02017R0825 — ET — 13.11.2018 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2017/825,

17. mai 2017,

millega luuakse struktuurireformi tugiprogramm ajavahemikuks 2017–2020 ning muudetakse määrusi (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 1305/2013







Artikkel 1

Programmi loomine ja kestus

Käesoleva määrusega luuakse struktuurireformi tugiprogramm (edaspidi „programm“) ajavahemikuks 20. maist 2017 kuni 31. detsembrini 2020.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „toetusesaaja liikmesriik“ – liikmesriik, kes saab programmi raames liidult abi;

2) „liidu fondid“ – määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 1 osutatud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 223/2014 ( 1 ) loodud Euroopa abifond enim puudustkannatavate isikute jaoks, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 516/2014 ( 2 ) loodud Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 513/2014 ( 3 ) Sisejulgeolekufondi osana loodud politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 515/2014 ( 4 ) Sisejulgeolekufondi osana loodud välispiiride ja viisade rahastamisvahend;

3) „liikmesriigi ametiasutus“ – üks või mitu liikmesriigi ametiasutust, sealhulgas piirkondliku ja kohaliku tasandi ametiasutused, kes teevad liikmesriikide institutsioonilise ja õigusraamistiku kohaselt koostööd partnerluse vaimus;

4) „rahvusvaheline organisatsioon“ – rahvusvaheline avaliku sektori organisatsioon, mis on loodud rahvusvahelise kokkuleppe alusel, ja organisatsiooni asutatud spetsialiseeritud allasutused finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunkti ii tähenduses; rahvusvahelise organisatsioonina käsitatavaid organisatsioone käsitletakse rahvusvaheliste organisatsioonidena vastavalt finantsmäärusele;

5) „Euroopa organisatsioonid“ – Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Investeerimisfond, nagu on osutatud finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktis iii.

Artikkel 3

Euroopa lisaväärtus

1. Programmi raames rahastatakse meetmeid ja tegevusi, millel on Euroopa lisaväärtus. Selle saavutamiseks tagab komisjon, et rahastamiseks valitud meetmed ja tegevused annavad tõenäoliselt tulemusi, millel on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega Euroopa lisaväärtus, ning jälgib, kas Euroopa lisaväärtus ka tegelikult saavutatakse.

2. Programmi meetmete ja tegevuste abil tagatakse Euroopa lisaväärtus eelkõige järgmisel viisil:

a) töötatakse välja ja võetakse kasutusele lahendused, mis on suunatud piiri- või liiduüleseid probleeme mõjutavate kohalike, piirkondlike või riiklike probleemide lahendamisele ning võivad aidata kaasa ka sotsiaalsele, majanduslikule ja territoriaalsele ühtekuuluvusele;

b) täiendatakse muid liidu programme ja poliitikavaldkondi ning luuakse nendega koostoime piirkondlikul, riigi, liidu ja rahvusvahelisel tasandil, olenevalt sellest, kuidas on asjakohane;

c) panustatakse liidu õiguse ja poliitikameetmete järjepidevasse ja ühtsesse rakendamisse ning Euroopa väärtuste, sealhulgas solidaarsuse edendamisse;

d) panustatakse heade tavade jagamisse, et ühtlasi suurendada reformiprogrammide nähtavust, ning kogu liitu hõlmava oskusteabe platvormi ja võrgustiku rajamisse;

e) edendatakse toetusesaajate liikmesriikide ja komisjoni vahelist vastastikust usaldust ning koostööd liikmesriikide vahel.

▼M1

Artikkel 4

Üldeesmärk

Programmi üldeesmärk on anda panus institutsioonilistesse, haldusalastesse ja jätkusuutlikku majanduskasvu tagavatesse struktuurireformidesse liikmesriikides, osutades liikmesriigi ametiasutustele abi meetmete puhul, mis on suunatud institutsioonide, juhtimise, avaliku halduse ning majandus- ja sotsiaalvaldkonna reformimisele ja tugevdamisele vastuseks majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele, et parandada ühtekuuluvust, konkurentsivõimet, tootlikkust, jätkusuutlikku majanduskasvu, töökohtade loomist, investeerimist ja sotsiaalset kaasatust ning aidata kaasa reaalsele lähenemisele liidus, mis võib valmistada ette ka euroalas osalemiseks, eelkõige majandusjuhtimise protsesside raames, sealhulgas liidu fondide tõhusa, tulemusliku ja läbipaistva kasutamise toetamise teel.

