustega. Seda muutumist väljendatakse protsentides või marsruudi ATFM-hilinemise pikkusena minutites, sõltuvalt kontrollväärtuste suurusest. c) aeronavigatsiooniteenuse osutajate võrdlusrühmad, millel on sarnane tegevus- ja majanduskeskkond, et hinnata tulemuseesmärke põhilises kulutõhususega seotud tulemusvaldkonnas.

Artikkel 10

Tulemuslikkuse kavad

1. Riiklikud järelevalveasutused koostavad riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil tulemuslikkuse kavad.

2. Need tulemuslikkuse kavad tuleb koostada vastavalt II lisas esitatud vormile ja need peavad hõlmama järgmist: a) siduvad riiklikud tulemuseesmärgid või siduvad funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuseesmärgid, mis on seatud artikli 8 lõikes 2 osutatud põhiliste tulemusnäitajate põhjal, sealhulgas iga tasude sissenõudmise piirkonna kindlaksmääratud kulude lähteväärtus ja kindlaksmääratud ühikuhindade lähteväärtus, et seada eesmärgid põhilises kulutõhususega seotud tulemusvaldkonnas. Need lähteväärtused tuleb arvutada võrdlusperioodi algusele eelneva aasta kohta. Kindlaksmääratud kulude lähteväärtuse kehtestamiseks kasutatakse eelneva võrdlusperioodi kohta kättesaadavaid tegelikke kulusid ning seda kohandatakse, et võtta arvesse liikluse muutumist ja selle seost kuludega. Kindlaksmääratud ühikuhindade lähteväärtus tuletatakse kindlaksmääratud kulude lähteväärtuse jagamisel võrdlusperioodi algusele eelneva aasta lennuliiklusprognoosiga, mis on väljendatud kõige viimastes kättesaadavates teenuseühikutes; b) marsruudi ja terminali aeronavigatsiooniteenuste kulud, mis on kindlaks määratud vastavalt määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15 lõikele 2 ja käesolevale määrusele; c) artikli 11 kohaselt kehtestatud stimuleerimiskavad, sealhulgas stimuleerimiskavade parameetrid, artikli 11 lõikes 3 osutatud võrdlusväärtuste muutmismehhanism (kui see on asjakohane), ning meetmed nende stimuleerimiskavade eesmärkide saavutamiseks; d) tulemuseesmärkide saavutamiseks ettenähtud põhimeetmete kirjeldus; e) kinnitus, et kava on kooskõlas käesoleva määruse artikli 1 kohase kohaldamisalaga ja määruse (EÜ) nr 549/2004 artikliga 7; f) marsruudi lennuliiklusprognoosid, mis on väljendatud IFR-lendudena ja teenuseühikutes ning mis põhinevad Eurocontroli statistika ja prognooside talituse lähteprognoosil; g) terminali lennuliiklusprognoosid, mis on väljendatud IFR-lendudena ja teenuseühikutes ning mis põhinevad Eurocontroli statistika ja prognooside talituse lähteprognoosil; h) selliste algatuste kirjeldus, millega toetatakse piiriülest kooskõlastamist ja selliste piiriüleste teenuste osutamist, millega parandatakse tegevuse tulemuslikkust või kulutõhusust või mõlemat; i) järgmine teave: i) suured investeeringud; ii) õhuruumi olulist muutmist või lennuliikluse korraldamise süsteemi parandamist käsitlevad muutuste haldamise kavad, mille eesmärk on minimeerida mis tahes kahjulik mõju võrgustiku tulemuslikkusele.

Seoses punktidega f ja g võivad riiklikud järelevalveasutused otsustada kasutada muid marsruudi ja terminali lennuliiklusprognoose kui neid, mis põhinevad Eurocontroli statistika ja prognooside talituse lähteprognoosil. Sel juhul konsulteerivad nad asjaomaste õhuruumi kasutajate esindajatega ja aeronavigatsiooniteenuse osutajatega ning esitavad tulemuslikkuse kavades kasutatavate muude prognooside põhjused. Eurocontroli STATFORi lähteprognoosist erinevad prognoosid peavad olema seotud kohalike teguritega, mida kõnealuses lähteprognoosis piisavalt ei käsitleta. Kõigi põhiliste tulemusvaldkondade puhul kasutatakse samu prognoose.

3. Tulemuslikkuse kavad võivad sisaldada täiendavaid tulemuseesmärke, mis on seatud artikli 8 lõikes 4 osutatud põhiliste tulemusnäitajate põhjal. Need eesmärgid peavad toetama artikli 9 lõikes 3 ja käesoleva artikli lõike 2 punktis a osutatud tulemuseesmärkide saavutamist.

4. Kooskõlas määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 10 lõikega 1 ja artikli 11 lõike 3 punktiga b peavad riiklikud järelevalveasutused konsulteerima tulemuslikkuse kavade projektide, sealhulgas neis sisalduvate tulemuseesmärkide ja stimuleerimiskavade asjus aeronavigatsiooniteenuse osutajatega ja õhuruumi kasutajate esindajatega ning kui see on asjakohane, siis lennujaamade käitajate ja koordinaatoritega.

5. Võrgustiku haldaja koostab võrgustiku tulemuslikkuse kava. Võrgustiku tulemuslikkuse kava tuleb koostada vastavalt III lisas esitatud vormile ja see peab hõlmama järgmist: a) lisaväärtus, mida võrgustiku haldaja pakub, toetades liikmesriikide, funktsionaalsete õhuruumiosade, aeronavigatsiooniteenuse osutajate ning õhuruumi tsiviil- ja sõjaliste kasutajate tegevust läbilaskevõime- ja keskkonnaeesmärkide saavutamiseks, ning võrgustiku funktsioonide osa kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide saavutamisel; b) võrgustiku haldaja ja võrgustiku iga funktsiooni tulemuseesmärgid ning meetmed nende eesmärkide saavutamiseks.

6. Kui komisjon on kogu ELi hõlmavad tulemuseesmärgid läbi vaadanud, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 11 lõike 3 punktis c, vaatavad liikmesriigid oma tulemuslikkuse kavad läbi ja lisavad kooskõlas käesoleva määrusega neisse korrigeeritud tulemuseesmärgid.

Artikkel 11

Stimuleerimiskavad

1. Liikmesriikide vastuvõetud tulemuslikkuse kavades esitatud stimuleerimiskavad: a) sisaldavad rahalisi stiimuleid põhiliste kulutõhususe ja läbilaskevõimega seotud tulemusvaldkondade tulemuseesmärkide tõhusaks ja proportsionaalseks saavutamiseks; b) kehtivad kogu tulemuslikkuse kavaga hõlmatud ajavahemikul; c) on mittediskrimineerivad ja läbipaistvad; d) kehtivad marsruudi ja terminali aeronavigatsiooniteenuste suhtes.

2. Stimuleerimiskavasid, mis puudutavad tulemuseesmärke põhilises kulutõhususega seotud tulemusvaldkonnas, reguleeritakse artiklitega 27 ja 28.

3. Stimuleerimiskavad, mis puudutavad tulemuseesmärke põhilises läbilaskevõimega seotud tulemusvaldkonnas, peavad lisaks lõikes 1 sätestatud põhimõtetele vastama järgmistele põhimõtetele: a) need on proportsionaalsed ATFM-hilinemiste arvuga ning hõlmavad rahalist eelist ja rahalist kahju, millel on oluline mõju ohus olevale tulule; b) need kehtestatakse nii, et maksimaalne rahaline kahju on vähemalt võrdne maksimaalse rahalise eelisega. Riiklik järelevalveasutus määrab lõpliku rahalise eelise ja rahalise kahju arvutamiseks kindlaks XIII lisa punktide 2.1 ja 2.2 alapunkti a kolmandas lõigus ja kõnealuse lisa punktide 2.1 ja 2.2 alapunkti b teises lõigus osutatud maksimaalsed kindlaksmääratud protsendimäärad sõltuvalt asjaomaste õhuruumikasutajate esindajate ja aeronavigatsiooniteenuse osutajatega peetud konsultatsiooni tulemustest. Rahalise eelise arvutamiseks ei tohi XIII lisa punktide 2.1 alapunkti a teises lõigus ja punkti 2.2 alapunkti a teises lõigus osutatud maksimaalsed kindlaksmääratud protsendimäärad ületada 2 %; c) rahalise eelise ja kahju arvutamiseks kasutatakse võrdlusväärtusi. Riiklikud järelevalveasutused otsustavad enne võrdlusperioodi algust, kas need võrdlusväärtused põhinevad: i) riigi tasandi tulemuseesmärkidel jaotatuna aeronavigatsiooniteenuse iga üksiku osutaja kaupa või ii) riigi tasandi muudetud tulemuseesmärkidel, mis on jaotatud aeronavigatsiooniteenuse osutajate kaupa ja mille riiklik järelevalveasutus kehtestab iga aasta järgmiseks aastaks kooskõlas XIII lisa punktiga 1 ning pärast asjaomaste õhuruumi kasutajate esindajatega ja aeronavigatsiooniteenuse osutajatega konsulteerimist. Muutmismehhanism tuleb tulemuslikkuse kavas kindlaks määrata, seda kohaldatakse võrdlusperioodi igal aastal ja võrdlusperioodil seda ei muudeta. Riiklik järelevalveasutus teavitab komisjoni võrdlusväärtustest iga aasta; d) riikliku järelevalveasutuse kehtestatud võrdlusväärtusele peavad eelnema ja järgnema sümmeetrilised vahemikud, mille suhtes konsulteeritakse asjaomaste õhuruumi kasutajate esindajate ja aeronavigatsiooniteenuse osutajatega, et tagada, et ATFM-hilinemise väikeste muutustega ei kaasne rahalist eelist ega kahju; e) kui tegelik keskmine AFTM-hilinemine lennu kohta aastal n on väiksem kui aastaks n kehtestatud võrdlusväärtus ning jääb punktis d osutatud vahemikust väljapoole, kaasneb sellega kooskõlas XIII lisa punktiga 2 rahaline eelis ühikumäära tõstmise tõttu aastal n + 2; f) kui tegelik keskmine AFTM-hilinemine lennu kohta aastal n on suurem kui aastaks n kehtestatud võrdlusväärtus ning jääb punktis d osutatud vahemikust väljapoole, kaasneb sellega kooskõlas XIII lisa punktiga 2 rahaline kahju ühikumäära langetamise tõttu aastal n + 2; g) marsruudi eesmärkide puhul põhilises läbilaskevõimega seotud tulemusvaldkonnas ja kui tulemuslikkuse kava on kehtestatud funktsionaalse õhuruumiosa tasandil, kohaldatakse lisaks punktides a–f osutatud põhimõtetele järgmisi sätteid: i) asjaomased riiklikud järelevalveasutused jaotavad I lisa 2. jao punkti 3.1 alapunktis a osutatud funktsionaalse õhuruumiosa tulemuseesmärgi osadeks kõikide aeronavigatsiooniteenuse osutajate vahel, et kehtestada riigi tasandi stiimulid. Saadud väärtustel põhinevad punktis c osutatud võrdlusväärtused; ii) asjaomased riiklikud järelevalveasutused kohaldavad sama stimuleerimiskava ühetaoliselt kõigi asjaomaste aeronavigatsiooniteenuse osutajate suhtes; iii) peale punktis i osutatud kõikide üksikute aeronavigatsiooniteenuse osutajate tasandi võrdlusväärtuste kasutatakse ka funktsionaalse õhuruumiosa võrdlusväärtusi ning need põhinevad: — funktsionaalsete õhuruumiosade tasandi tulemuseesmärkidel või — XIII lisa punkti 1 kohastel funktsionaalse õhuruumiosa tasandi muudetud tulemuseesmärkidel, mille asjus konsulteeritakse asjaomaste õhuruumi kasutajate esindajatega ja aeronavigatsiooniteenuse osutajatega; iv) erandina punktist c otsustavad kõik asjaomased riiklikud järelevalveasutused ühiselt, kas üksikute aeronavigatsiooniteenuse osutajate või funktsionaalse õhuruumiosa tasandi võrdlusväärtusi muudetakse või mitte. Seda otsust kohaldatakse ühetaoliselt kõigi aeronavigatsiooniteenuse osutajate ja funktsionaalse õhuruumiosa tasandi võrdlusväärtuste suhtes kogu võrdlusperioodi jooksul; v) kui riigi ja funktsionaalse õhuruumiosa tasandi tulemuseesmärke muudetakse, kohaldatakse tulemuseesmärkide suhtes riigi ja funktsionaalse õhuruumiosa tasandil sama muutmismehhanismi; vi) kui marsruudi ATFM-hilinemine lennu kohta on funktsionaalse õhuruumiosa tasandil aastal n kokku suurem kui aastaks n kehtestatud võrdlusväärtus, millele on osutatud punktis iii, ja jääb väljapoole vahemikust, millele on osutatud lõike 3 punktis d, ei kohaldata lõike 3 punkti e ning lõike 3 punkti f kohaldatakse üksnes nende aeronavigatsiooniteenuse osutajate suhtes, kelle tegelik ATFM-hilinemine lennu kohta on suurem kui aastaks n kehtestatud võrdlusväärtus ja kes on ületanud punktis d osutatud vahemikku; vii) kui marsruudi ATFM-hilinemine lennu kohta on funktsionaalse õhuruumiosa tasandil aastal n kokku väiksem kui aastaks n kehtestatud võrdlusväärtus, millele on osutatud punktis iii, ja jääb väljapoole vahemikust, millele on osutatud lõike 3 punktis d, ei kohaldata lõike 3 punkti f ning lõike 3 punkti e kohaldatakse üksnes nende aeronavigatsiooniteenuse osutajate suhtes, kelle tegelik ATFM-hilinemine lennu kohta on väiksem kui aastaks n kehtestatud võrdlusväärtus ja kes on ületanud punktis d osutatud vahemikku.

