02018R0761 — ET — 16.06.2020 — 001.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2018/761, 16. veebruar 2018, millega kehtestatakse ühised ohutusmeetodid riiklike ohutusasutuste poolt pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 kohase ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa väljaandmist tehtavaks järelevalveks ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EL) nr 1077/2012 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 129 25.5.2018, lk 16)

Muudetud:









▼B

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2018/761,

16. veebruar 2018,

millega kehtestatakse ühised ohutusmeetodid riiklike ohutusasutuste poolt pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 kohase ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa väljaandmist tehtavaks järelevalveks ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EL) nr 1077/2012

(EMPs kohaldatav tekst)







Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva määrusega kehtestatakse direktiivi (EL) 2016/798 artikli 6 lõike 1 punktis c osutatud ühised ohutusmeetodid, mille alusel riiklikud ohutusasutused teostavad järelevalvet raudteeveo-ettevõtjate ohutusjuhtimise üle pärast neile ühtse ohutustunnistuse väljaandmist ja taristuettevõtjate ohutusjuhtimise üle pärast neile ohutusloa väljaandmist.

Artikkel 2

Mõiste

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „ohutussertifitseerimise asutus“ – ühtse ohutustunnistuse väljaandmise eest vastutav asutus – kas amet või riiklik ohutusasutus;

b) „allesjäänud küsimus“ – ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa taotluse hindamisel kindlaks tehtud vähem tähtis probleem, mis ei takista ühtse ohutustunnistuse ega ohutusloa väljaandmist ja mida võib käsitleda hilisema järelevalve käigus.

Artikkel 3

Järelevalveprotsess

1. Riiklikud ohutusasutused kohaldavad I lisas esitatud järelevalveprotsessi.

2. Riiklikud ohutusasutused kehtestavad järelevalveprotsessi juhtimise sisekorra või -menetlused.

3. Järelevalve teostamiseks käsitavad riiklikud ohutusasutused raudteeveo- ja taristuettevõtjate või nende töövõtjate, partnerite või tarnijate toodetele või teenustele antud lube, tunnustusi või sertifikaate, mis on välja antud asjakohaste liidu õigusaktide kohaselt, tõenditena selle kohta, et asjaomased raudteeveo- ja taristuettevõtjad suudavad täita komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2018/762 ( 1 ). [ohutusjuhtimissüsteemi kohta] kindlaks määratud nõudeid.

Artikkel 4

Järelevalvemeetodid

Riiklikud ohutusasutused võtavad vastu sobivad meetodid, näiteks auditid ja inspekteerimised, ning järelevalvetegevuse kavandamisel valivad neist välja kõige sobivamad.

Artikkel 5

Järelevalve ja hindamise vaheline seos

1. Järelevalvet teostav riiklik ohutusasutus kasutab ja vajaduse korral jagab teavet, mis on kogutud ohutusjuhtimissüsteemi kasutamise kohta ühtsete ohutustunnistuste või ohutuslubade uuendamise või ajakohastamise üle tehtava järelevalve käigus.

2. Kui lõikes 1 osutatud riiklik ohutusasutus ei vastuta ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa väljaandmise eest, koordineerib ta tegevust kohe ohutussertifitseerimise asutusena tegutseva ametiga või piiriülese taristu puhul asjakohase riikliku ohutusasutusega tema palvel pärast uuendamis- või ajakohastamistaotluse saamist.

Esimeses lõigus osutatud koordineerimise tulemustele tuginedes teeb riiklik ohutusasutus kindlaks teabe, mida on vaja selleks, et hinnata, kas raudteeveo- või taristuettevõtja ohutusjuhtimissüsteem toimib tõhusalt, ja mis sisaldab vähemalt järgmist:

a) selliste põhiliste mittevastavuste kirjeldus, mis võivad mõjutada ohutustaset või tekitada tõsiseid ohutusriske, ning mis tahes probleemne valdkond, mis on välja selgitatud pärast eelmist hindamist tehtud järelevalve käigus;

b) sellise tegevuskava (või selliste tegevuskavade) täitmise olukord, mille raudteeveo- või taristuettevõtja on koostanud põhiliste mittevastavuste kõrvaldamiseks ja kõikide muude punktis a osutatud probleemsete valdkondade käsitlemiseks, ning riiklikus ohutusametis kõnealuste küsimuste lahendamise järelevalveks võetud meetmed;

c) ülevaade asjaomases liikmesriigis tegutseva raudteeveo- või taristuettevõtja ohutustasemest;

d) raudteeveo- või taristuettevõtja poolt eelmisest hindamisest alles jäänud probleemide lahendamiseks koostatud tegevuskava (või kavade) täitmise olukord.