▼B

Artikkel 5

Programmi erieesmärgid ja kohaldamisala

1. Artiklis 4 sätestatud üldeesmärgi saavutamiseks on programmil järgmised erieesmärgid, mille saavutamiseks tehakse toetusesaajate liikmesriikidega tihedat koostööd:

a) toetada liikmesriigi ametiasutuste algatusi nende reformide väljatöötamisel vastavalt nende prioriteetidele, võttes arvesse esialgseid tingimusi ja eeldatavat sotsiaal-majanduslikku mõju;

b) aidata liikmesriigi ametiasutustel parandada oma suutlikkust reformipoliitika ja -strateegiate kavandamisel, väljatöötamisel ja elluviimisel ning tagada tervikliku lähenemisviisi abil eesmärkide ja vahendite ühtsus eri valdkondades;

c) toetada liikmesriigi ametiasutuste jõupingutusi asjakohaste protsesside ja meetodite kindlaksmääramisel ja rakendamisel, võttes arvesse häid tavasid ja teiste samas olukorras olnud riikide kogemusi;

d) aidata liikmesriigi ametiasutustel suurendada personalijuhtimise tõhusust ja tulemuslikkust, muu hulgas ametialaste teadmiste ja oskuste tugevdamise ning selgete vastutusalade kehtestamise abil.

2. Lõikes 1 sätestatud erieesmärgid peavad olema seotud ühtekuuluvuse, konkurentsivõime, tootlikkuse, innovatsiooni, aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu, tööhõive ja investeerimisega seotud poliitikavaldkondadega, eelkõige ühe või mitmega alljärgnevast:

a) avaliku sektori finantsjuhtimine ja varade valitsemine, eelarvemenetlus ning võla haldamine ja tulu haldamine;

b) institutsiooniline reform ning avaliku halduse tõhus ja teenusekeskne toimimine, mis muu hulgas saavutatakse, juhul kui see on asjakohane, normide lihtsustamise teel, õigusriigi põhimõtete tulemuslik järgimine, kohtusüsteemide reformimine ning pettuste-, korruptsiooni- ja rahapesuvastase võitluse tugevdamine;

c) ettevõtluskeskkond (sh VKEde puhul), reindustrialiseerimine, erasektori arendus, investeerimine, riigiosalus ettevõtetes, erastamisprotsessid, kaubandus ja välismaised otseinvesteeringud, konkurents ja riigihanked, säästev valdkondlik areng ning innovatsiooni ja digiteerimise toetamine;

d) haridus ja koolitus; tööturupoliitika, sealhulgas sotsiaaldialoog, mille sihiks on töökohtade loomine; vaesuse vähendamine; sotsiaalse kaasatuse edendamine; sotsiaalkindlustuse ja sotsiaalhoolekande süsteemid; rahvatervis ja tervishoiusüsteemid; samuti ühtekuuluvus-, varjupaiga-, rände- ja piiripoliitika;

e) poliitikameetmed, mille abil viiakse ellu kliimameetmeid, edendatakse energiatõhusust ning saavutatakse energiavarustuse mitmekesistamine, samuti põllumajanduspoliitika, kalanduspoliitika ja maapiirkondade säästva arengu poliitika;

f) finantssektori poliitika, sealhulgas finantskirjaoskuse, finantsstabiilsuse, rahastamisvõimaluste ja reaalmajandusele laenu andmise edendamine; andmete ja statistika koostamine, pakkumine ja kvaliteediseire; ning maksudest kõrvalehoidumist tõkestav poliitika.

▼M1

Artikkel 5a

Toetus euroala liikmeks astumiseks valmistumisele

Artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide saavutamist silmas pidades võidakse artiklis 6 sätestatud toetuskõlblike meetmete raames programmist rahastada ka selliseid reforme toetavaid meetmeid ja tegevusi, mis võivad aidata liikmesriikidel ette valmistada euroalaga ühinemist.