4. Liikmesriikide vastuvõetud tulemuslikkuse kavades sisalduvates stimuleerimiskavades võivad olla kehtestatud rahalised stiimulid tulemuseesmärkide saavutamiseks keskkonnaga seotud põhilises tulemusvaldkonnas või artikli 10 lõikes 3 osutatud täiendavate tulemuseesmärkide saavutamiseks kooskõlas lõike 1 punktidega b ja c, eeldusel et need stiimulid on tulemuslikud ja proportsionaalsed. Neid stimuleerimiskavu tuleks kohaldada lisaks lõigetes 2 ja 3 osutatud stimuleerimiskavadele ja neist sõltumatult. Neist stimuleerimiskavadest tuleneva rahalise eelise või rahalise kahju summa ei tohi ületada vastavalt 2 % ja 4 % aasta n kindlaksmääratud kuludest.







IV PEATÜKK

TULEMUSLIKKUSE KAVADE VASTUVÕTMINE, HINDAMINE JA KORRIGEERIMINE

Artikkel 12

Tulemuslikkuse kavade projektide vastuvõtmine ja esitamine

Iga liikmesriik võtab vastu tulemuslikkuse kava projekti, mille on riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil koostanud asjaomane riiklik järelevalveasutus või asjaomased riiklikud järelevalveasutused, ning esitab selle komisjonile hiljemalt kolm kuud enne selle võrdlusperioodi algust, mida kava projektis käsitletakse. Kui tulemuslikkuse kava projekt on koostatud funktsionaalse õhuruumiosa tasandil ja kõik asjaomased liikmesriigid on selle kava vastu võtnud, esitatakse see komisjonile.

Artikkel 13

Tulemuslikkuse kavade projektide täielikkuse kontrollimine

1. Komisjon kontrollib, kas tulemuslikkuse kavade projektid, mille liikmesriigid on kooskõlas artikliga 12 esitanud, sisaldavad kõiki elemente, mida on vaja, et hinnata artikli 10 lõigetes 2 ja 4 ning kui see on asjakohane, siis artikli 10 lõigetes 3 ja 5 loetletud nõuete järgimist.

2. Kui komisjon leiab pärast lõikes 1 osutatud kontrolli tegemist, et üks või mitu elementi on puudu, palub ta ühe kuu jooksul alates tulemuslikkuse kava projekti kättesaamise kuupäevast asjaomasel liikmesriigil või asjaomastel liikmesriikidel esitada uuendatud tulemuslikkuse kava, mis sisaldab puuduvat elementi või elemente.

Sel juhul tuleb asjaomasel liikmesriigil või asjaomastel liikmesriikidel esitada uuendatud tulemuslikkuse kava projekt komisjonile põhjendamatu viivituseta ning igal juhul kolme nädala jooksul alates komisjoni taotluse kuupäevast.

3. Komisjon alustab artikli 14 kohast tulemuslikkuse kava projekti hindamist, kui ta on lõikes 1 osutatud kontrolli tegemisel leidnud, et tulemuslikkuse kava projekt sisaldab kõiki nõutud elemente, või asjakohasel juhul pärast seda, kui ta on saanud kätte lõikes 2 osutatud uuendatud tulemuslikkuse kava projekti.

Artikkel 14

Tulemuslikkuse kavade projektide ja tulemuseesmärkide hindamine ja korrigeerimine

1. Komisjon hindab tulemuslikkuse kavades esitatud riiklike tulemuseesmärkide või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuseesmärkide kooskõla kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, lähtudes IV lisa punktis 1 kehtestatud kriteeriumidest ja võttes arvesse kohalikke olusid. Komisjon võib hinnangut täiendada, vaadates tulemuslikkuse kavade projektides läbi IV lisa punktis 2 kirjeldatud elemendid.

2. Kui komisjon leiab lõikes 1 osutatud hindamise põhjal, et tulemuslikkuse kava projektis esitatud tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, võtab komisjon viie kuu jooksul alates tulemuslikkuse kava projekti või asjakohasel juhul artikli 13 lõikes 2 osutatud uuendatud tulemuslikkuse kava projekti kättesaamisest vastu otsuse, teavitades sellest asjaomast liikmesriiki või asjaomaseid liikmesriike.

3. Kui komisjon leiab lõikes 1 osutatud hindamise põhjal, et üks või mitu tulemuslikkuse kava projektis esitatud tulemuseesmärki ei ole kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, võtab komisjon viie kuu jooksul alates tulemuslikkuse kava projekti või asjakohasel juhul artikli 13 lõikes 2 osutatud uuendatud tulemuslikkuse kava projekti kättesaamisest vastu otsuse, esitades määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 11 lõike 3 punktis c osutatud soovitused.

Sel juhul tuleb asjaomasel liikmesriigil või asjaomastel liikmesriikidel kolme kuu jooksul alates komisjoni otsuse vastuvõtmisest tulemuseesmärke korrigeerida ja võtta asjakohaseid meetmeid, et tulemuslikkuse kava projekti vastavalt korrigeerida, võttes arvesse komisjoni soovitusi, ning esitada korrigeeritud tulemuslikkuse kava projekt komisjonile.

Artikkel 15

Korrigeeritud tulemuslikkuse kavade projektide ja tulemuseesmärkide hindamine ning parandusmeetmete vastuvõtmine

1. Kui komisjon on artikli 14 lõike 3 kohaselt esitatud korrigeeritud tulemuslikkuse kava projekti kätte saanud, hindab ta kõnealust korrigeeritud kava ja selles esitatud korrigeeritud tulemuseesmärkide kooskõla kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, lähtudes IV lisa punktis 1 kehtestatud kriteeriumidest ja võttes arvesse kohalikke olusid. Komisjon võib hinnangut täiendada, vaadates tulemuslikkuse kavade projektides läbi IV lisa punktis 2 kirjeldatud elemendid.

2. Kui komisjon leiab lõikes 1 osutatud hindamise põhjal, et korrigeeritud tulemuslikkuse kava projektis esitatud korrigeeritud tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, võtab komisjon viie kuu jooksul alates korrigeeritud tulemuslikkuse kava projekti kättesaamisest vastu otsuse, teavitades sellest asjaomast liikmesriiki või asjaomaseid liikmesriike.

3. Kui komisjon leiab lõikes 1 osutatud hindamise põhjal, et on kaheldav, kas korrigeeritud tulemuslikkuse kava projektis esitatud korrigeeritud tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, algatab komisjon viie kuu jooksul alates korrigeeritud tulemuslikkuse kava projekti kättesaamisest nende tulemuseesmärkide ja asjakohaste kohalike olude põhjaliku uurimise, küsides riiklikelt järelevalveasutustelt vajaduse korral lisateavet, ning teavitab sellest asjaomast liikmesriiki või asjaomaseid liikmesriike.

4. Kui komisjon leiab pärast lõikes 3 osutatud põhjalikku uurimist, et korrigeeritud tulemuslikkuse kava projektis esitatud korrigeeritud tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, võtab komisjon viie kuu jooksul alates põhjaliku uurimise algatamisest vastu otsuse, teavitades sellest asjaomast liikmesriiki või asjaomaseid liikmesriike.

5. Kui komisjon leiab pärast lõikes 3 osutatud põhjalikku uurimist, et korrigeeritud tulemuslikkuse kava projektis esitatud korrigeeritud tulemuseesmärgid ei ole kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega, võtab komisjon viie kuu jooksul alates põhjaliku uurimise algatamisest vastu määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 11 lõike 3 punkti c kolmanda lõigu kohase otsuse, kehtestades parandusmeetmed, mida asjaomasel liikmesriigil või asjaomastel liikmesriikidel tuleb võtta.

6. Kui komisjon on võtnud vastu lõikes 5 osutatud otsuse, tuleb asjaomasel liikmesriigil või asjaomastel liikmesriikidel edastada kolme kuu jooksul alates selle otsuse vastuvõtmisest komisjonile teave nende meetmete kohta, mida ta või nad on selle otsuse kohaselt võtnud, ning teave, mis tõendab, et need meetmed on otsusega kooskõlas.

7. Teabe põhjal, mis on komisjonile lõike 6 kohaselt esitatud, hindab komisjon määruse (EÜ) nr 549/2004 ja käesoleva määruse nõuete kohaselt, kas asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide võetud meetmed on piisavad, et tagada lõikes 5 osutatud otsuse täitmine.

Kui komisjon leiab, et need meetmed on piisavad, et tagada lõikes 5 osutatud otsuse täitmine, teavitab ta sellest asjaomast liikmesriiki või asjaomaseid liikmesriike.

Kui komisjon leiab, et need meetmed ei ole piisavad, et tagada lõikes 5 osutatud otsuse täitmine, teavitab ta sellest asjaomast liikmesriiki või asjaomaseid liikmesriike ning võtab vajaduse korral meetmeid, et reageerida otsuse täitmata jätmisele, sealhulgas meetmeid, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 258.

Artikkel 16

Tulemuslikkuse kavade vastuvõtmine

Iga liikmesriik võtab vastu ja avaldab oma tulemuslikkuse kava järgmistel asjaoludel, olenevalt sellest, mis on asjakohane:

a) pärast seda, kui komisjon on võtnud vastu artikli 14 lõike 2, artikli 15 lõike 2 või artikli 15 lõike 4 kohase otsuse;

b) pärast seda, kui komisjon on võtnud vastu artikli 15 lõike 7 teise lõigu kohase otsuse;

c) pärast seda, kui komisjon on võtnud asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide taotluse alusel vastu otsuse korrigeerida võrdlusperioodil artikli 18 lõike 1 kohaselt tulemuseesmärke, eeldusel et asjaomane liikmesriik kohandab tulemuslikkuse kava vastavalt korrigeeritud tulemuseesmärkidele.

Artikkel 17

Pärast võrdlusperioodi algust vastuvõetud tulemuseesmärgid või parandusmeetmed

1. Kui artiklites 14 ja 15 osutatud menetluste lõpuleviimisele kuluva aja tõttu pole liikmesriikidel olnud võimalik tulemuslikkuse kavasid enne võrdlusperioodi algust artikli 16 kohaselt vastu võtta, kohaldatakse kuni kavade vastuvõtmiseni ajutiselt tulemuslikkuse kavade projektide uusimates versioonides esitatud tulemuseesmärke.

2. Lõikes 1 osutatud olukorras kohaldatakse tulemuslikkuse kavade vastuvõtmisel kulutõhususega seotud põhilise tulemusvaldkonna tulemuseesmärke tagasiulatuvalt, kohandades ühikumäärasid kooskõlas artikli 29 lõikega 5.

