2000D0666 — ET — 16.04.2002 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

►B KOMISJONI OTSUS, 16. oktoober 2000, milles sätestatakse muude lindude kui kodulindude impordi loomatervishoiunõuded ja veterinaarsertifikaat ning karantiinitingimused (teatavaks tehtud numbri K(2000) 3012 all) (EMPs kohaldatav tekst) (2000/666/EÜ) (EÜT L 278, 31.10.2000, p.26)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI OTSUS,

16. oktoober 2000,

milles sätestatakse muude lindude kui kodulindude impordi loomatervishoiunõuded ja veterinaarsertifikaat ning karantiinitingimused

(teatavaks tehtud numbri K(2000) 3012 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2000/666/EÜ)







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiivi 92/65/EMÜ, milles sätestatakse selliste loomade, sperma, munarakkude ja embrüote ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiunõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A lisa I punktis osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiunõudeid, ( 1 ) viimati muudetud komisjoni otsusega 95/176/EÜ, ( 2 ) eriti selle artikli 17 lõike 2 punkti b ja lõiget 3 ning artikli 18 lõike 1 esimest ja neljandat taanet, ning arvestades järgmist: (1) On vaja sätestada loomatervishoiunõuded ja sertifikaat muude lindude kui kodulindude importimiseks teatavatest kolmandatest riikidest. (2) Pärast ühenduse territooriumile sisenemist pannakse muud linnud kui kodulinnud enne turuleviimist karantiini ühenduse karantiiniasutustesse või -keskustesse vastavalt direktiivi 92/65/EMÜ artikli 7 lõike A punkti 1 alapunktile c. Tuleb sätestada lindude karantiiniasutuste või -keskuste heakskiitmise eritingimused. (3) Karantiinis olevate lindude või sentinellitibude puhul ei registreerita klassikalise lindude katku või Newcastle’i haiguse positiivset leidu või nende haiguste kinnitamist haiguse puhanguna nõukogu direktiivi 82/894/EMÜ (loomahaigustest teatamise kohta) ( 3 ) tähenduses, kuid sellest tuleb siiski teatada komisjonile. (4) Lindude ühendusse eksportimise kandidaatriigid peavad olema rahvusvahelise episootiaameti (OIE) liikmed ning vastama veterinaareetika ja rahvusvahelise kaubanduse sertifikaatidega seotud õigusnormide üldnõuetele. (5) Käesoleva otsusega ettenähtud meetmete kehtestamisel on järgitud Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames sätestatud sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamist käsitleva lepingu teatamise korda. (6) Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:







Artikkel 1

Käesolevas otsuses kohaldatakse klassikalise lindude katku suhtes nõukogu direktiivi 92/40/EMÜ ( 4 ) määratlusi ja Newcastle’i haiguse suhtes nõukogu direktiivi 92/66/EMÜ ( 5 ) määratlusi.

Peale selle kasutatakse järgmisi mõisteid:

— karantiiniasutus: ruumid, mis on kodulinnumajanditest ja muudest linnukasvatusettevõtetest mõistlikul kaugusel, arvestades Newcastle’i haiguse ja klassikalise lindude katku epidemioloogiat õhukaudse leviku osas ning kus imporditud lindude karantiini teostatakse põhimõttel “kõik sisse, kõik välja”,

— karantiinikeskus: ruumid, mis hõlmavad mitmeid tegevuslikult ja füüsiliselt üksteisest eraldatud üksusi ning mille igas üksuses hoitakse üksnes ühe ja sama partii linde, kelle tervislik seisund on ühesugune ning seega moodustab iga üksus ühe epidemioloogilise üksuse; igas üksuses teostatakse imporditud lindude karantiini põhimõttel “kõik sisse, kõik välja”; üksused on kodulinnumajanditest ja muudest linnukasvatusettevõtetest mõistlikul kaugusel, arvestades Newcastle’i haiguse ja klassikalise lindude katku epidemioloogiat õhukaudse leviku osas,

— linnud: nõukogu direktiivi 90/539/EMÜ ( 6 ) artikli 2 lõikega 1 hõlmamata linnud, välja arvatud direktiivi 92/65/EMÜ artikli 1 kolmandas lõigus (omanikuga kaasasolevate lemmiklindude kohta) ja artiklis 19 (loomaaedadesse, tsirkustesse, lõbustusparkidesse ja katselaboritesse ettenähtud lindude kohta) osutatud linnud,

— sentinellitibud: kodulinnud, keda kasutatakse karantiinis diagnostilise abina.