▼B

Artikkel 6

Rahastamiskõlblikud meetmed

Artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide saavutamiseks rahastatakse programmi raames eelkõige järgmisi meetmete liike:

a) poliitilise nõustamise, poliitiliste muutuste, strateegiate ja reformi tegevuskavade koostamise ning õiguslike, institutsiooniliste, struktuuri- ja haldusreformidega seotud oskusteave;

b) ekspertide, sealhulgas kohapeal viibivate ekspertide, lühi- või pikaajaline kaasamine, et täita spetsiifilistesse valdkondadesse kuuluvaid ülesandeid või sooritada operatiivtegevusi, vajaduse korral koos suulise või kirjaliku tõlke, koostöötoetuse, haldusabi, taristu ja seadmetega;

c) institutsioonilise, haldus- või valdkondliku suutlikkuse suurendamine ja sellega seotud toetusmeetmed kõikidel valitsustasanditel, samuti kaasaaitamine kodanikuühiskonna võimestamisele vastavalt vajadusele, eelkõige:

i) seminarid, konverentsid ja õpikojad;

ii) töövisiidid asjaomastesse liikmesriikidesse või kolmandatesse riikidesse, et võimaldada ametnikel omandada või täiendada oskusteavet või teadmisi asjakohastes küsimustes ning

iii) koolitustegevus ja internetipõhiste või muude koolitusmoodulite arendamine, mille eesmärk on toetada asjaomaste reformidega seotud vajalikke ametialaseid oskusi ja teadmisi;

d) andmete ja statistika kogumine; ühtsete metoodikate ning asjakohasel juhul näitajate ja võrdlusnäitajate väljatöötamine;

e) kohaliku tegevustoetuse korraldamine näiteks varjupaiga, rände ja piirikontrolli valdkondades;

f) IT-suutlikkuse suurendamine: asjaomaste reformide elluviimiseks vajaliku IT-taristu ja rakenduste väljatöötamise, hoolduse, käitamise ja kvaliteedikontrolli alane oskusteave ning avalike teenuste digiteerimisele suunatud programmide alane oskusteave;

g) uuringud, teadusuuringud, analüüsid ja küsitlused, hindamised ja mõjuhindamised ning suuniste, aruannete ja õppematerjalide väljatöötamine ja avaldamine;

h) teabevahetusprojektid õppimiseks, koostööks, teadlikkuse suurendamiseks, teabe levitamisega seotud tegevusteks ning heade tavade vahetamiseks; teadlikkuse suurendamise ja teabekampaaniate, meediakampaaniate ja ürituste korraldamine, sealhulgas ettevõtte kommunikatsioon ja kui see on asjakohane, kommunikatsioon sotsiaalvõrgustikes;

i) materjalide koostamine ja avaldamine nii teabe kui ka programmi tulemuste levitamiseks, sealhulgas süsteemide ja töövahendite väljatöötamise, käitamise ja hoolduse kaudu, kasutades info- ja sidetehnoloogiat;

j) muu asjakohane tegevus, mis toetab artiklites 4 ja 5 sätestatud üldiste ja erieesmärkide saavutamist.

Artikkel 7

Toetusetaotlus

1. Programmi raames toetust sooviv liikmesriik esitab komisjonile toetusetaotluse, nimetades poliitikavaldkonnad ja prioriteedid, mis kuuluvad artikli 5 lõike 2 kohaselt programmi kohaldamisalasse. Taotlus esitatakse hiljemalt kalendriaasta 31. oktoobril. Komisjon võib koostada suunised toetusetaotluse põhiosade kohta.

2. Võttes arvesse läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid, analüüsib komisjon, pärast liikmesriigiga muu hulgas Euroopa poolaasta raames peetud dialoogi, lõikes 1 osutatud toetusetaotlust lähtuvalt tuvastatud probleemide kiireloomulisusest, ulatusest ja raskusest, asjaomaste poliitikavaldkondade toetusvajadustest, sotsiaalmajanduslike näitajate analüüsist ning liikmesriigi üldisest haldussuutlikkusest.