Artikkel 18

Tulemuseesmärkide korrigeerimine võrdlusperioodi jooksul

1. Liikmesriigid võivad võrdlusperioodil korrigeerida üht või mitut tulemuslikkuse kavades esitatud eesmärki ja võtta vastu tulemuslikkuse kavad, mida on vastavalt parandatud, üksnes juhul, kui täidetud on mõlemad järgmised tingimused: a) asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid leiavad, et kavandatud muudatus on vajalik ja proportsionaalne, arvestades ühe või mitme järgmise olukorra esinemist: i) ületatakse vähemalt üht artikli 9 lõike 4 punktis b osutatud häiretasemetest ning asjaomane riiklik järelevalveasutus või asjaomased riiklikud järelevalveasutused on olukorda hinnanud ja näidanud, et häiretaseme(te) ületamise mõju pole võimalik piisavalt leevendada ilma tulemuseesmärke korrigeerimata; ii) esialgsed andmed, prognoosid ja põhjendused (sealhulgas investeeringute kohta), millest asjaomaste tulemuseesmärkide seadmisel lähtuti, on muutunud olulisel määral ja püsivalt ebatäpseks asjaolude tõttu, mida polnud tulemuslikkuse kava vastuvõtmise ajal võimalik ette näha, ning asjaomane riiklik järelevalveasutus või asjaomased riiklikud järelevalveasutused on olukorda hinnanud ja näidanud, et tulenevat mõju pole võimalik piisavalt leevendada ilma tulemuseesmärke korrigeerimata; b) komisjon on asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide põhjendatud taotluse alusel otsustanud, et: i) ta nõustub, et kavandatud korrigeerimine on vajalik ja proportsionaalne, arvestades ühe või mitme punktis a osutatud olukorra esinemist; ii) kavandatud korrigeeritud tulemuseesmärgid on IV lisa punktis 1 kehtestatud kriteeriumide põhjal kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega.

Komisjon võtab punktis b osutatud otsuse vastu seitsme kuu jooksul alates sellest, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on esitanud täieliku taotluse.

2. Selle artikli kohaldamisel vastu võetud tulemuseesmärkide muudatusi ei kohaldata tagasiulatuvalt.

Artikkel 19

Võrgustiku tulemuslikkuse kava heakskiitmine

1. Võrgustiku haldaja esitab tulemuslikkuse kava projekti komisjonile hiljemalt kolm kuud enne võrdlusperioodi algust pärast seda, kui võrgustiku haldusnõukogu on selle kinnitanud, nagu on osutatud rakendusmääruse (EL) 2019/123 artikli 18 lõike 1 punktis o.

2. Komisjon hindab, kas võrgustiku tulemuslikkuse kava projekt vastab V lisas sätestatud kriteeriumidele.

Komisjon võib nõuda võrgustiku haldajalt võrgustiku tulemuslikkuse kava projekti korrigeeritud versiooni esitamist, kui see on vajalik V lisas sätestatud kriteeriumide täitmise tagamiseks.

3. Kui komisjon leiab, et võrgustiku tulemuslikkuse kava projekt vastab V lisas sätestatud kriteeriumidele, võtab ta võrgustiku tulemuslikkuse kava vastu.

4. Kui komisjon on võrgustiku tulemuslikkuse kava lõike 3 kohaselt vastu võtnud, avaldab võrgustiku haldaja selle ja rakendab seda.

5. Kui lõigetes 2 ja 3 osutatud menetluste lõpuleviimisele kuluva aja tõttu ei ole komisjon võrgustiku tulemuslikkuse kava enne võrdlusperioodi algust vastu võtnud, kohaldatakse ajutiselt võrgustiku tulemuslikkuse kava projekti kõige uuemat versiooni, mille võrgustiku haldusnõukogu on kinnitanud, kuni komisjon võrgustiku tulemuslikkuse kava vastu võtab.







V PEATÜKK

AERONAVIGATSIOONITEENUSTE RAHASTAMINE, TASUDE SISSENÕUDMISE PIIRKONDADE JA TASUDE KULUBAASIDE KEHTESTAMINE NING LÄBIPAISTVUS

Artikkel 20

Aeronavigatsiooniteenuste rahastamise põhimõtted

1. Marsruudi aeronavigatsiooniteenuseid rahastatakse õhuruumi kasutajatele kehtestatud marsruudi navigatsioonitasudest ja kui kohaldatakse artikli 25 lõiget 3, siis muudest selles artiklis osutatud tuludest.

2. Terminali aeronavigatsiooniteenuseid rahastatakse õhuruumi kasutajatele kehtestatud terminali navigatsioonitasudest ja kui kohaldatakse artikli 25 lõiget 3, siis muudest selles artiklis osutatud tuludest.

3. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad ei kasuta marsruudi ega terminali navigatsioonitasudest saadud tulu, et rahastada aeronavigatsiooniteenuse osutajate tulundustegevust.

Artikkel 21

Tasude sissenõudmise piirkondade kehtestamine

1. Liikmesriigid kehtestavad oma vastutusalasse kuuluvas õhuruumis, kus õhuruumi kasutajatele aeronavigatsiooniteenuseid osutatakse, ühe tasude sissenõudmise piirkonna või mitu sellist piirkonda, et nõuda sisse marsruudi navigatsioonitasusid (edaspidi „marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkond“), ja ühe tasude sissenõudmise piirkonna või mitu sellist piirkonda, et nõuda sisse terminali navigatsioonitasusid (edaspidi „terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkond“).

Enne nende piirkondade kehtestamist või muutmist peavad liikmesriigid konsulteerima õhuruumi kasutajate asjaomaste esindajatega.

Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja kui see on asjakohane, siis Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutust (CRCO) nende tasude sissenõudmise piirkondade kehtestamisest või muutmisest vähemalt seitse kuud enne võrdlusperioodi algust.

2. Liikmesriigid tagavad, et tasude sissenõudmise piirkondade geograafiline ulatus on selgelt määratletud. Tasude sissenõudmise piirkonnad on kooskõlas aeronavigatsiooniteenuste osutamisega ja nende alla võivad kuuluda teenused, mida osutab mõnes teises liikmesriigis asutatud aeronavigatsiooniteenuse osutaja seoses piiriülese õhuruumiga.

3. Kui lennuliiklusteenuseid, mis on seotud õhusõiduki saabumisega lennujaama ja sealt lahkumisega, osutatakse ühiselt lennujaamade rühmale, võivad liikmesriigid kehtestada asjaomasel terminalialal konkreetse terminali aeronavigatsioonitasude sissenõudmise piirkonna.

4. Kui liikmesriigid otsustavad kehtestada marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonnad või terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonnad, mis hõlmavad enam kui ühe liikmesriigi vastutusalasse kuuluvat õhuruumi, või kui liikmesriigid otsustavad kehtestada ühise tasude sissenõudmise piirkonna, tagavad asjaomased liikmesriigid käesoleva määruse järjepideva ja ühetaolise kohaldamise aeronavigatsiooniteenuste osutamise suhtes asjaomases õhuruumis.

Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutust sellisest otsusest viivitamata.

5. Liikmesriigid võivad tasude sissenõudmise piirkonda võrdlusperioodil muuta või uue tasude sissenõudmise piirkonna kehtestada, kui nad: a) konsulteerivad enne muutmist õhuruumi kasutajate asjaomaste esindajatega ja aeronavigatsiooniteenuse osutajatega; b) teavitavad komisjoni ja Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutust viivitamata sellest muutmisest; c) esitavad komisjonile põhjendamatu viivituseta kogu järgneva teabe: i) asjakohased andmed kulude ja liikluse kohta, mis kajastavad olukorda enne ja pärast muudatust; ii) märkused, mille on esitanud õhuruumi kasutajate esindajad ja aeronavigatsiooniteenuse osutajad, kellega on punkti a kohaselt konsulteeritud; iii) hinnang muudatuse eeldatava mõju kohta riiklike tulemuseesmärkide või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuseesmärkide saavutamisele põhilises kulutõhususega seotud tulemusvaldkonnas ning selle mõju tulemuslikkuse jälgimisele; iv) tulemuslikkuse kava ajakohastatud versioon koos asjakohaste andmetega.

6. Liikmesriigid ei tohi marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonda võrdlusperioodil muuta.

Artikkel 22

Tasude kulubaasi kehtestamine

1. Marsruudi ja terminali navigatsioonitasude kulubaas hõlmab kindlaksmääratud kulusid, mis on seotud aeronavigatsiooniteenuste osutamisega asjaomases tasude sissenõudmise piirkonnas.

Kindlaksmääratud kulud, mis on seotud uute lennuliikluse korraldamise süsteemidega või selliste olemasolevate süsteemide põhjaliku ümberkorraldamisega, kuuluvad kulubaasi üksnes siis, kui need süsteemid on kooskõlas Euroopa lennuliikluse korraldamise üldkava rakendamisega ja eelkõige määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15a lõikes 3 osutatud ühisprojektidega.

Määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15 lõike 2 punkti b teise lause kohaselt võivad liikmesriigid otsustada arvestada kulubaasi järgmised kindlaksmääratud kulud, mis on tekkinud seoses aeronavigatsiooniteenuste osutamisega:

a) kindlaksmääratud kulud, mida kannavad pädevad asutused;

b) kindlaksmääratud kulud, mida kannavad määruse (EÜ) nr 550/2004 artiklis 3 osutatud kvalifitseeritud üksused;

c) kindlaksmääratud kulud, mis tulenevad EUROCONTROLi lennuliikluse ohutuse alast koostööd käsitlevast 13. detsembri 1960. aasta rahvusvahelisest konventsioonist (nagu seda on viimati muudetud).

2. Ilma et see piiraks artikli 18 kohaldamist, tuleb marsruudi ja terminali navigatsioonitasude kulubaasidesse kuuluvad kindlaksmääratud kulud kehtestada enne iga võrdlusperioodi algust tulemuslikkuse kavas reaalväärtuses ning esitada need reaal- ja nominaalväärtuses võrdlusperioodi iga kalendriaasta kohta, välja arvatud lõike 1 kolmandas lõigus ja lõike 4 punktides c ja d osutatud kindlaksmääratud kulud, mis esitatakse nominaalväärtuses, kui kohaldatakse tegelikku kuluarvestust.

3. Marsruudi ja terminali navigatsioonitasude kulubaasidesse kuuluvad kindlaksmääratud kulud arvutatakse riigi omavääringus. Kui kehtestatud on ühtse ühikumääraga ühine tasude sissenõudmise piirkond, tagavad asjaomased liikmesriigid kindlaksmääratud kulude konverteerimise ühtsesse vääringusse, mis võib olla euro või mõne asjaomase liikmesriigi muu omavääring, et tagada artikli 25 lõike 4 kohaldamisel ühtse ühikumäära läbipaistev arvutamine.

4. Marsruudi ja terminali navigatsioonitasude kulubaasidesse kuuluvad kindlaksmääratud kulud hõlmavad järgmist: a) tööjõukulud; b) muud tegevuskulud peale tööjõukulude; c) amortisatsioonikulud; d) kapitalikulud; e) erakorralised kulud.

Punktis a nimetatud tööjõukulud sisaldavad brutotöötasu, ületunnitöö tasustamist, tööandjamakseid sotsiaalkindlustusskeemidesse ning pensionide ja muude hüvitiste kulusid. Pensionikulude arvutamisel kasutatakse usaldusväärseid prognoose, mis põhinevad vajaduse korral kas kohaldataval pensioniskeemil või liikmesriigi õigusel. Kõnealused prognoosid esitatakse tulemuslikkuse kavas.

Punktis b nimetatud muud tegevuskulud peale tööjõukulude sisaldavad aeronavigatsiooniteenuste osutamiseks vajaliku kauba ja teenuste ostmisel tekkinud kulusid, sealhulgas allhanketeenuste kulusid, materjali, energiat, kommunaalkulusid, hoonete, seadmete ja vahendite rentimise kulusid, hooldustöid, kindlustus- ja reisikulusid.