Artikkel 6

Järelevalvega seotud töötajate pädevus

1. Riiklikud ohutusasutused tagavad, et järelevalvega seotud töötajatel oleks pädevus järgmistes valdkondades:

a) teadmised järelevalve suhtes kohaldatavast õigusraamistikust;

b) teadmised raudteesüsteemi toimimisest;

c) vajalik kriitilise analüüsi võime;

d) varasemad kogemused ohutusjuhtimissüsteemi või muu samasuguse juhtimissüsteemi järelevalvel raudteesektoris või ohutusjuhtimissüsteemi järelevalvel mõnes sektoris, kus esinevad raudteesektoriga sarnased praktilised ja tehnilised küsimused;

e) teadmised intervjuude läbiviimisest ja sellekohased kogemused;

f) probleemide lahendamise oskus, suhtlemis- ja meeskonnatööoskus.

2. Meeskonnatöö puhul võib oma pädevust teiste meeskonnaliikmetega jagada.

3. Selleks et tagada lõike 1 nõuetekohane kohaldamine, töötavad riiklikud ohutusasutused välja pädevusjuhtimissüsteemi, mis hõlmab muu hulgas järgmist:

a) asjakohaste pädevusprofiilide väljatöötamine kõikide töö- ja ametikohtade või rollide jaoks;

b) töötajate palkamine vastavalt väljatöötatud pädevusprofiilile;

c) töötajate pädevuste säilitamine, arendamine ja hindamine vastavalt väljatöötatud pädevusprofiilile.

Artikkel 7

Otsustuskriteeriumid

1. Riiklik ohutusasutus kehtestab ja avaldab otsustuskriteeriumid, mille alusel hinnata seda, kas raudteeveo- või taristuettevõtja kohaldab ohutusjuhtimissüsteemi nõuetekohaselt ja kas ohutusjuhtimissüsteem on tõhus raudteeveo- või taristuettevõtja tegevusega seotud ohutusriskide ohjamiseks.

Need kriteeriumid hõlmavad teavet selle kohta, kuidas riiklik ohutusasutus haldab ja käsitleb raudteeveo- või taristuettevõtja ohutusjuhtimissüsteemis kindlaks tehtud mittevastavusi.

2. Riiklik ohutusasutus võtab vastu ja avaldab üksikasjaliku menetluse, kuidas raudteeveo- või taristuettevõtja või mõni muu huvitatud isik võib esitada kaebuse järelevalve jooksul tehtud otsuse kohta.

Artikkel 8

Riiklike ohutusasutuste omavahelise tegevuse koordineerimine ning koostöö muude asutuste ja organitega

1. Piiriülest taristut (piiriüleseid taristuid) majandava taristuettevõtja või rohkem kui ühes liikmesriigis tegutseva raudteeveo-ettevõtja järelevalvega seotud riiklikud ohutusasutused koordineerivad oma järelevalvetegevust kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 17 lõigetega 7 ja 9.

Pärast ohutusloa või ühtse ohutustunnistuse väljaandmist otsustavad riiklikud ohutusasutused kohe selle, kes neist hakkab koordineerima järelevalvet ohutusjuhtimissüsteemi nõuetekohase kohaldamise ja tõhususe üle, ilma et see piiraks riiklikel ohutusasutustel täitmast kohustusi, mis tulenevad direktiivi (EL) 2016/798 artikli 16 lõike 2 punktidest d ja j ning artiklist 17.

2. Lõike 1 kohaldamisel töötavad riiklikud ohutusasutused välja korra, tuginedes koordineeritud ühisjärelevalve raamistikule, mis on esitatud II lisas.

3. Riiklikud ohutusasutused töötavad ka välja korra, mille alusel teha koostööd riiklike ohutusjuurdlusasutustega, hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimise asutustega ning muude pädevate asutuste ja organitega.

Artikkel 9

Kehtetuks tunnistamine

Määrus (EL) nr 1077/2012 tunnistatakse kehtetuks alates 16. juunist 2019.

Artikkel 10

Jõustumine ja kohaldamine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

▼M1

Seda kohaldatakse alates 16. juunist 2019.

Siiski kohaldatakse artikli 5 lõiget 2 ja artikli 8 lõikeid 1 ja 2 alates 16. juunist 2020 liikmesriikides, kes on teavitanud ametit ja komisjoni vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikele 2, et nad on pikendanud kõnealuse direktiivi ülevõtmise perioodi ning kes ei ole teavitanud ametit ja komisjoni vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikele 2a, et nad on asjaomast ülevõtmisperioodi täiendavalt pikendanud.

Artikli 5 lõiget 2 ning artikli 8 lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse alates 31. oktoobrist 2020 liikmesriikides, kes on teavitanud ametit ning komisjoni vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikele 2a, et nad on täiendavalt pikendanud kõnealuse direktiivi ülevõtmise perioodi.