Analüüsi põhjal ja võttes arvesse liidu fondidest või muudest liidu programmidest rahastatavaid käimasolevaid tegevusi ja meetmeid, lepib komisjon asjaomase liikmesriigiga kokku prioriteetsed toetusvaldkonnad, eesmärgid, esialgse ajakava, võetavate toetusmeetmete ulatuse ja rahalise toetuse hinnangulise üldsumma, mis sätestatakse koostöö- ja toetuskavas.

3. Toetusetaotluse võib esitada seoses alljärgnevaga:

a) liikmesriikide endi algatatud reformide elluviimine, et saavutada eelkõige jätkusuutlik majanduskasv ja töökohtade loomine;

b) makromajanduslike kohandamisprogrammide elluviimine liikmesriikides, kes saavad kehtivate õigusaktide alusel liidult finantsabi, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 472/2013 ( 5 ) kohaselt euroala liikmesriikides ja nõukogu määruse (EÜ) nr 332/2002 ( 6 ) kohaselt euroalasse mittekuuluvates liikmesriikides;

c) jätkusuutlikku majanduskasvu tagavate reformide elluviimine majanduse juhtimise protsesside, eelkõige Euroopa poolaasta raames esitatud riigipõhiste soovituste või liidu õiguse rakendamisega seotud meetmete kontekstis.

Artikkel 8

Euroopa Parlamendi ja nõukogu teavitamine koostöö- ja toetuskavadest

1. Toetusesaaja liikmesriigi nõusolekul edastab komisjon koostöö- ja toetuskava ilma põhjendamatu viivituseta Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Toetusesaaja liikmesriik võib keelduda nõusoleku andmisest tundliku või konfidentsiaalse teabe puhul, mille avalikustamine seaks ohtu toetusesaaja liikmesriigi avalikud huvid.

2. Komisjon esitab koostöö- ja toetuskava siiski Euroopa Parlamendile ja nõukogule järgmistel asjaoludel:

a) niipea, kui toetusesaaja liikmesriik on eemaldanud kogu tundliku või konfidentsiaalse teabe, mille avalikustamine seaks ohtu toetusesaaja liikmesriigi avalikud huvid;

b) pärast mõistliku aja möödumist, kui asjaomase teabe avalikustamine ei kahjustaks toetusmeetmete rakendamist programmi raames, ja igal juhul hiljemalt kaks kuud pärast selliste meetmete võtmist vastavalt koostöö- ja toetuskavale.

Artikkel 9

Toetuse korraldamine ja reformipartnerid

1. Komisjon võib toetusesaaja liikmesriigi nõusolekul korraldada toetuse andmist programmi raames koostöös teiste liikmesriikide või Euroopa ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.

2. Toetusesaaja liikmesriik võib koostöös komisjoniga sõlmida partnerluse ühe või mitme teise liikmesriigiga, kes hakkavad konkreetsetes reformivaldkondades täitma reformipartnerite ülesandeid. Reformipartner aitab koostöös komisjoniga ning toetusesaaja liikmesriigi ja komisjoni vahelise kokkuleppe alusel koostada strateegia, reformi tegevuskavad, luua kvaliteetse tugiteenuse või jälgida strateegiate ja projektide elluviimist.

Artikkel 10

Rahastamispakett

▼M1

1. Programmi rakendamise rahastamispakett on jooksevhindades 222 800 000 eurot.

▼B

2. Programmi rahalistest vahenditest võib katta ka selliste ettevalmistavate, seire-, kontrolli-, auditi- ja hindamistegevuste kulud, mis on vajalikud programmi juhtimiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks – see hõlmab eelkõige uuringuid, ekspertide kohtumisi, info- ja kommunikatsioonimeetmeid, muu hulgas liidu poliitilistest prioriteetidest teadaandmist, kui need on seotud käesoleva määruse üldeesmärgiga, IT võrgustikega seotud kulutusi, eelkõige seoses andmetöötluse ja teabevahetusega, ning kõiki muid tehnilise ja haldusabi kulusid, mis komisjonil programmi juhtimisel tekivad. ►M1 Kulutused võivad hõlmata ka muude tugitegevuste kulusid, näiteks tugiprojektide kohapealne kvaliteedikontroll ja seire. ◄

3. Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.