Punktis c nimetatud amortisatsioonikulud hõlmavad kulusid, mis on seotud aeronavigatsiooniteenuste osutamiseks kasutatava kogu põhivaraga. Põhivara väärtusest arvestatakse kulum maha lineaarselt vastavalt eeldatavale kasutusajale, arvestades amortiseeritava vara algmaksumust. Kulumi arvestamisel tuleb kasutada tegelikku kuluarvestust või jooksevhindades arvestamist. Amortisatsioonikulude arvutamiseks kasutatavat meetodit ei muudeta amortisatsiooniaja jooksul ja see peab vastama kasutatud kapitali kuludele, st nominaalväärtuses kapitalikuludele tegeliku kuluarvestuse ja reaalväärtuses kapitalikuludele jooksevhindades kuluarvestuse puhul. Kui kasutatakse jooksevhindades kuluarvestust, pole kapitalikulude puhul arvestatud inflatsiooni ning võrdlemise ja hindamise võimaldamiseks esitatakse ka võrdväärsed tegeliku kuluarvestuse näitajad.

Punktis d nimetatud kapitalikulude arvutamiseks korrutatakse järgmised elemendid:

i) aeronavigatsiooniteenuse osutaja tegevuses või selle kavandamisel kasutatava põhivara keskmise bilansilise puhasväärtuse ja riikliku järelevalveasutuse poolt kindlaks määratud koguvara võimalike kohanduste ning aeronavigatsiooniteenuste osutamiseks vajaliku käibevara keskmise väärtuse (intressi kandvaid pangakontosid arvestamata) summa;

ii) võlgade intressimäära ja omakapitali investeeringute tulususe kaalutud keskmine. kui tegemist on aeronavigatsiooniteenuse osutajatega, kellel omakapitali ei ole, arvutatakse kaalutud keskmine tasuvuse alusel, võttes arvesse erinevust punktis i osutatud koguvarade väärtuse ja võlgade vahel.

Kapitalikulude arvutamisel kaalu omavad tegurid sõltuvad võla või omakapitali kaudu rahastamise osakaalust. Võlgade intressi määr võrdub aeronavigatsiooniteenuse osutaja kaalutud keskmise võlaintressimääraga. Omakapitali investeeringute tulususe määramisel võetakse arvesse võrdlusperioodi tulemuslikkuskava ja see põhineb aeronavigatsiooniteenuse osutaja finantsriskil.

Kui aeronavigatsiooniteenuse osutajatel tekivad kulud põhivara rentimisest, ei võeta neid kulusid kapitalikulude arvutamisel arvesse.

Punktis e nimetatud erakorralised kulud koosnevad aeronavigatsiooniteenuste osutamisel tekkinud ühekordsetest kuludest, kaasa arvatud tagastamatud maksud ja tollimaksud.

5. Kindlaksmääratud kulud jaotatakse läbipaistvalt tasude sissenõudmise selliste piirkondade vahel, kus need tekivad. Kindlaksmääratud kulud, mis tekivad mitmes tasude sissenõudmise piirkonnas, jaotatakse proportsionaalselt läbipaistvate meetodite kohaselt.

Selleks kehtestavad riiklikud järelevalveasutused enne iga võrdlusperioodi algust kriteeriumid, mida kasutatakse kindlaksmääratud kulude jaotamiseks tasude sissenõudmise piirkondade vahel, sealhulgas seoses käesoleva lõigu punktidega b ja c, ning kriteeriumid kindlaksmääratud kulude jaotamiseks marsruudil ja terminalis osutatavate teenuste vahel ning lisavad selle teabe vastavalt II lisa punkti 3.3 alapunkti d alapunktile vi tulemuslikkuse kavasse.

Terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkondade kulubaasidesse kuuluvad kindlaksmääratud kulud hõlmavad järgmiste teenuste kulusid:

a) lennujaama lennujuhtimisteenused või lennujaama lennuinfoteenused, sealhulgas lennuliikluse nõuande- ja häireteenused;

b) lennuliiklusteenused, mis on seotud lennujaamast teatavas kauguses oleva õhusõiduki saabumise ja lahkumisega ning mis määratakse kindlaks tegevusnõuete kohaselt;

c) aeronavigatsiooniteenused, mille kulud jaotatakse proportsionaalselt marsruudil ja terminalis osutatavate teenuste vahel.

6. Artikli 31 lõigete 3–5 kohaselt tasust vabastatud lendude kindlaksmääratud kulud hõlmavad järgmist: a) tasust vabastatud VFR-lendude kindlaksmääratud kulud, mis on arvutatud piirkulude määramise meetodite abil; b) tasust vabastatud IFR-lendude kindlaksmääratud kulud, mis on arvutatud järgmiste elementide korrutisena: i) IFR-lendude kindlaksmääratud kulud, mis võrduvad kindlaksmääratud kogukuludega, millest on lahutatud VFR-lendude kindlaksmääratud kulud; ii) tasust vabastatud teenuseühikute arvu ja teenuseühikute koguarvu suhe, mis koosneb teenuseühikutest seoses IFR-lendudega ning teenuseühikutest seoses VFR-lendudega, kui need ei ole tasudest vabastatud.

Ühikumäära arvutamisel eristatakse tasust vabastatud VFR-lendude kindlaksmääratud kulusid IFR-lendude kindlaksmääratud kuludest.

7. Riiklikud järelevalveasutused kontrollivad iga tasude sissenõudmise piirkonna puhul, et marsruudi ja terminali navigatsioonitasude kulubaasid on kooskõlas määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15 lõike 2 nõuetega ja käesoleva artikliga. Selleks kontrollivad riiklikud järelevalveasutused asjakohaseid raamatupidamisdokumente, sealhulgas kõiki varade nimekirju ja muud tasude kulubaasi kehtestamisega seotud materjali.

Artikkel 23

Tegelikud kulud

Artikli 22 sätteid kohaldatakse mutatis mutandis tegelike kulude kindlakstegemise suhtes.

Artikkel 24

Kulude läbipaistvus

1. Liikmesriigid kehtestavad iga tasude sissenõudmise piirkonna tasude kulubaasid läbipaistval viisil.

2. Hiljemalt neli kuud enne võrdlusperioodi algust konsulteerivad liikmesriigid kooskõlastatult aeronavigatsiooniteenuse osutajatega, õhuruumi kasutajate esindajate ning asjakohasel juhul ka lennujaamade käitajate ja koordinaatoritega seoses selliste kindlaksmääratud kulude kehtestamisega, mis kuuluvad marsruudi ja terminali navigatsioonitasude kulubaasi, seoses uute ja olemasolevate investeeringutega, teenuseühikute prognoosidega ja asjaomase võrdlusperioodi tasude kehtestamise poliitikaga.

Liikmesriigid teevad seda ka võrdlusperioodi ajal, kui nad kavatsevad taotleda kulutõhususega seotud põhilise tulemusvaldkonna tulemuseesmärkide korrigeerimist kooskõlas artikli 18 lõikega 1.

Liikmesriigid esitavad aruandetabelid ning VII ja IX lisas nõutud teabe konsultatsioonile kutsutud üksustele vähemalt kolm nädalat enne konsultatsiooni.

3. XII lisa punkti 1 kohaselt konsulteerivad liikmesriigid võrdlusperioodi igal aastal kooskõlastatult aeronavigatsiooniteenuse osutajatega, õhuruumi kasutajate esindajatega ning asjakohasel juhul ka lennujaamade käitajate ja koordinaatoritega, et arutada eelneva aasta jooksul kantud kogukulusid ning erinevust tegelike kulude ja tulemuslikkuse kavas esitatud kindlaksmääratud kulude vahel.

Liikmesriigid esitavad aruandetabeli ja VII lisas nõutud teabe konsultatsioonile kutsutud üksustele vähemalt kolm nädalat enne konsultatsiooni.

4. Liikmesriigid esitavad lõigete 2 ja 3 viimases lõigus osutatud teabe komisjonile samal kuupäeval, mil see esitatakse osalistele, kellega konsulteeritakse. Ühtlasi teavitavad liikmesriigid komisjoni konsultatsiooni tulemustest.







VI PEATÜKK

ÜHIKUMÄÄRADE JA TASUDE ARVUTAMINE

Artikkel 25

Ühikumäärade arvutamine

1. Liikmesriigid arvutavad marsruudi ja terminali ühikumäärad enne võrdlusperioodi iga aasta algust.

2. Need määrad arvutatakse, jagades asjaomaseks aastaks prognoositud marsruudi ja terminali teenuseühikute koguarvu, mis on arvutatud vastavalt VIII lisa punktide 1 ja 2 kohaselt, järgmiste elementide algebralise summaga: a) asjaomase aasta kindlaksmääratud kulud, mis on kehtestatud tulemuslikkuse kavas, väljendatuna nominaalväärtustes; b) inflatsioonil põhinevad kohandused kooskõlas artikliga 26; c) kohandused, mis tulenevad liiklusriski jagamise mehhanismi rakendamisest kooskõlas artikli 27 lõigetega 2–5; d) kohandused, mis tulenevad kuluriski jagamise mehhanismi rakendamisest kooskõlas artikli 28 lõigetega 4–6; e) kohandused, mis tulenevad rahalise stimuleerimise kavade rakendamisest kooskõlas artikli 11 lõigetega 3 ja 4; f) kohandused, mis tulenevad aeronavigatsioonitasude muutmisest kooskõlas artikliga 32; g) kohandused, mis tulenevad liikluse muutumisest kooskõlas artikli 27 lõikega 8; h) kohandused, mis tulenevad liikluse muutumisest kooskõlas artikli 27 lõikega 9; i) muu tulu mahaarvamine kooskõlas käesoleva artikli lõikega 3; j) marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkondade või terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkondade vaheline ristfinantseerimine kooskõlas määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15 lõike 2 punktiga e; k) kohandused, mis tulenevad ühikumäära ajutisest kohaldamisest tingitud erinevuse tõttu tulus kooskõlas artikli 29 lõikega 5; l) kohandused, mis on seotud eelnevate võrdlusperioodidega.

3. Lõike 2 punkti i kohaldamisel arvatakse kindlaksmääratud kuludest „muu tuluna“ maha järgmised aeronavigatsiooniteenuse osutajate aasta n tulud: a) avaliku sektori asutustelt saadud rahalised vahendid, sealhulgas rahaline toetus liidu abiprogrammidest; b) tulundustegevusest saadud tulu, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on otsustanud, et need tulud tuleb maha arvata; c) terminali aeronavigatsiooniteenuste puhul aeronavigatsiooniteenuse osutajate ja lennujaamade käitajate vahel sõlmitud lepingutest või kokkulepetest tulenev tulu, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on otsustanud, et need tulud tuleb maha arvata.

Seoses punktiga a tuleb avaliku sektori vahendid, mida kasutatakse tööjõukulude ja muude tegevuskulude katmiseks, kindlaksmääratud kuludest maha arvata hiljemalt aastal n + 2. Avaliku sektori vahendid, mida kasutatakse amortisatsioonikulude katmiseks, tuleb kindlaksmääratud kuludest maha arvata kooskõlas rahastatava vara amortisatsioonikavaga (kestus ja annuiteet). Liikmesriik võib otsustada mitte arvata kindlaksmääratud kuludest maha summat, mis on seotud rahastamislepingu kohta aru andmisel tekkinud halduskuludega, kui need halduskulud ei kuulu tasude kulubaasi. Samamoodi võib liikmesriik otsustada mitte arvata maha kindlaksmääratud kuludest avaliku sektori vahendeid, mis on saadud tulemuslikkuse kava koostamise ajal teada olnud kulude katteks ja mis seega ei sisaldu need tasude kulubaasis. Õhuruumi kasutajatelt ei nõuta sisse avaliku sektori vahenditest kantud kulusid.

Punktides d ja c osutatud tulu tuleb kindlaksmääratud kuludest maha arvata hiljemalt aastal n + 2.

4. Ühikumäärad arvutatakse riigi omavääringus.

Kui liikmesriigid otsustavad kehtestada artikli 21 lõike 4 kohaselt ühise tasude sissenõudmise piirkonna, arvutatakse ühikumäär ühtses vääringust, st eurodes või mõne asjaomase liikmesriigi muus omavääringus. Asjaomased liikmesriigid teavitavad kohaldatavast vääringust komisjoni ja Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutust.