Käesolevat otsust ei kohaldata nende lindude suhtes, kes võetakse otse loodusest sihtliikmesriigi pädeva asutuse poolt heaks kiidetud kaitseprogrammide jaoks.

Artikkel 2

Liikmesriigid lubavad importida linde käesoleva otsuse D lisas loetletud riikidest üksnes juhul, kui:

1) nad on pärit ekspordiriigi pädeva asutuse poolt registreeritud ettevõtetest;

2) nendega on kaasas A lisas sätestatud veterinaarsertifikaat;

3) neid transporditakse puurides või aedikutes, mis on üksikult märgistatud identifitseerimisnumbriga, mis vastab veterinaarsertifikaadile märgitud identifitseerimisnumbrile;

4) ►M2 linnud transporditakse heakskiidetud karantiiniruumidesse või -keskusesse, mis kuulub artikli 2 lõikes 5 sätestatud loetellu, ning karantiiniruumide või -keskuse vastutav isik esitab importijale kirjaliku teabe liikmesriigi keeles, millesse linnud eksporditakse, et linnud võetakse karantiini. Kõnealuses teabes peab olema selgelt märgitud karantiiniruumide või -keskuse nimetus, aadress ja loanumber ning see teave peab elektronposti või faksi teel jõudma piiripunkti enne partii saabumist piiripunkti või esitab selle teabe importija või tema esindaja lindude vabastamisel piiripunktist; ◄

▼M2

5) liikmesriigid edastavad heakskiidetud karantiiniruumide või keskuste loetelu koos loanumbritega ning pädeva kohaliku veterinaarüksuse nime ja ANIMO-numbri teistele liikmesriikidele ja komisjonile, samuti muudatused nimetatud loetelus, vastavalt otsuse 2001/106/EÜ sätetele.

▼B

Artikkel 3

1. Ilma et see piiraks nõukogu direktiivi 91/628/EMÜ ( 7 ) kohaldamist, transporditakse linnud puurides või aedikutes otse piiripunktist heakskiidetud karantiiniasutusse või -keskusesse.

2. Pärast lindude kontrollimist peab piiripunkti vastutav ametnik plommima aedikud või puurid või transpordivahendi viisil, mis muudab võimatuks sisu vahetamise transpordi ajal karantiiniasutusse või -keskusesse.

3. Linnud peavad olema karantiinis heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses vähemalt 30 päeva.

4. Imporditud lindude karantiiniasutuse või -keskuse kiidab heaks pädev asutus vastavalt B lisas sätestatud tingimustele. ►M2 See luba tühistatakse, kui kõnealuseid tingimusi enam ei täideta. ◄

5. Riiklik veterinaararst kontrollib karantiinitingimusi iga partii puhul vähemalt karantiini alguses ja lõpus; see hõlmab suremuse arvestuse kontrollimist ja lindude kliinilist kontrolli igas karantiinikeskuse üksuses või karantiiniasutuses. Kui haigusolukord seda nõuab, peab riiklik veterinaararst või volitatud veterinaararst teostama kontrolle sagedamini.

Artikkel 4

1. Pärast lindude karantiini panemist võetakse lindudelt ja/või sentinellitibudelt proovid ja tehakse testid vastavalt C lisale.

2. Kui kasutatakse sentinellitibusid, rakendatakse neid vaid üks kord, nad peavad olema vaktsineerimata, rohkem kui ►M2 jooksul ◄ 14 päeva enne karaniini algust peab neile olema tehtud Newcastle’i haiguse ja klassikalise lindude katku testid, mille tulemused on olnud null-negatiivsed, nad peavad olema vähemalt kolme nädala vanused, nad tuleb panna karantiiniüksusesse enne lindude saabumist, neil peavad identifitseerimise eesmärgil olema jalarõngad või muud eemaldamatud märgised ning nad peavad karantiiniüksuses olema lindudele võimalikult lähedal, et oleks tagatud sentinellitibude ja karantiinilindude väljaheidete kokkupuude. Karantiiniasutuses või igas karantiinikeskuse üksuses tuleb kasutada vähemalt nelja sentinellitibu.