Artikkel 11

Muu rahaline osalus programmi eelarves

1. Lisaks artiklis 10 sätestatud rahastamispaketile võib programmi rahastada liikmesriikide täiendava vabatahtliku rahalise osaluse kaudu.

2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud täiendav rahaline osalus võib pärineda liikmesriikide algatusel määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 59 alusel tehniliseks abiks eraldatud vahenditest, mis on üle kantud nimetatud määruse artikli 25 kohaselt.

3. Lõikes 1 osutatud täiendavat rahalist osalust kasutatakse nende meetmete toetamiseks, mis edendavad liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiat. Toetusesaaja liikmesriigi rahalist osalust vastavalt lõikele 2 kasutatakse ainult selles liikmesriigis.

Artikkel 12

Topeltrahastamise vältimine

Käesoleva määruse raames rahastatavad meetmed võivad saada toetust muudest liidu programmidest, vahenditest või fondidest liidu eelarve raames, tingimusel et toetus ei hõlma samu kuluartikleid.

Artikkel 13

Programmi elluviimine

1. Komisjon viib programmi ellu vastavalt finantsmäärusele.

2. Programmi meetmeid võib ellu viia komisjon otse või seda võib teha kaudselt üksuste või isikute kaudu, kes ei ole liikmesriigid, kooskõlas finantsmääruse artikliga 60. Käesoleva määruse artiklis 6 sätestatud meetmetele antakse liidu rahalist toetust eeskätt järgmises vormis:

a) toetused, sealhulgas toetused liikmesriikide ametiasutustele;

b) avaliku hanke lepingud;

c) välisekspertide, sealhulgas toetust andvate või saavate liikmesriikide riiklike, piirkondlike või kohaliku omavalitsuse ekspertide kulude hüvitamine;

d) osalus rahvusvaheliste organisatsioonide loodud usaldusfondides ning

e) kaudse eelarve täitmise raames võetavad meetmed.

3. Toetusi võib anda liikmesriikide ametiasutustele, Euroopa Investeerimispanga grupile, rahvusvahelistele organisatsioonidele, avaliku sektori või eraõiguslikele asutustele ja üksustele, mis on seadusjärgselt asutatud:

a) liikmesriikides ning

b) Euroopa Majanduspiirkonna lepinguosalistes Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikides asjaomases lepingus sätestatud tingimustel.

Toetuste kaasrahastamise määr on kuni 100 % toetuskõlblikest kuludest, ilma et see piiraks kaasrahastamise ja kasumi mittetaotlemise põhimõtteid.

4. Tuge võivad pakkuda ka üksikud eksperdid, keda võib kutsuda osalema programmi raames korraldatavates valitud tegevustes, juhul kui see on vajalik artiklis 5 sätestatud erieesmärkide saavutamiseks.

5. Programmi elluviimiseks võtab komisjon rakendusaktidega vastu iga-aastased tööprogrammid ning teavitab neist Euroopa Parlamenti ja nõukogu. Iga-aastastes tööprogrammides sätestatakse meetmed, mis on vajalikud nende elluviimiseks kooskõlas käesoleva määruse artiklites 4 ja 5 osutatud üld- ja erieesmärkidega, toetuste valiku- ja määramiskriteeriumid ning kõik finantsmääruses nõutud üksikasjad.

6. Vahendite õigeaegse kättesaadavuse tagamiseks nähakse piiratud osa iga-aastasest tööprogrammist ette erimeetmeteks ettenägematutel ja piisavalt põhjendatud kiireloomulistel asjaoludel, mis nõuavad kohest reageerimist, näiteks majanduses esineva tõsise häire või majanduslikke ja sotsiaalseid tingimusi tõsiselt mõjutavate kaalukate asjaolude korral, mis ei allu asjaomase liikmesriigi kontrollile. Komisjon võib toetust sooviva liikmesriigi taotlusel võtta erimeetmeid kooskõlas käesolevas määruses kindlaks määratud eesmärkide ja tegevustega, et toetada liikmesriigi ametiasutusi kiireloomuliste vajaduste rahuldamisel. Nimetatud erimeetmed on oma olemuselt ajutised ja neile ei kohaldata artikli 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimusi. Erimeetmed lõpevad kuue kuu jooksul ja need võidakse asendada toetusega artiklis 7 sätestatud tingimuste kohaselt.