Artikkel 26

Inflatsioonil põhinevad kohandused

Igal võrdlusperioodi aastal kohandatakse aasta n marsruudi ja terminali navigatsioonitasude maksubaasidesse kuuluvaid nominaalväärtuses väljendatud kindlaksmääratud kulusid, lähtudes aasta n tegeliku inflatsiooniindeksi ja prognoositud inflatsiooniindeksi protsentuaalsest erinevusest, ning neid kohandatud kulusid võetakse arvesse aasta n + 2 ühikumäära arvutamisel.

Kindlaksmääratud kulusid, millele on osutatud artikli 22 lõike 1 kolmandas lõigus ning artikli 22 lõike 4 punktides c ja d ei kohandata vastavalt inflatsioonile, kui kasutatakse tegelikku kuluarvestust.

Artikkel 27

Liiklusriski jagamise mehhanism

1. Artikli 11 lõikes 2 osutatud stimuleerimiskavade suhtes tuleb kohaldada liiklusriski jagamise mehhanismi. Tulude muutumise risk, mis tuleneb erinevusest tulemuslikkuse kavas esitatud teenuseühikute prognoosist, jaotatakse selle mehhanismi kohaselt aeronavigatsiooniteenuse osutajate ja õhuruumi kasutajate vahel kooskõlas käesoleva artikli sätetega.

2. Kui aastal n on tegelik teenuseühikute arv tulemuslikkuse kavas aastaks n prognoositust kuni 2 % suurem või väiksem, siis saab asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või saavad asjaomased aeronavigatsiooniteenuse osutajad täies ulatuses endale sellest tuleneva täiendava tulu või kannavad täies ulatuses sellest tuleneva kahju.

3. Kui aastal n on tegelik teenuseühikute arv tulemuslikkuse kavas aastaks n prognoositust enam kui 2 % suurem, siis kantakse 70 % asjaomas(t)e aeronavigatsiooniteenuse osutaja(te) saadud täiendavast tulust, mida on tegelike teenuseühikute ja prognoositu vahelise erinevuse ületamisel saadud enam kui 2 %, üle õhuruumi kasutajatele ühikumäärade kohandamise kaudu aastal n + 2.

Kui aastal n on tegelik teenuseühikute arv tulemuslikkuse kavas aastaks n prognoositust enam kui 2 % väiksem, siis nõutakse 70 % asjaomas(t)e aeronavigatsiooniteenuse osutaja(te) kahjust, mida on tegelike teenuseühikute ja prognoositu vahelise erinevuse ületamisel tekkinud enam kui 2 %, sisse õhuruumi kasutajatelt ühikumäärade kohandamise kaudu aastal n + 2.

4. Kui aastal n moodustab tegelik teenuseühikute arv vähem kui 90 % tulemuslikkuse kavas aastaks n prognoositust, siis nõutakse asjaomas(t)e aeronavigatsiooniteenuse osutaja(te) kahju, mida on tegelike teenuseühikute ja prognoositu vahelise erinevuse ületamiseltekkinud enam kui 10 %, täies ulatuses sisse õhuruumi kasutajatelt ühikumäärade kohandamise kaudu aastal n + 2.

Kui aastal n moodustab tegelik teenuseühikute arv enam kui 110 % tulemuslikkuse kavas aastaks n prognoositust, siis kantakse asjaomas(t)e aeronavigatsiooniteenuse osutaja(te) saadud täiendav tulu, mida on tegelike teenuseühikute ja prognoositu vahelise erinevuse ületamisel saadud enam kui 10 %, täies ulatuses üle õhuruumi kasutajatele ühikumäärade kohandamise kaudu aastal n + 2.

5. Riiklikud järelevalveasutused võivad kohandada liiklusriski jagamise mehhanismi parameetrite väärtusi, mis on sätestatud lõigetes 2 ja 3. Nende väärtuste kohandamisel teevad riiklikud järelevalveasutused järgmist: a) konsulteerivad kavandatud väärtuste asjus õhuruumi kasutajate asjaomaste esindajatega ja asjaomaste aeronavigatsiooniteenuse osutajatega; b) tagavad, et kohandamisega aeronavigatsiooniteenuse osutajatele kaasnev risk pole väiksem kui maksimaalne risk, mis avaldub tulule lõigetes 2 ja 3 sätestatud mehhanismi alusel; c) võtavad arvesse asjaomase aeronavigatsiooniteenuse osutaja läbilaskevõime kulude kõikumist liikluse muutumise tõttu.

6. Lõigete 2–5 sätteid ei kohaldata järgmiste kindlaksmääratud kulude suhtes: a) artikli 22 lõike 1 kolmanda lõigu kohaselt kindlaks määratud kulud; b) meteoroloogiateenuste kindlaksmääratud kulud.

7. Lisaks võivad liikmesriigid lõigete 2–5 kohaldamisalast välja arvata selliste aeronavigatsiooniteenuse osutajate kindlaksmääratud kulud, kes on saanud loa osutada aeronavigatsiooniteenuseid ilma sertifitseerimiseta kooskõlas määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 7 lõikega 5.

8. Mis tahes täiendav tulu aastal n, mis on seotud lõikes 6 ja kui see on asjakohane, siis lõikes 7 osutatud kindlaksmääratud kuludega ning mis tuleneb tegelike teenusühikute ja tulemuslikkuse kavas prognoositud teenuseühikute erinevusest sel aastal, kantakse üle õhuruumi kasutajatele ning kahju nõutakse sisse õhuruumi kasutajatelt, kohandades ühikumäära aastal n + 2.

9. Artikli 25 lõike 2 punktides b, c, d, e, f, g, h, i, j, k, ja l osutatud ühikumäärade kohanduste suhtes ei kohaldata lõigete 2–5 sätteid. Mis tahes täiendav tulu aastal n, mis on seotud artikli 25 lõike 2 punktides b, c, d, e, f, g, i, j ja k osutatud kohandustega ning mis tuleneb tegelike teenusühikute ja tulemuslikkuse kavas prognoositud teenuseühikute erinevusest sel aastal, kantakse üle õhuruumi kasutajatele ning kahju nõutakse sisse õhuruumi kasutajatelt, kohandades ühikumäära aastal n + 2.

Artikkel 28

Kuluriski jagamise mehhanism

1. Artikli 11 lõikes 2 osutatud stimuleerimiskavade suhtes tuleb kohaldada kuluriski jagamise mehhanismi. Selle mehhanismi kohaselt jaotatakse tulemuslikkuse kavas esitatud kindlaksmääratud kulude ja tegelike kulude vahe aeronavigatsiooniteenuse osutajate ja õhuruumi kasutajate vahel kooskõlas käesoleva artikli sätetega.

2. Lõikes 1 osutatud vahe jaotatakse järgmiselt: a) kui kogu võrdlusperioodi jooksul on tegelikud kulud väiksemad kui kindlaksmääratud kulud, jätab asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või liikmesriik vahe täies ulatuses endale; b) kui kogu võrdlusperioodi jooksul on tegelikud kulud suuremad kui kindlaksmääratud kulud, peab asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või liikmesriik vahe kogu ulatuses katma.

3. Lõiget 2 ei kohaldata, kui kindlaksmääratud kulude ja tegelike kulude vahe tuleneb vähemalt ühest järgmistest muutustest: a) ettenägematud muutused uute ja olemasolevate investeeringute kuludes; b) ettenägematud muutused artikli 22 lõike 1 kolmandas lõigus osutatud kuludes; c) artikli 22 lõike 4 kohaselt kindlaks määratud pensionikulude ettenägematud ja märkimisväärsed muutused, mis tulenevad ettenägematutest muutustest liikmesriigi pensioniõiguses, pensioni arvestamise õiguses või ettenägematutest muutustest finantsturu tingimustes, eeldusel et need muutused pensionikuludes on väljaspool aeronavigatsiooniteenuse osutaja kontrolli ja et kulude suurenemise korral on aeronavigatsiooniteenuse osutaja võtnud võrdlusperioodil mõistlikke meetmeid kulude suurenemise haldamiseks; d) ettenägematud ja märkimisväärsed kulude muutused, mis tulenevad ettenägematutest muutustest selliste laenude intressimäärades, millega rahastatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamisest tulenevaid kulusid, eeldusel et need muutused kuludes on väljaspool aeronavigatsiooniteenuse osutaja kontrolli ja et kulude suurenemise korral on aeronavigatsiooniteenuse osutaja võtnud võrdlusperioodil mõistlikke meetmeid kulude suurenemise haldamiseks; e) ettenägematud ja märkimisväärsed kulude muutused, mis tulenevad riigi maksuõiguse ettenägematutest muutustest või muudest ettenägematutest uutest kuluartiklitest, mida tulemuslikkuse kava ei hõlma, kuid mis on seadusega ette nähtud.

Kindlaksmääratud kulud, mis on seotud selles lõikes osutatud kuludega, esitatakse ja liigitatakse tulemuslikkuse kavas kooskõlas II lisa punkti 3.3 alapunktiga h.

Käesolevas lõikes osutatud kindlaksmääratud ja tegelike kulude vahe tuleb iga aasta kindlaks teha ja seda tuleb põhjendada kooskõlas VII ja IX lisaga.

4. Kulude ettenägematute muutuste korral, millele on osutatud lõike 3 punktis a, tuleb kindlaksmääratud kulude ja tegelike kulude vahe jaotada järgmiselt: a) kui kalendriaastal või kogu võrdlusperioodil on tegelikud kulud väiksemad kui kindlaksmääratud kulud, hüvitab asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või liikmesriik sellest tuleneva vahe õhuruumi kasutajatele, langetades aasta n + 2 või järgmise võrdlusperioodi ühikumäära, välja arvatud juhul, kui riiklik järelevalveasutus otsustab aeronavigatsiooniteenuse osutaja üksikasjaliku põhjenduse alusel ja pärast õhuruumi kasutajate esindajatega konsulteerimist, et aeronavigatsiooniteenuse osutaja ei hüvita osa sellest vahest; b) kui kalendriaastal või kogu võrdlusperioodil on tegelikud kulud kuni 5 % suuremad kui kindlaksmääratud kulud, võivad liikmesriigid otsustada, et asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või liikmesriik nõuab sellest tuleneva vahe sisse õhuruumi kasutajatelt, suurendades aasta n + 2 või järgmise võrdlusperioodi ühikumäära, juhul kui riiklik järelevalveasutus on heaks kiitnud aeronavigatsiooniteenuse osutaja üksikasjaliku põhjenduse, eelkõige seoses vajadusega suurendada läbilaskevõimet, ja pärast õhuruumi kasutajate esindajatega konsulteerimist.

Kui aeronavigatsiooniteenuse osutajad kavatsevad võrdlusperioodil lisada tulemuslikkuse kavas II lisa punkti 2.2 alapunkti b kohaselt kindlaks määratud suuri investeeringuid või selliseid investeeringuid tühistada võin asendada, peab riiklik järelevalveasutus need pärast õhuruumi kasutajate esindajatega konsulteerimist heaks kiitma.

5. Kulude ettenägematute muutuste korral, millele on osutatud lõike 3 punktis b, tuleb kindlaksmääratud kulude ja tegelike kulude vahe jaotada järgmiselt: a) kui kalendriaastal on tegelikud kulud väiksemad kui selle kalendriaasta kindlaksmääratud kulud, hüvitavad liikmesriigid vahe õhuruumi kasutajatele, vähendades ühikumäära aastal n + 2; b) kui kalendriaastal on tegelikud kulud suuremad kui selle kalendriaasta kindlaksmääratud kulud, nõuavad liikmesriigid vahe sisse õhuruumi kasutajatelt, suurendades ühikumäära aastal n + 2.