3. Kui artikliga 3 ette nähtud karantiini ajal kahtlustatakse, et üks või mitu lindu on nakatunud klassikalisse lindude katku või Newcastle’i haigusesse, võetakse vastavalt C lisa punktile 2 karantiiniasutuse või kahtluse all oleva üksuse lindudelt viroloogiliseks uuringuks proovid, mida vastavalt analüüsitakse.

4. Kui artikliga 3 ettenähtud karaniini ajal avastatakse, et üks või mitu lindu või sentinellitibu on nakatunud klassikalisse lindude katku või Newcastle’i haigusesse, kohaldatakse järgmisi eeskirju:

a) kõik nakatunud karantiiniasutuse või -üksuse linnud tuleb tappa ja hävitada;

b) nakatunud karantiiniasutus või -üksus tuleb puhastada ja desinfitseerida;

c) karantiinikeskuse puhul võetakse mitte varem kui 21 päeva pärast lõplikku puhastamist ja desinfitseerimist teiste karantiiniüksuste sentinellitibudelt proovid seroloogiliseks uuringuks; või

d) sellise karantiinikeskuse puhul, kus sentinellitibusid ei kasutata, võetakse 7.–15. päeval pärast lõplikku puhastamist ja desinfitseerimist teiste karantiiniüksuste lindudelt proovid seroloogiliseks uuringuks;

e) linde ei tohi karantiinikeskusest välja viia enne, kui eelmistes taanetes kirjeldatud proovivõtu tulemused on tunnistatud negatiivseks;

f) eelnevalt nakatunud karantiiniasutusse või -üksusse ei tohi linde viia enne kui lõplikust puhastamisest ja desinfitseerimisest on möödunud 21 päeva.

5. Erandina lõikest 4 võib pädev asutus otsustada, et pärast ühe või mitme linnu või sentinellitibu puhul kinnitatud Newcastle’i haiguse positiivset leidu ei tule linde hävitada juhul, kui vähemalt 30 päeva pärast viimase nakatunud linnu või sentinellitibu surma või kliinilist paranemist osutuvad C lisa punkti 1 alapunkti B kohase proovivõtu tulemused negatiivseks. Linde ei tohi karantiinist vabastada enne 60 päeva möödumist Newcastle’i haiguse kliiniliste tunnuste kadumisest. Kõik tõenäoliselt saastunud materjalid ja jäätmed tuleb hävitada viisil, mis tagab iga Newcastle’i haiguse viiruse hävimise, samuti tuleb hävitada 60päevase perioodi jooksul kogunenud jäätmed. Komisjoni teavitatakse iga juhtumi korral võetavatest meetmetest.

Artikkel 5

Kui artikliga 3 ettenähtud karantiini jooksul kahtlustatakse või kinnitatakse, et papagoilised on nakatunud haigusesse Chlamydia psittaci, tuleb kõiki partii linde käsitleda pädeva asutuse poolt heakskiidetud meetodil ning karantiiniaega tuleb pikendada vähemalt kaks kuud pärast viimast registreeritud juhtu.

Artikkel 6

Papagoilised tuleb karantiini saabumisel identifitseerida üksikult vastavalt B lisa 2. peatüki punktile B. Identifitseerimisnumbrid tuleb loetleda artikli 7 kohaselt peetavas arvestuses.

Artikkel 7

Karantiinikeskuse või -asutuse korraldussätted, sealhulgas jäätmete likvideerimine ja arvestuse pidamine, peavad vastama B lisa 2. peatüki punkti A nõuetele.

Artikkel 8

Kõik käesoleva otsuse kohaldamisest tulenevad karantiinikulud kannab importija.

Artikkel 9

Linnud võib karantiinist vabastada üksnes riikliku veterinaararsti kirjaliku loa alusel.

Artikkel 10

Käesolevat otsust kohaldatakse alates ►M1 1. november 2001 ◄ .

Artikkel 11

Käesolev otsus on adresseeritud kõikidele liikmesriikidele.