Artikkel 14

Koordineerimine ja vastastikune täiendavus

1. Komisjon ja toetusesaajad liikmesriigid soodustavad vastavalt oma pädevusele koostoimet ning tagavad tulemusliku koordineerimise programmi ja muude liidu programmide või vahendite vahel, eriti liidu fondidest rahastatavate meetmetega. Sel eesmärgil nad:

a) tagavad vastastikuse täiendavuse ja koostoime eri vahendite vahel liidu, riiklikul ja kui see on asjakohane, piirkondlikul tasandil, eriti seoses liidu fondidest rahastatavate meetmetega, nii kavandamise kui ka elluviimise ajal;

b) optimeerivad koordineerimismehhanisme, et vältida jõupingutuste kattumist ning

c) tagavad tiheda koostöö nende vahel, kes liidu, riiklikul ja kui see on asjakohane, piirkondlikul tasandil vastutavad sidusate ja ühtlustatud tugimeetmete rakendamise eest.

2. Komisjon teeb kõik selleks, et tagada vastastikune täiendavus ja koostoime teiste asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide antava toetusega.

3. Asjaomased iga-aastased tööprogrammid võivad olla koordineerimisraamistikuks, kus kavandatakse toetusi artikli 5 lõikes 2 osutatud valdkondades.

Artikkel 15

Liidu finantshuvide kaitse

1. Komisjon võtab asjakohased meetmed tagamaks, et käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve kelmuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu ennetusmeetmetega, tõhusa kontrolliga ja õigusnormide rikkumise tuvastamise korral alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmisega ning asjakohasel juhul tõhusate ja proportsionaalsete haldus- ja rahaliste karistustega.

2. Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida nii dokumentide alusel kui ka kohapeal kõiki toetusesaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, keda on käesoleva programmi alusel liidu vahenditest rahastatud.

Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib korraldada sellise rahastamisega otseselt või kaudselt seotud ettevõtjate kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi vastavalt nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ( 7 ) sätestatud korrale, et teha kindlaks, kas programmi alusel rahastatava toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või lepinguga seoses on esinenud kelmust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.

Ilma et see piiraks esimese ja teise lõigu kohaldamist, sisaldavad käesoleva määruse rakendamisest tulenevad rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud koostöölepingud ning lepingud, toetuslepingud ja toetuse määramise otsused sätteid, mis annavad komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile sõnaselgelt õiguse korraldada selliseid auditeid ning kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi.

Artikkel 16

Seire ja hindamine

1. Komisjon jälgib programmi raames rahastatavate meetmete rakendamist ja hindab artiklis 4 sätestatud üldeesmärgi ja artikli 5 lõikes 1 osutatud erieesmärkide saavutamist lisas sätestatud näitajate kohaselt.

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 17 vastu delegeeritud õigusakte lisas esitatud näitajate loetelu muutmiseks.

2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga-aastase seirearuande programmi elluviimise kohta. Aruanne sisaldab teavet järgmise kohta:

a) artikli 7 lõikes 1 osutatud liikmesriikide toetusetaotlused;

b) artikli 7 lõikes 2 osutatud liikmesriikide toetusetaotluste analüüsimise kriteeriumide kohaldamise analüüsid;

c) artikli 7 lõikes 2 osutatud koostöö- ja toetuskavad;

d) artiklis 9 osutatud reformipartnerite osalus;

e) artikli 13 lõikes 6 osutatud erimeetmed ning

▼M1

f) toetusmeetmete rakendamine.

▼B

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule ka sõltumatu vahehindamise aruande hiljemalt 2019. aasta keskpaigaks ning sõltumatu järelhindamise aruande 31. detsembriks 2021.

3. Vahehindamise aruanne sisaldab teavet programmi eesmärkide saavutamise, rahaliste vahendite kasutamise tõhususe ning programmi Euroopa lisaväärtuse kohta. Ühtlasi käsitletakse aruandes kõigi eesmärkide ja meetmete jätkuvat asjakohasust. Järelhindamise aruandes hinnatakse programmi tervikuna ja see sisaldab teavet programmi pikaajalisema mõju kohta.