▼B

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.









I LISA

Artiklis 3 osutatud järelevalveprotsess

1. ÜLDTEAVE

Riiklik ohutusasutus töötab kogu tegevuse kohta välja struktureeritud ja auditeeritava protsessi, mille puhul võetakse arvesse allpool nimetatud elemente. Sellega tagatakse järkjärguline protsess ja võetakse arvesse pideva täiustamise vajadust, nagu on näha liites esitatud graafikul.

2. JÄRELEVALVESTRATEEGIA JA -KAVA(DE) KOOSTAMINE

Riiklik ohutusasutus:

a) kogub ja analüüsib strateegia ja kava(de) sisendandmetena mitmest allikast pärit andmeid/teavet. Allikad võiksid hõlmata ohutusjuhtimissüsteemide hindamise käigus kogutud teavet, varasema järelevalve tulemusi, teavet allsüsteemidele või veeremiüksustele antud lubade kohta, riiklike ohutusjuurdlusasutuste aruandeid õnnetusjuhtumite kohta ja nende sellekohaseid soovitusi, muid aruandeid või andmeid õnnetusjuhtumite/vahejuhtumite kohta, raudteeveo- või taristuettevõtja iga-aastaseid ohutusaruandeid riiklikule ohutusasutusele, hoolduse eest vastutavate üksuste iga-aastaseid hooldusaruandeid, kodanike kaebusi ja muid asjakohaseid allikaid;

b) määrab sihtotstarbelise järelevalve jaoks kindlaks järelevalvestrateegias käsitletavad riskivaldkonnad, sealhulgas asjakohasel juhul need, mis on seotud inim- ja organisatsiooniliste tegurite arvessevõtmise ja käsitamisega;

c) koostab järelevalvekava(d), milles näitab, kuidas ta rakendab järelevalvestrateegiat kehtivate ühtsete ohutustunnistuste ja ohutuslubade kehtivuse ajal;

d) koostab kindlaksmääratud sihtvaldkondade põhjal esialgse hinnangu kava(de) rakendamiseks vajalike vahendite kohta;

e) jaotab vahendeid kava(de) rakendamiseks;

f) käsitleb järelevalvestrateegias ja -kava(de)s kõiki piiriülese tegevuse või taristu(te)ga seotud küsimusi, koordineerides tegevust teise riikliku ohutusasutusega (teiste riiklike ohutusasutustega).

3. JÄRELEVALVESTRATEEGIAST JA -KAVA(DE)ST TEATAMINE

Riiklik ohutusasutus:

a) edastab asjaomastele raudteeveo- või taristuettevõtjatele ning vajaduse korral laiemalt teistele sidusrühmadele järelevalvestrateegia üldeesmärgid ja kava(de) üldselgituse;

b) esitab asjaomastele raudteeveo- või taristuettevõtjatele üldise selgituse selle kohta, kuidas järelevalvekava(sid) rakendatakse.

4. JÄRELEVALVE TEGEMINE

Riiklik ohutusasutus:

a) rakendab kava(sid);

b) võtab proportsionaalseid meetmeid, kui raudteeveo- või taristuettevõtja ei täida oma õiguslikke kohustusi, sealhulgas edastab vajaduse korral kiireloomulisi ohutusalaseid hoiatusi ja kohaldab ajutisi ohutusmeetmeid;

c) hindab, kui asjakohaselt on raudteeveo- või taristuettevõtja tegevuskava(d) koostanud ja neid rakendanud, et kõrvaldada mittevastavus või allesjäänud probleem kindlaksmääratud aja jooksul;

d) dokumenteerib järelevalve tulemused.

5. JÄRELEVALVE TULEMUSED

Riiklik ohutusasutus:

a) jagab järelevalvetulemusi asjakohase raudteeveo- või taristuettevõtjaga, sealhulgas märgib valdkonnad, kus raudteeveo- võib taristuettevõtja ei ole nõudeid täitnud, ning valdkonnad, kus rakendatakse ohutuse suurendamise head tava;

b) omab ülevaadet asjaomases liikmesriigis tegutsevate raudteeveo- või taristuettevõtjate ohutustasemest;

c) avaldab oma seisukohad üldise ohutustaseme kohta liikmesriigis ja edastab need asjaomastele sidusrühmadele;

d) avaldab oma seisukohad ohutusalase õigusraamistiku tulemuslikkuse kohta ja edastab need asjaomastele sidusrühmadele;

e) enne ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa uuendamise või ajakohastamise taotluse uuesti hindamist kasutab ohutusjuhtimissüsteemi tulemuslikkust käsitlevat teavet, mis on kogutud raudteeveo- või taristuettevõtja tegevuse üle tehtud järelevalve jooksul, ja vajaduse korral jagab seda sertifitseerimisasutusena tegutseva ametiga või asjakohase riikliku ohutusasutusega, kui tegemist on piiriülese taristuga;

f) asjakohasel juhul võtab kõik meetmed, et tagada nõuete täitmine, selgitab välja, kas tegemist on ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa piiramise või tühistamise juhuga ja kui tema ei vastuta ühtse ohutustunnistuse ega ohutusloa väljaandmise eest, siis teavitab asjast pädevat asutust.