▼M2









A LISA

▼B









B LISA

LINDUDE KARANTIINIASUTUSTE JA -KESKUSTE HEAKSKIITMISE MIINIMUMTINGIMUSED

1. PEATÜKK

Karantiiniasutuse või -keskuse ehituslik eripära ja varustus

1. Karantiiniasutus või -keskus peab olema eraldi hoone, mis on kodulinnumajanditest ja muudest linnukasvatusettevõtetest mõistlikul kaugusel, arvestades Newcastle’i haiguse ja klassikalise lindude katku epidemioloogiat õhukaudse leviku osas. Sisse- ja väljakäiguuksed peaksid olema lukustatavad ning tähistatud sildiga: “KARANTIIN kõrvalistel isikutel mitte siseneda”.

2. Igal karantiinikeskuse üksusel peab olema eraldi õhuruum.

3. Karantiiniasutus või -keskus peab olema lindude-, lendamis- ja kahjuritekindel ning fumigatsiooniks õhukindlalt suletav.

4. Karantiiniasutuses või igas karantiinikeskuse üksuses peab olema kätepesu võimalus.

5. Karantiiniasutuse või iga karantiinikeskuse üksuse sisse- ja väljakäiguuksed peavad olema kahekordsed.

6. Karantiiniasutuse või karantiinikeskuse eri üksuste sisse- ja väljakäikudele peavad olema paigaldatud hügieenitõkked.

7. Kogu varustus peab olema puhastatav ja desinfitseeritav.

8. Söödaladu peab olema lindude- ja närilistekindel ning putukate vastu kaitstud.

9. Allapanu kogumiseks peab olema lindude- ja närilistekindel mahuti.

10. Rümpade hoidmiseks peab olema külmik ja/või sügavkülmik.

2. PEATÜKK

A. Korraldussätted

1. Karantiiniasutused või -keskused peavad vastama järgmistele nõuetele: — neil peab olema tõhus kontrollisüsteem loomade piisava järelevalve tagamiseks, — nad peavad olema riikliku veterinaararsti järelevalve all ja vastutusalas, — neid tuleb puhastada ja desinfitseerida pädeva asutuse poolt heakskiidetud tegevuskava järgi ning sellele peab järgnema piisav puhkeaeg; kasutatavad desinfitseerimisvahendid peavad olema pädeva asutuse poolt selleks heaks kiidetud.

2. Igas karantiiniasutuses või -üksuses tuleb järgida põhimõtet “kõik sisse, kõik välja”.

3. Sissetoodavate ja väljaviidavate partiide ristsaastumise vältimiseks tuleks võtta ettevaatusabinõusid.

4. Karantiiniasutusse ei tohi siseneda kõrvalised isikud.

5. Karantiiniasutusse sisenevad isikud peavad kandma kaitseriietust ja kaitsejalanõusid.

6. Ei tohi esineda selliseid personali kokkupuuteid, mis võivad põhjustada üksuste vahelist saastumist.

7. Kättesaadavad peavad olema vajalikud puhastus- ja desinfitseerimisvahendid.

8. Kui transportimisel kasutatud aedikuid ja puure ei hävitata, tuleb need puhastada ja desinfitseerida karantiiniasutuses või -keskuses. Kui kõnealuseid aedikuid või puure kasutatakse mitmekordselt, peavad nad olema tehtud tõhusalt puhastatavast ja desinfitseeritavast materjalist. Aedikud ja puurid tuleb hävitada viisil, mis ei võimalda haigusetekitajate levikut.

9. Allapanu ja jäätmematerjali tuleb koguda korrapäraselt, ladustada allapanu mahutis ning seejärel käsitleda viisil, mis ei võimalda haigusetekitajate levikut.

10. Surnud lindude rümpasid tuleb uurida pädeva asutuse poolt määratud ametlikus laboratooriumis.

11. Vajalikud analüüsid ja ravi tuleb teha riikliku veterinaararstiga konsulteerides ja tema järelevalve all.

12. Riiklikku veterinaararsti tuleb teavitada karantiini ajal esinenud lindude ja/või sentinellitibude haigus- ja surmajuhtudest.