6. Kulude ettenägematute muutuste korral, millele on osutatud lõike 3 punktides c, d ja e, tuleb kindlaksmääratud kulude ja tegelike kulude vahe jaotada järgmiselt: a) kui kalendriaastal või kogu võrdlusperioodil on tegelikud kulud väiksemad kui kindlaksmääratud kulud, hüvitab asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või liikmesriik sellest tuleneva vahe õhuruumi kasutajatele, vähendades aasta n + 2 ühikumäära järgmisel või kahel järgmisel võrdlusperioodil, juhul kui hüvitatavad summad mõjutavad ühikumäära ebaproportsionaalselt; b) kui kalendriaastal või kogu võrdlusperioodil on tegelikud kulud suuremad kui kindlaksmääratud kulud, võivad liikmesriigid otsustada, et asjaomane aeronavigatsiooniteenuse osutaja või liikmesriik nõuab sellest tuleneva vahe sisse õhuruumi kasutajatelt, suurendades aasta n + 2 ühikumäära järgmisel või kahel järgmisel võrdlusperioodil, juhul kui sissenõutavad summad mõjutavad ühikumäära ebaproportsionaalselt.

7. Riiklikud järelevalveasutused kontrollivad iga aasta, kas aeronavigatsiooniteenuse osutajad kohaldavad käesoleva artikli sätteid nõuetekohaselt. Riiklikud järelevalveasutused koostavad 1. septembriks aastal n + 1 aruande lõikes 3 osutatud kulude muutuste kohta, mis toimusid aastal n. Aruande asjus konsulteeritakse õhuruumi kasutajate esindajatega.

Aruandesse, mis esitatakse võrdlusperioodi viimasele aastale järgneva aasta 1. septembriks, lisavad riiklikud järelevalveasutused ühtlasi kogu võrdlusperioodi kohta lõike 3 punktides a, c, d ja e osutatud kulude ettenägematute muutuste kokkuvõtte.

Artikkel 29

Tasude sissenõudmise piirkondade ühikumäärade kehtestamine

1. Kooskõlas artikliga 25 kehtestavad liikmesriigid igas tasude sissenõudmise piirkonnas iga aasta ühikumäära. Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, ei muudeta ühikumäärasid ühe aasta jooksul.

2. Liikmesriigid kehtestavad igas tasude sissenõudmise piirkonnas aastaks n ühikumäära kooskõlas järgmiste nõuetega: a) riiklikud järelevalveasutused esitavad 1. juuniks aastal n – 1 oma liikmesriigi nimel komisjonile ja Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutusele väljaarvutatud ühikumäära. Esitatu peab sisaldama aruandetabeleid ning VII ja IX lisas sätestatud lisateavet; b) enne 1. novembrit aastal n – 1 uuendavad riiklikud järelevalveasutused vajaduse korral punktis a osutatud väljaarvutatud ühikumäära, konsulteerides enne seda õhuruumi kasutajatega. Nad esitavad hiljemalt selle uue väljaarvutatud ühikumäära oma liikmesriigi nimel komisjonile ja Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutusele hiljemalt 1. novembriks aastal n – 1. c) Liikmesriigid kehtestavad ühikumäära aastaks n hiljemalt 20. detsembriks aastal n – 1 ning teavitavad sellest määrast komisjoni ja Eurocontroli marsruudi navigatsioonitasude keskasutust.

3. Komisjon kontrollib, kas lõikes 2 osutatud ühikumäärad on arvutatud kooskõlas artikli 25 lõikes 2 sätestatud nõuetega.

Kui komisjon leiab, et ühikumäär ei ole kooskõlas artikli 25 lõikes 2 sätestatud nõuetega, teavitab ta sellest asjaomast liikmesriiki ja palub tal esitada korrigeeritud ühikumäära.

Kui komisjon leiab, et korrigeeritud ühikumäär on arvutatud kooskõlas artikli 25 lõikes 2 sätestatud nõuetega, teavitab ta sellest asjaomast liikmesriiki.

4. Kui lõikes 3 osutatud menetluse lõpuleviimisele kuluva aja tõttu vaadatakse aasta n ühikumäär pärast asjaomase aasta algust läbi ja selle läbivaatamisega kaasneb tulude muutumine, kohandatakse ühikumäära järgmiselt: a) ühikumäära kohandatakse esimest korda ühikumäära läbivaatamisele järgneval aastal ja b) ühikumäära kohandatakse viimast korda kaks aastat pärast seda aastat.

5. Kui liikmesriigid pole tulemuslikkuse kava enne võrdlusperioodi algust vastu võtnud või kui tulemuslikkuse kava korrigeeritakse artikli 18 kohaselt võrdlusperioodi jooksul, arvutatakse ühikumäärad vajaduse korral ümber ja neid kohaldatakse võimalikult kiiresti vastuvõetud tulemuslikkuse kava või vastuvõetud korrigeeritud tulemuslikkuse kava põhjal.

Kui tulemuslikkuse kava võetakse vastu pärast võrdlusperioodi algust, siis tulu erinevusega, mis tuleneb tulemuslikkuse kava projekti põhjal arvutatud ühikumäära(de) kohaldamisest vastuvõetud tulemuslikkuse kava põhjal arvutatud ühikumäära(de) kohaldamise asemel, kaasneb ühikumäära esimene muutmine tulemuslikkuse kava vastuvõtmisele järgneval aastal ja ühikumäära viimane muutmine kaks aastat pärast seda aastat. Artiklite 27 ja 28 sätteid kohaldatakse vastuvõetud tulemuslikkuse kava põhjal tagasiulatuvalt alates võrdlusperioodi esimesest päevast.

Kui tulemuslikkuse kava korrigeeritakse artikli 18 kohaselt võrdlusperioodi jooksul, siis tulu erinevusega, mis tuleneb vastuvõetud tulemuslikkuse kava põhjal arvutatud ühikumäära(de) kohaldamisest vastuvõetud korrigeeritud tulemuslikkuse kava põhjal arvutatud ühikumäära(de) kohaldamise asemel, kaasneb ühikumäära esimene kohandamine korrigeeritud tulemuslikkuse kava vastuvõtmisele järgneval aastal ja ühikumäära viimane kohandamine kaks aastat pärast seda aastat. Artiklite 27 ja 28 sätteid kohaldatakse vastuvõetud korrigeeritud tulemuslikkuse kava põhjal tagasiulatuvalt alates selle aasta esimesest päevast, mida hõlmab korrigeeritud tulemuslikkuse kava.

6. Erandina artikli 25 lõikest 2 võivad liikmesriigid otsustada kehtestada lõikes 1 osutatud ühikumäära, mis on madalam kui artikli 25 lõike 2 kohaselt arvutatud ühikumäär. Sel juhul peavad nad lisama selle madalama ühikumäära aruandetabelitesse ühikumäära arvutamise kohta, kasutades IX lisa tabelis 2 esitatud vormi. Sellest tulenevat tulude erinevust õhuruumi kasutajatelt sisse ei nõuta.

Artikkel 30

Ühikumäärade läbipaistvus

1. Liikmesriigid konsulteerivad iga aasta 1. augustiks kooskõlastatud viisil aeronavigatsiooniteenuse osutajate, õhuruumi kasutajate esindajate ning asjakohasel juhul ka lennujaama käitajate ja koordinaatoritega, et arutada käesoleva määruse rakendamisega seotud olulisi elemente, mis on sätestatud XII lisa punktis 2. Selle konsultatsiooni võib korraldada koos artikli 24 lõikes 3 osutatud konsultatsiooniga.

Liikmesriigid esitavad aruandetabelid ja IX lisas nõutud teabe konsultatsioonile kutsutud osalistele vähemalt kolm nädalat enne konsultatsiooni.

2. Liikmesriigid esitavad lõike 1 teises lõigus osutatud teabe komisjonile samal päeval, mil see esitatakse osalistele, kellega konsulteeritakse. Liikmesriigid teavitavad komisjoni konsultatsiooni tulemustest.

Artikkel 31

Tasude arvutamine

1. Konkreetse lennu marsruudi navigatsioonitasu konkreetses marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonnas võrdub selles marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonnas kehtestatud ühikumäära ning kõnealuse lennuga seoses marsruudil osutatud teenuste ühikute korrutisega.

2. Konkreetse lennu terminali navigatsioonitasu konkreetses terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonnas võrdub selles terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonnas kehtestatud ühikumäära ning kõnealuse lennuga seoses terminalis osutatud teenuste ühikute korrutisega.

Terminali navigatsioonitasude arvutamisel käsitatakse lennu saabumist ja lahkumist ühe ja sama lennuna. Arvestusühik on kas saabuv või lahkuv lend.

3. Liikmesriigid vabastavad järgmised lennud marsruudi navigatsioonitasudest: a) lennud, mis tehakse õhusõidukiga, mille suurim lubatud stardimass on alla kahe tonni; b) VFR- ja IFR-lennud tasude sissenõudmise piirkondades, kus lennatakse eranditult visuaallennureeglite kohaselt ning kui marsruudi navigatsioonitasu ei kohaldata VFR-lendude suhtes; c) lennud, mis on seotud üksnes valitseva monarhi ja tema pereliikmete või riigipeade, valitsusjuhtide ja ministrite visiitidega nende ametiülesannete täitmise ajal, juhul kui asjakohase staatuse või märkega lennuplaanis tõendatakse, et lend toimub üksnes sellel eesmärgil; d) asjakohase pädeva asutuse loal tehtud otsingu- ja päästelennud.

4. Liikmesriigid võivad vabastada järgmised lennud marsruudi navigatsioonitasudest: a) liikmesriigi või mis tahes kolmanda riigi õhusõidukiga sõjalisel otstarbel tehtavad lennud; b) treeninglennud, mis tehakse üksnes asjaomase liikmesriigi õhuruumis ning üksnes tegevusloa saamiseks või õhusõiduki meeskonna tegevuse hindamiseks, juhul kui asjakohase märkusega lennuplaanis tõendatakse, et lend toimub üksnes sellel eesmärgil; c) lennud, mis tehakse eranditult selliste seadmete kontrollimiseks või katsetamiseks, mida kasutatakse või kavatsetakse kasutada maapealsete õhuseirevahenditena, välja arvatud asjaomaste õhusõidukite asukoha määramisega seotud lennud; d) lennud, mis lõpevad lennujaamas, kust õhusõiduk õhku tõusis, kui lennu kestel ei tehtud vahemaandumisi; e) VFR-lennud; f) humanitaarabilennud asjakohase pädeva asutuse loal; g) tolli ja politsei tegevusega seotud lennud.

5. Liikmesriigid võivad vabastada terminali navigatsioonitasudest lõigetes 3 ja 4 osutatud lennud.

6. Liikmesriigid katavad nende teenuste kulud, mida aeronavigatsiooniteenuse osutajad on osutanud kooskõlas lõigetega 3, 4 või 5 marsruudi või terminali navigatsioonitasudest vabastatud lendudel.

Artikkel 32

Aeronavigatsioonitasude muutmine

1. Liikmesriigid võivad õhuruumi kasutajate aeronavigatsioonitasusid mittediskrimineerivalt ja läbipaistvalt muuta seoses järgmisega: a) aeronavigatsiooniteenuste kasutamise optimeerimine; b) lendude keskkonnamõju vähendamine; c) võrgu ülekoormatuse vähendamine teataval ajal konkreetses piirkonnas või konkreetsel marsruudil; d) programmi SESAR ATM kasutuselevõtu kiirendamine enne määruse (EÜ) nr 550/2004 artikli 15a lõikes 3 osutatud ühisprojektides sätestatud ajavahemikku, eelkõige selleks, et luua stiimuleid õhusõiduki varustamiseks nende ühisprojektidega hõlmatud süsteemidega.

Liikmesriigid tagavad, et tasude muutmisega seoses käesoleva lõike punktidega a–c ei kaasne üldist muutust aeronavigatsiooniteenuse osutaja aastatulus võrreldes olukorraga, kus tasusid pole muudetud. Tasude üle- või alamäärase sissenõudmisega kaasneb ühikumäära kohandamine aastal n + 2.

2. Aeronavigatsioonitasude muutmist kohaldatakse marsruudi navigatsioonitasu või terminali navigatsioonitasu või mõlema suhtes.

Enne tasude muutmist konsulteerivad liikmesriigid kavandatava muutmise asjus õhuruumi kasutajate asjaomaste esindajatega ja asjaomaste aeronavigatsiooniteenuse osutajatega.