Artikkel 17

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2. Artikli 16 lõike 1 teises lõigus osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile 20. maist 2017 kuni 31. detsembrini 2020.

3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 16 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

4. Enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist konsulteerib komisjon kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega iga liikmesriigi määratud ekspertidega.

5. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

6. Artikli 16 lõike 1 teise lõigu alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

Artikkel 18

Määruse (EL) nr 1303/2013 muutmine

Määrust (EL) nr 1303/2013 muudetakse järgmiselt.

1) Artiklit 25 muudetakse järgmiselt:

a) pealkiri asendatakse järgmisega:

„Liikmesriikidele antava tehnilise abi haldamine“;

b) lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Liikmesriigi taotlusel vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/825 ( *1 ) artiklile 11 võib kokkuleppel komisjoniga kanda osa käesoleva määruse artiklis 59 sätestatud ja fondispetsiifiliste eeskirjade kohaselt programmile eraldatud vahenditest komisjoni algatusel üle tehniliseks abiks, et rakendada asjaomase liikmesriigiga seotud meetmeid vastavalt käesoleva määruse artikli 58 lõike 1 kolmanda lõigu punktile l otsese või kaudse eelarve täitmise raames.

c) lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Liikmesriigid taotlevad lõikes 1 osutatud ülekannet kalendriaastaks selle aasta 31. jaanuariks, mil ülekanne tehakse. Taotlusele lisatakse ettepanek selle programmi või nende programmide muutmise kohta, millest ülekanne tehakse. Vastavad muudatused tehakse kooskõlas artikli 30 lõikega 2 partnerluslepingusse, milles esitatakse igal aastal komisjonile üle kantav kogusumma.“;

d) lisatakse järgmine lõige:

„4. Liikmesriigi poolt käesoleva artikli lõike 1 kohaselt üle kantud vahendite suhtes kehtib käesoleva määruse artiklis 136 ja määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 38 sätestatud kulukohustustest vabastamise reegel.“

2) Artikli 58 lõike 1 kolmanda lõigu punkt l asendatakse järgmisega:

„l) määruse (EL) 2017/825 alusel rahastatavad meetmed panustamiseks liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiasse.“

3) Artikli 91 lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. 0,35 % koguvahenditest eraldatakse pärast artikli 92 lõikes 6 osutatud Euroopa ühendamise rahastule antava toetuse ja artikli 92 lõikes 7 osutatud enim puudust kannatavatele isikutele antava abi mahaarvamist komisjoni algatusel tehniliseks abiks, millest kuni 112 233 000 eurot (jooksevhindades) eraldatakse määrusega (EL) 2017/825 loodud struktuurireformi tugiprogrammile selle programmi kohaldamisala ja eesmärgi kohaselt kasutamiseks.“

Artikkel 19

Määruse (EL) nr 1305/2013 muutmine

Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 51 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 6 kohaselt võib EAFRD komisjoni algatusel ja/või tema nimel kasutada kuni 0,25 % oma iga-aastastest eraldistest määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 58 osutatud ülesannete rahastamiseks, sealhulgas käesoleva määruse artiklis 52 osutatud Euroopa maaelu arengu võrgustiku ja käesoleva määruse artiklis 53 osutatud Euroopa innovatsioonipartnerluse võrgustiku loomise ja tegevusega seotud kulud, millest kuni 30 567 000 eurot (jooksevhindades) eraldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2017/825 ( *2 ) loodud struktuurireformi tugiprogrammile selle programmi kohaldamisala ja eesmärgi kohaselt kasutamiseks.