13. Karantiiniasutuse või -keskuse eest vastutav isik peab pidama arvestust: a) iga partii puhul sissetoomise kuupäeva, lindude arvu ja liigi kohta; b) imporditud lindudega kaasasolevate veterinaar- ja piiriületussertifikaatide koopiate kohta; c) papagoiliste individuaalsete identifitseerimisnumbrite kohta; d) oluliste tähelepanekute kohta: haigusjuhud ja surmajuhtude arv päevas; e) testide tegemise kuupäevade ja tulemuste kohta; ravi tüübi ja kuupäevade kohta; f) karantiinikeskusesse sisenevate isikute kohta.

14. Kõnealune arvestus tuleb alles hoida vähemalt aasta.

B. Papagoiliste identifitseerimine

Papagoilised identifitseeritakse üksikult karantiini saabumisel jalarõnga või kiibi abil.

1. Jalarõngas peab olema võltsimiskindel ja selle läbimõõt peab olema liigile sobiv.

2. Jalarõngal või kiibil on vähemalt järgmine teave: a) identifitseerimist teostava liikmesriigi ISO-kood; b) kordumatu järjekorranumber.

3. Kui identifitseerimine teostatakse kiibi abil, peab karantiiniasutuses või -keskuses olema vastav kiibilugeja.

4. Andmed kiibi tüübi ja kiibilugeja kohta registreeritakse.









C LISA

NEWCASTLE’I HAIGUSE JA KLASSIKALISE LINDUDE KATKU UURIMIS-, PROOVIVÕTU- JA KATSEMENETLUSED

1. Karantiini ajal peavad sentinellitibud või, kui sentinellitibusid ei kasutata, imporditud linnud läbima järgmised menetlused. A. Sentinellitibude kasutamise korral: i) võetakse vähemalt 21 päeva pärast imporditud lindude karantiini panemist ja vähemalt kolm päeva enne karantiiniaja lõppu kõikidelt sentinellitibudelt vereproovid seroloogiliseks uuringuks; ii) kui sentinellitibude seroloogilised tulemused on positiivsed või ebaselged, tuleb imporditud lindudele teha viroloogiline uuring. Kui partiis on kuni 60 lindu, tuleb võtta kloaagi-tampooniproov (või fekaalid) kõikidelt lindudelt; suuremate partiide puhul tuleb kõnealune proov võtta 60 linnult. B. Kui sentinellitibusid ei kasutata: tuleb imporditud linde uurida viroloogiliselt (seroloogiline testimine ei ole vajalik). Karantiiniaja seitsmendal kuni viieteistkümnendal päeval tuleb võtta kloaagi-tampooniproov (või fekaalid) kõikidelt lindudelt, kui partiis on kuni 60 lindu; suuremate partiide puhul tuleb kõnealune proov võtta 60 linnult.

2. Peale punkti 1 alapunktides A või B sätestatud testide tuleb viroloogiliseks uuringuks võtta järgmised proovid: i) kloaagi-tampooniproovid (või fekaalid) ja hingetoru-tampooniproovid (võimaluse korral) kliiniliselt haigetelt lindudelt või haigetelt sentinellitibudelt; ii) soolesisaldisest, ajust, hingetorust, kopsudest, maksast, põrnast, neerudest või muudest ilmselt haigusest mõjutatud elunditest võimalikult kiiresti pärast surma kas: — surnud sentinellitibudelt ja kõikidelt surnult karantiini saabuvatelt või karantiini ajal surnud lindudelt, — või — suurtes partiides sisalduvate väikeste lindude kõrge suremuse korral vähemalt kümnelt protsendilt surnud lindudelt.

3. Kõiki karantiini ajal võetud proove tuleb viroloogiliselt ja seroloogiliselt testida pädeva asutuse poolt määratud ametlikes laboratooriumides, kasutades diagnostilisi meetodeid vastavalt direktiivi 92/66/EMÜ III lisale ja direktiivi 92/40/EMÜ III lisale. Viroloogilise uuringu puhul võib ühe liitproovina kasutada kuni viit üksiku linnu proovi. Fekaale võib liitproovina kasutada elundi- ja koeproovidest eraldi.

4. Viiruse isolaadid tuleb esitada riigi tugilaborile.









D LISA

LOETELU KOLMANDATEST RIIKIDEST, MIS VÕIVAD KASUTADA A LISAS ESITATUD VETERINAARSERTIFIKAATI

Riigid, mis on rahvusvahelise episootiaameti (OIE) liikmetena loetletud OIE bülletäänis.