3. Riiklikud järelevalveasutused jälgivad, kas aeronavigatsiooniteenuse osutajad muudavad aeronavigatsioonitasusid nõuetekohaselt ja esitavad kooskõlas artikli 37 lõikega 1 aruande.

Artikkel 33

Tasude sissenõudmine

1. Liikmesriigid võivad tasusid sisse nõuda ühe lennu kohta kehtestatud tasu kaupa. Kui arved on väljastatud ja tasu nõutakse sisse piirkonna tasandil, võib arveldusvääring olla euro ning asjaomasele ühikumäärale võidakse lisada arve väljastamise ja tasu sissenõudmise kulude halduslik ühikumäär.

2. Liikmesriigid tagavad, et nende nimel sissenõutavaid summasid kasutatakse kindlaksmääratud kulude rahastamiseks kooskõlas käesoleva määruse sätetega.

3. Õhuruumi kasutajad maksavad kooskõlas käesoleva määrusega sissenõutavad aeronavigatsioonitasud kohe ja täielikult.

4. Liikmesriigid tagavad, et vajaduse korral kohaldatakse aeronavigatsioonitasude sissenõudmiseks tõhusaid ja proportsionaalseid täitemeetmeid. Need meetmed võivad sisaldada teenuste osutamisest keeldumist, lennuki kinnipidamist või muid asjaomase liikmesriigi õigusest tulenevaid täitemeetmeid.







VII PEATÜKK

ERISÄTTED

Artikkel 34

Lihtsustatud tasusüsteem

1. Lõikes 2 sätestatud tingimustel võivad liikmesriigid otsustada kehtestada ja kohaldada kogu võrdlusperioodil lihtsustatud tasusüsteemi järgmise suhtes: a) üks või mitu marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonda või üks või mitu terminali navigatsioonitasude sissenõudmise piirkonda; b) üks või mitu aeronavigatsiooniteenuse osutajat, kes osutavad teenuseid punktis a osutatud tasude sissenõudmise piirkonnas või piirkondades.

2. Liikmesriigid võivad otsustada kehtestada ja kohaldada lõikes 1 osutatud lihtsustatud tasusüsteemi üksnes siis, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) artikli 14 lõike 2, artikli 15 lõike 2 ja artikli 15 lõike 4 kohane komisjoni otsus kinnitab, et tulemuseesmärgid, mille liikmesriigid on kehtestatud artiklis 12 osutatud tulemuslikkuse kava projektis, on kooskõlas kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkidega; b) põhiliste ohutuse, läbilaskevõime ja keskkonnaga seotud tulemusvaldkondade tulemuseesmärke on täidetud kolmel aastal enne artiklis 12 osutatud tulemuslikkuse kava projekti vastuvõtmist; c) tulemuslikkuse kava sisaldab stimuleerimiskava läbilaskevõime-eesmärkide saavutamiseks, nagu on nõutud artiklis 11; d) kavandatud otsuse asjus on konsulteeritud asjaomaste aeronavigatsiooniteenuse osutajatega ja asjaomaste õhuruumi kasutajatega ning kavandatud otsusega on nõus õhuruumi kasutajad, kelle lennud moodustavad vähemalt 65 % IFR-lendudest, mis tehakse õhuruumis, kus asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid vastutavad aeronavigatsiooniteenuste osutamise eest.

3. Kui liikmesriigid otsustavad lõike 2 kohaselt kehtestada lihtsustatud tasusüsteemi ja seda kohaldada, ei kohalda nad: a) artikli 11 lõikes 2 ja artiklis 27 osutatud liiklusriski jagamise mehhanismi. Kuna liiklusriski jagamise mehhanismi ei kohaldata, kannab aeronavigatsiooniteenuse osutaja kogu liiklusriski; b) artikli 28 lõikeid 4–6 kuluriski jagamise mehhanismi kohta; c) üle- või alamääraseid sissenõudmisi, mis tulenevad aeronavigatsioonitasude muutmisest kooskõlas artikliga 32.

Ühikumäärade arvutamisel võetakse siiski arvesse ülekandeid aastatest, mis eelnevad võrdlusperioodile, mille suhtes kohaldatakse lihtsustatud tasusüsteemi.

4. Kui liikmesriigid otsustavad lõike 2 kohaselt kehtestada lihtsustatud tasusüsteemi ja seda kohaldada, märgivad nad oma otsuse II lisa punkti 1.7 kohaselt ära tulemuslikkuse kavas ja põhjendavad seda.

Artikkel 35

Terminali aeronavigatsiooniteenused, CNS-, MET- ja AIS-teenused ning lennuliikluse korraldamisega seotud andmeteenused, mida osutatakse turutingimustel

1. Kui käesolevast artiklist ei tulene teisiti, võivad liikmesriigid otsustada enne võrdlusperioodi või võrdlusperioodi jooksul, et osa terminali aeronavigatsiooniteenustest, CNS-, MET-, AIS-teenustest või lennuliikluse korraldamisega seotud andmeteenustest või kõiki kõnealuseid teenuseid osutatakse nende artikli 21 kohaselt kehtestatud tasude sissenõudmise piirkondades turutingimustel.

2. Kui liikmesriik või liikmesriigid otsustavad lõiget 1 tulevasel võrdlusperioodil või olenevalt asjaoludest võrdlusperioodi ülejäänud kestuse jooksul asjaomaste teenuste suhtes kohaldada, siis nad: a) ei kehtesta kulutõhususeesmärke ega kindlaksmääratud kulusid põhiliste tulemusnäitajate puhul, millele on osutatud I lisa 2. jao punktis 4.1; b) ei kohalda liiklusriski ega kulude jagamise mehhanisme kooskõlas artiklitega 27 ja 28; c) ei kehtesta artikli 11 kohaseid rahalisi stiimuleid põhilistes läbilaskevõime ja keskkonnaga seotud tulemusvaldkondades; d) ei arvuta terminali navigatsioonitasusid kooskõlas artikli 31 lõikega 2; e) ei kehtesta terminali ühikumäärasid kooskõlas artikliga 29; f) ei ole kohustatud täitma artikli 24 lõikes 3 sätestatud konsulteerimisnõudeid.

Punkte d–f kohaldatakse üksnes terminali aeronavigatsiooniteenuste suhtes.

Kui liikmesriik otsustab võrdlusperioodil kohaldada lõiget 1, korrigeerib ta artikli 18 lõike 1 kohaselt oma tulemuslikkuse kava, pidades silmas asjaomaseid teenuseid.

3. Liikmesriik võib otsustada lõiget 1 kohaldada üksnes pärast kõigi järgmiste tingimuste täitmist: a) tema riiklik järelevalveasutus on leidnud X lisas sätestatud tingimustel põhineva üksikasjaliku hindamise käigus, et asjaomaseid teenuseid osutatakse turutingimustel; b) ta on konsulteerinud kavandatud otsuse ja nimetatud hindamise teemal õhuruumi kasutajate asjaomaste esindajatega ning võtnud vajaduse korral arvesse nende märkusi; c) ta on teinud oma kavandatud otsuse ja oma hinnangu avalikult kättesaadavaks; d) ta on esitanud oma kavandatud otsuse ja hinnangu komisjonile ning saanud komisjoni nõusoleku.

Liikmesriik esitab hinnangu punkti d kohaselt hiljemalt 12 kuud enne võrdlusperioodi algust või kui hindamine toimub võrdlusperioodi ajal, siis pärast hindamise lõpuleviimist, ilma põhjendamatu viivituseta. Komisjon teavitab asjaomast liikmesriiki sellest, kas ta nõustub, et hindamine on tehtud kooskõlas X lisas sätestatud tingimustega. Komisjon teeb seda põhjendamatu viivituseta. Vajaduse korral nõuab komisjon asjaomaselt liikmesriigilt lisateavet, mille see liikmesriik esitab põhjendamatu viivituseta.

4. Kui liikmesriik otsustab lõiget 1 kohaldada, hindab tema riiklik järelevalveasutus korrapäraselt, kas X lisas sätestatud tingimusi jätkuvalt täidetakse.

Kui riiklik järelevalveasutus leiab, et neid tingimusi enam ei täideta, peab liikmesriik põhjendamatu viivituseta oma otsuse tühistama, olles täitnud lõike 3 punktides b–d esitatud tingimused.

Tühistamise korral ei kohalda liikmesriik tulevasel võrdlusperioodil või olenevalt asjaoludest võrdlusperioodi ülejäänud kestuse jooksul asjaomaste teenuste suhtes lõike 2 esimeses lõigus loetletud erandeid. Kui otsus tühistatakse võrdlusperioodi ajal, korrigeerib liikmesriik ühtlasi oma tulemuslikkuse kava kooskõlas artikli 18 lõikega 1.

5. Kui teenuseid, mille suhtes kohaldatakse lõiget 1, osutatakse ühises tasude sissenõudmise piirkonnas, mis on kehtestatud artikli 21 lõike 4 kohaselt, võivad asjaomased liikmesriigid üksnes ühiselt otsustada, et osa või kõiki neist teenustest osutatakse turutingimustel. Sel juhul tagavad nad ühiselt käesoleva artikli nõuete täitmise.

6. Kui liikmesriik otsustab lõiget 1 kohaldada, esitab ta komisjonile iga võrdlusperioodi esimesel aastal XI lisas kirjeldatud teabe. Komisjon ei tee seda teavet avalikult kättesaadavaks.







VIII PEATÜKK

TEABE ESITAMINE, JÄRELEVALVE JA TEABE AVALDAMINE

Artikkel 36

Teabe esitamine

1. Artikli 37 kohase järelevalve eesmärgil esitavad riiklikud järelevalveasutused, aeronavigatsiooniteenuse osutajad, lennujaamade käitajad ja koordinaatorid, õhuruumi kasutajad ja võrgustiku haldaja komisjonile VI lisas osutatud andmed kooskõlas selles lisas sätestatud erinõuetega, mida nende osaliste suhtes kohaldatakse. Andmed esitatakse tasuta ja elektroonilises vormingus.

Õhuruumi kasutajate puhul kohaldatakse seda artiklit üksnes nende kasutajate suhtes, kes käitavad Euroopa õhuruumis kolme eelneva aasta keskmise põhjal rohkem kui 35 000 lendu aastas.

2. Kui lõikes 1 osutatud osalised juba esitasid osa neist andmetest või kõik andmed Eurocontrolile või Euroopa Liidu Lennundusohutusametile, ei nõuta neilt asjaomaste andmete esitamist komisjonile, eeldusel et nad teavitavad komisjoni juba esitatud andmetest, nende esitamise ajast ja sellest, kas andmed esitati Eurocontrolile või Euroopa Liidu Lennundusohutusametile.

3. Lõikes 1 osutatud osalised võtavad vajalikke meetmeid, et tagada lõike 1 kohaselt esitatavate andmete kvaliteet, kontroll ja õigeaegne edastamine. Komisjoni taotluse korral esitavad nad teabe nende andmete kvaliteedikontrollide ja valideerimisprotsesside kohta.

Artikkel 37

Järelevalve ja aruandlus

1. Riiklikud järelevalveasutused jälgivad nende vastutusalasse kuuluvas õhuruumis osutatavate aeronavigatsiooniteenuste tulemuslikkust, et hinnata, kas tulemuslikkuse kavas esitatud tulemuseesmärke täidetakse.

Kui riiklik järelevalveasutus leiab, et neid eesmärke ei täideta või on oht, et neid eesmärke ei täideta, teavitab ta sellest viivitamata komisjoni. Asjaomane liikmesriik või riiklik järelevalveasutus kohaldab põhjendamatu viivituseta enda määratletud asjakohaseid meetmeid, et olukord lahendada ja tulemuslikkuse kavas esitatud eesmärgid saavutada, võttes arvesse rakendusmääruse (EL) 2019/123 artikli 10 lõikes 2 osutatud parandusmeetmeid. Nad esitavad teabe nende asjakohaste meetmete kohta komisjonile põhjendamatu viivituseta.

Hiljemalt iga aasta 1. juunil esitavad riiklikud järelevalveasutused komisjonile aruande esimeses lõigus osutatud jälgimise tulemuste kohta eelneval aastal.

2. Komisjon jälgib võrgustiku funktsioonide tulemuslikkust ja hindab, kas võrgustiku tulemuslikkuse kavas esitatud tulemuseesmärgid on täidetud.