Artikkel 20

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









LISA

Näitajad

Artiklis 4 ja artikli 5 lõikes 1 osutatud eesmärkide saavutamist hinnatakse järgmiste näitajate alusel:

a) nende ametiasutuste, haldusasutuste ja muude avaliku sektori asutuste, nagu ministeeriumide või reguleerivate asutuste arv ja liik toetusesaaja liikmesriigi kohta, kellele programmi raames toetust anti;

b) toetuse andjate, näiteks valitsusasutuste, avalik-õiguslike asutuste, avalikke teenuseid osutavate eraõiguslike asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonide arv ja liik erieesmärkide, poliitikavaldkondade ja toetusesaajate liikmesriikide kaupa;

c) artikli 6 alusel võetud rahastamiskõlblike meetmete, näiteks ekspertide kaasamise, koolitustegevuste ning seminaride jm arv ja liik, mis on liigitatud järgmiselt:

i) riigipõhiste soovituste või liidu õiguse rakendamisega seotud asjakohaste meetmete, makromajanduslike kohandamisprogrammide ja liikmesriikide enda algatatud reformide kaupa;

ii) erieesmärgi, poliitikavaldkonna ja toetusesaaja liikmesriigi kaupa;

iii) toetuse andjate kaupa, kelleks on näiteks valitsusasutused, avalik-õiguslikud asutused, avalikke teenuseid osutavad eraõiguslikud asutused või rahvusvahelised organisatsioonid;

iv) toetusesaajalt liikmesriigilt toetuse saajate, näiteks liikmesriigi ametiasutuste kaupa.

d) komisjoni, (olenevalt asjaoludest) reformipartnerite ning programmi raames toimuvateks tegevusteks toetuse andjate vaheliste poliitiliste ja õiguslike kokkulepete, näiteks poliitiliste vastastikuse mõistmise memorandumite, eellepingute, kokkulepete, lepingute arv ja liik erieesmärkide, poliitikavaldkondade ja toetusesaajate liikmesriikide kaupa;

e) vastu võetud poliitiliste algatuste (nt tegevuskavad ja teekaardid, suunised, soovitused ja soovitatud õigusaktid) arv erieesmärkide, poliitikavaldkondade ja toetusesaajate liikmesriikide kaupa seoses programmi raames toetust saanud asjaomaste tegevustega;

f) programmiga ette nähtud toetusmeetmete tulemusena rakendatud meetmete arv poliitikavaldkondade ja toetusesaajate liikmesriikide kaupa, jaotatuna riigipõhiste soovituste või liidu õiguse rakendamisega seotud asjakohaste meetmete, makromajanduslike kohandamisprogrammide ja liikmesriikide enda algatatud reformide kaupa;

g) programmi raames toetust saanud liikmesriigi ametiasutuste, haldusasutuste ja muude avaliku sektori asutuste ning (olemasolu korral) teiste sidusrühmade või osalejate tagasiside programmi raames võetud meetmete tulemuste või mõju kohta, jaotatuna erieesmärkide, poliitikavaldkondade ja toetusesaajate liikmesriikide kaupa ning võimaluse korral seda täiendavad kvantitatiivsed või empiirilised andmed;

h) toetuseandjate tagasiside programmi raames teataval eesmärgil ja konkreetses poliitikavaldkonnas antud toetuse tulemuste või mõju kohta toetusesaajate liikmesriikide kaupa ning võimaluse korral seda täiendavad kvantitatiivsed või empiirilised andmed;

i) asjaomaste sidusrühmade seisukohtade muutumine seoses programmi panusega reformide elluviimisse, jaotatuna erieesmärkide, poliitikavaldkondade ja toetusesaajate liikmesriikide kaupa ning võimaluse korral seda täiendavad asjakohased kvantitatiivsed või empiirilised andmed, ning

j) koostöö- ja toetuskavas sisalduvate eesmärkide arv, mille toetusesaaja liikmesriik on täitnud muu hulgas tänu programmist saadud toetusele.

Kõnealuseid näitajaid kasutatakse vastavalt kättesaadavatele andmetele ja teabele, sealhulgas vastavalt asjakohastele kvantitatiivsetele või empiirilistele andmetele.

Lisaks viib komisjon läbi kvalitatiivse analüüsi, et teha kindlaks seosed programmist antava toetuse (mida mõõdetakse kõnealustest näitajatest saadud teabe abil) ning toetusesaaja liikmesriigi institutsiooniliste, haldus- ja struktuurireformide vahel, mille eesmärk on tõhustada konkurentsivõimet, tootlikkust, majanduskasvu, töökohti, ühtekuuluvust ja investeeringuid.