Kui komisjon leiab, et võrgustiku tulemuslikkuse kavas esitatud tulemuseesmärgid pole täidetud või on oht, et neid ei täideta, nõuab komisjon, et võrgustiku haldaja määraks kindlaks asjakohased meetmed, et olukord lahendada ja need eesmärgid saavutada. Võrgustiku haldaja esitab teabe nende meetmete kohta komisjonile põhjendamatu viivituseta.

3. Lõike 1 viimases lõigus osutatud aruannete põhjal, lõikes 2 osutatud komisjoni jälgimise põhjal ja artikli 36 lõike 1 kohaselt saadud andmete analüüsi põhjal jälgib komisjon aeronavigatsiooniteenuste osutamise ja võrgustiku funktsioonide täitmise tulemuslikkust ning hindab korrapäraselt, kas tulemuseesmärke täidetakse. Komisjon teavitab liikmesriike oma järelevalvetegevusest vähemalt kord aastas.

Artikkel 38

Avaldamine

1. Liikmesriigid teevad eelkõige elektrooniliselt avalikult kättesaadavaks järgmise teabe: a) mis tahes otsused, mille nad on teinud kooskõlas artikli 1 lõigetega 4 ja 5; b) mis tahes otsused, mille nad on teinud kooskõlas artikli 35 lõike 3 punktiga c; c) artiklis 12 osutatud tulemuslikkuse kavade projektid; d) artiklis 16 osutatud tulemuslikkuse kavad, mille nad on vastu võtnud; e) artiklites 24, 29 ja 30 osutatud aruandetabelid.

2. Võrgustiku haldaja teeb eelkõige elektroonilistelt avalikult kättesaadavaks järgmise teabe: a) artikli 19 lõikes 1 osutatud võrgustiku tulemuslikkuse kava projekt; b) artikli 19 lõikes 3 osutatud võrgustiku tulemuslikkuse kava, mis on vastu võetud;

3. Komisjon teeb eelkõige elektroonilistelt avalikult kättesaadavaks aruanded ja lisamaterjalid, mille tulemuslikkuse hindamise asutus on esitanud abi kohta, mida see asutus on artikli 3 kohaselt andnud.







IX PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 39

Riiklike otsuste põhjendamine ja edasikaebamine

Liikmesriigid tagavad, et otsused, mille nende pädevad riiklikud asutused on käesoleva määruse kohaselt teinud, on nõuetekohaselt põhjendatud ja et liikmesriigi õiguse kohaselt on võimalik tõhusalt nende kohta kohtule kaebus esitada.

Artikkel 40

Kehtetuks tunnistamine

Rakendusmäärused (EL) nr 390/2013 ja (EL) nr 391/2013 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2020. Neid määrusi kohaldataks aga jätkuvalt selliste tulemuslikkuse kavade ja tasusüsteemide rakendamiseks, mis on seotud teise võrdlusperioodiga.

Artikkel 41

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

PÕHILISED TULEMUSNÄITAJAD JA JÄLGIMISEKS KASUTATAVAD NÄITAJAD

1. JAGU

Põhilised tulemusnäitajad, mida kasutatakse kogu ELi hõlmavate eesmärkide seadmiseks, ja näitajad jälgimiseks liidu tasandil

1. OHUTUS

1.1. Põhilised tulemusnäitajad

Ohutusjuhtimise tulemuslikkuse miinimumtase, mis tuleb saavutada aeronavigatsiooniteenuse osutajatel, kellel on sertifikaat lennuliiklusteenuste osutamiseks. Selle põhilise tulemusnäitajaga mõõdetakse järgmiste ohutusjuhtimisega seotud eesmärkide täitmise ulatust:

a) ohutuspoliitika ja -eesmärgid;

b) ohutusriski juhtimine;

c) ohutuse tagamine;

d) ohutuse edendamine;

e) ohutuskultuur.

1.2. Jälgimiseks kasutatavad näitajad

a) Ohutust mõjutavate lennuraja loata hõivamiste määr liidu tasandil, arvutatuna 2. jao punkti 1.2 alapunkti a kohaselt;

b) ohutust mõjutavate hajutusmiinimumi rikkumiste määr liidu tasandil, arvutatuna 2. jao punkti 1.2 alapunkti b kohaselt.

2. KESKKOND

2.1. Põhilised tulemusnäitajad

Selle põhilise tulemusnäitajaga mõõdetakse marsruutlennu horisontaalosa tegeliku trajektoori keskmist tõhusust, mis arvutatakse järgmiselt:

a) see näitaja on seireandmete alusel kindlaks määratud tegeliku trajektoori marsruutlennuosa pikkuse ja saavutatud vahemaa vaheline suhe kõikide artikli 1 kohases õhuruumis (edaspidi „Euroopa õhuruum“) käitatavate või seda läbivate IFR-lendude puhul;

b) „marsruutlennuosa“ viitab läbilennatud vahemaale väljaspool 40-meremiilise raadiusega ringi ümber lennujaama;

c) kui lend väljub väljaspool Euroopa õhuruumi asuvast lennujaamast või saabub sinna, kasutatakse selle näitaja arvutamiseks lähte- või sihtpunktidena vastavalt Euroopa õhuruumi sisenemise või sealt väljumise punkte, mitte lähte- ega sihtlennujaamu;

d) kui lend väljub Euroopa õhuruumis asuvast lennujaamast ja saabub sinna ning läbib muud kui Euroopa õhuruumi, kasutatakse selle näitaja arvutamiseks üksnes seda osa lennust, mis toimub Euroopa õhuruumis;

e) „saavutatud vahemaa“ on funktsioon, mis hõlmab lennu õhuruumiosadesse sisenemise ja neist väljumise punktide asukohti kogu trajektooril. Saavutatud vahemaa väljendab nende punktide osa, kui arvutatakse lennu lähte- ja sihtkoha vahelist vahemaad mööda suurringjoont;

f) see näitaja arvutatakse keskmisena kogu kalendriaastaks võrdlusperioodi iga aasta kohta. Selle keskmise arvutamisel ei võeta arvesse kümmet suurimat ja kümmet väikseimat päevaväärtust.

2.2. Jälgimiseks kasutatavad näitajad

a) Marsruutlennu horisontaalosa keskmine tõhusus viimases esitatud lennuplaanis märgitud trajektoori puhul, arvutatuna järgmiselt: i) erinevus viimases esitatud lennuplaanis märgitud marsruutlennuosa trajektoori pikkuse ja vastava suurringjoone osa vahel kõikide Euroopa õhuruumis käitatavate ja seda läbivate IFR-lendude puhul; ii) „marsruutlennuosa“ viitab läbilennatud vahemaale väljaspool 40-meremiilise raadiusega ringi ümber lennujaama; iii) kui lend väljub väljaspool Euroopa õhuruumi asuvast lennujaamast või saabub sinna, kasutatakse selle näitaja arvutamiseks lähte- või sihtpunktidena vastavalt Euroopa õhuruumi sisenemise või sealt väljumise punkte, mitte lähte- ega sihtlennujaamu; iv) kui lend väljub Euroopa õhuruumis asuvast lennujaamast ja saabub sinna ning läbib muud kui Euroopa õhuruumi, kasutatakse selle näitaja arvutamiseks üksnes seda osa lennust, mis toimub Euroopa õhuruumis; v) see näitaja arvutatakse keskmisena kogu kalendriaastaks võrdlusperioodi iga aasta kohta. Selle keskmise arvutamisel ei võeta arvesse kümmet suurimat ja kümmet väikseimat päevaväärtust.

b) Marsruutlennu horisontaalosa keskmine tõhusus lühima piirangutega trajektoori puhul, arvutatuna järgmiselt: i) see näitaja väljendab erinevust marsruutlennuosa pikkuse vahel lühima piirangutega marsruudi puhul, mis on lennu planeerimisel võimalik (arvutatuna marsruutide leidmise algoritmide ja võrgustiku haldaja lennuplaanide kontrollisüsteemide abil ning mõõdetuna ühe terminali manööverdusalast väljumise ja teise terminali manööverdusalasse sisenemise punkti vahel), ning vastava suurringjoone osa vahel kõikide Euroopa õhuruumis käitatavate ja seda läbivate IFR-lendude puhul; ii) selle näitaja puhul võetakse arvesse sõjalise tegevusega ja tegevuseta päevadel kehtestatud õhuruumipiiranguid, mis on esitatud võrgustiku haldaja avaldatud marsruudi kasutatavuse dokumendis, ja tingimuslike marsruutide tegelikku staatust viimase lennuplaani esitamise ajal; iii) „marsruutlennuosa“ viitab osale väljaspool 40-meremiilise raadiusega ringi ümber lennujaama; iv) kui lend väljub väljaspool Euroopa õhuruumi asuvast lennujaamast või saabub sinna, kasutatakse selle näitaja arvutamiseks lähte- või sihtpunktidena vastavalt Euroopa õhuruumi sisenemise või sealt väljumise punkte, mitte lähte- ega sihtlennujaamu; v) kui lend väljub Euroopa õhuruumis asuvast lennujaamast ja saabub sinna ning läbib muud kui Euroopa õhuruumi, kasutatakse selle näitaja arvutamiseks üksnes seda osa lennust, mis toimub Euroopa õhuruumis; vi) see näitaja arvutatakse keskmisena kogu kalendriaastaks võrdlusperioodi iga aasta kohta. Selle keskmise arvutamisel ei võeta arvesse kümmet suurimat ja kümmet väikseimat päevaväärtust.

c) Reserveeritud või eraldatud õhuruumi tõhus kasutamine, mis on arvutatud suhtena selle aja vahel, mida algselt taotleti õhuruumi reserveerimiseks või üldisest lennuliiklusest eraldamiseks, ja lõpliku aja vahel, mida kasutati toiminguks, milleks eespool nimetatud eraldamine või reserveerimine oli ette nähtud. Selle näitaja arvutamisel võetakse arvesse kõiki õhuruumi eraldamisi, millest võrgustiku haldajale on teatatud.

d) Olemasolevate õhuruumistruktuuride, sealhulgas reserveeritud või eraldatud õhuruumi ja tingimuslike marsruutide kasutamise määr lennuplaanide koostamisel, arvutatuna üldise lennuliikluse puhul suhtena selliste õhusõidukite arvu vahel, mille lennuplaanide koostamisel kasutati neid õhuruumistruktuure, ja selliste õhusõidukite arvu vahel, mille lennuplaanide koostamisel oleks võinud neid õhuruumi struktuure kasutada.

e) Olemasolevate õhuruumistruktuuride, sealhulgas reserveeritud või eraldatud õhuruumi ja tingimuslike marsruutide kasutamise määr, arvutatuna üldise lennuliikluse puhul suhtena selliste õhusõidukite arvu vahel, mis lendavad nende õhuruumi struktuuride kaudu, ja selliste õhusõidukite arvu vahel, mille lennuplaanide koostamisel oleks võinud neid õhuruumi struktuure kasutada.

3. LÄBILASKEVÕIME

3.1. Põhiline tulemusnäitaja

Aeronavigatsiooniteenuste osutamisest tingitud marsruutlennu ATFM-hilinemiste keskmine pikkus minutites ühe lennu kohta, arvutatuna järgmiselt:

a) marsruutlennu ATFM-hilinemiste pikkuse arvutab võrgustiku haldaja arvestusliku stardiaja ja enda kalkuleeritud stardiaja vahelise erinevusena;

b) selle näitaja puhul kasutatakse järgmisi mõisteid: „arvestuslik stardiaeg“ – õhusõiduki lendutõusu aja prognoos, mille on koostanud võrgustiku haldaja ja mis põhineb viimasel arvestuslikul liikumise alguse ajal või liikumise alguse sihtajal selliste lennujaamade puhul, mis on hõlmatud lennujaamade ühise otsustusprotsessiga, ning millele on liidetud võrgustiku haldaja arvutatud arvestuslik lendutõusuks valmistumise aeg; „kalkuleeritud stardiaeg“ – õhusõiduki eeldatav lendutõusu aeg, mille võrgustiku haldaja on määranud lennu päeval teenindusaegade taktikalise