6. JÄRELEVALVETEGEVUSE LÄBIVAATAMINE

Järelevalvetegevuse jooksul kogutud teabele ja saadud kogemustele tuginedes ning nii individuaalsest kui ka liikmesriigi ohutustasemest lähtudes teeb riiklik ohutusasutus korrapäraselt järgmist:

a) vaatab läbi järelevalvestrateegia ja kava(d), et kontrollida, kas algne sihttegevus, mitmest allikast pärit andmete/teabe kasutamine, järelevalve tulemused ja vahendite jaotus on asjakohased, ning vajaduse korral muudab prioriteete;

b) muudab vajaduse korral kava(sid) ja kaalub muudatuste mõju järelevalvestrateegiale;

c) edastab asjaomasele liikmesriigile vajaduse korral oma seisukohad ja ettepanekud ohutusalase õigusraamistiku puuduste kõrvaldamiseks.









Liide









II LISA

Artikli 8 lõike 2 kohane koordineeritud ja ühise järelevalve raamistik

Asjakohased riiklikud ohutusasutused töötavad välja ühistegevuse korra järgmiste põhimõtete ja konkreetsete elementide alusel.

1. Lepitakse kokku, missugune raudteeveo- ja taristuettevõtjate tegevuse laad vajab koordineeritud ja ühist järelevalvet.

2. Lepitakse kokku koordineerimisel kasutatava(te)s ühis(t)es keel(t)es ja teabe konfidentsiaalsuse tasemes.

3. Lepitakse kokku, missugust teavet vahetatakse, ja vahetamise ajakava: a) vahetatakse asjakohast teavet punkti 1 alusel välja selgitatud raudteeveo- ja taristuettevõtjate kohta ning jagatakse hindamise tulemusi; b) vajaduse korral esitatakse ohutuslubade koopiad; c) jagatakse omavahel järelevalve, sealhulgas jõustamisotsuste ja -meetmete kohaldamise tulemusi, kui need on asjakohased; d) Jagatakse omavahel teavet igas liikmesriigis punkti 1 alusel välja selgitatud raudteeveo- ja taristuettevõtjate ohutustaseme kohta.

4. Jagatakse omavahel otsustuskriteeriume: a) jagatakse omavahel teavet selle kohta, kuidas iga riiklik ohutusasutus suunab oma tegevuse konkreetsele asjaomasele raudteeveo- ja taristuettevõtjale järelevalvekava raames; b) peetakse dialoogi asjakohaste riiklike ohutusasutustega suurte nõuetele mittevastavuste kõrvaldamiseks kavandatud abinõude teemal.

5. Juhitakse koordineerimistööd: a) jagatakse omavahel olemasolevaid järelevalvestrateegiaid ja -kavasid; b) määratakse kindlaks ühised huvipunktid ja/või -teemad; c) kavandatakse tõhusalt individuaalseid, koordineeritud või ühisalgatusi ilma tarbetu ebamugavuse tekitamiseta raudteeveo- või taristuettevõtjale ja vältides nende algatuste kattumist.

6. Lepitakse kokku, missugune riiklik ohutusasutus (või missugused riiklikud ohutusasutused) peaks(id) jälgima meetmeid, mille eesmärk on reageerida allesjäänud probleemidele, mille lahendamine on vajaduse korral seatud järelevalve alla.

7. Lepitakse kokku valdkonnad, millele koordineeritult ja ühiselt keskenduda: a) selgitatakse välja asjaomaste raudteeveo- ja taristuettevõtjate põhiriskid, mida riiklikud ohutusasutused peavad koordineeritult ja ühiselt käsitlema; b) lepitakse kokku, missugune riiklik ohutusasutus hakkab missugust tegevust juhtima, tuginedes nõuetekohaselt kindlaks määratud kriteeriumidele, kui see on asjakohane; c) lepitakse kokku, mis liiki ühiseid järelevalvemeetmeid võtta, kui see on asjakohane; d) lepitakse kokku, kuidas tuleks teavitada raudteeveo- ja taristuettevõtjaid riiklike ohutusasutuste kehtestatavast korrast ja sõlmitavatest kokkulepetest.

8. Jagatakse häid tavasid: a) töötatakse välja kord, kuidas korrapäraselt läbi vaadata ja koordineerida asjakohaste raudteeveo- ja taristuettevõtjate järelevalvet; b) töötatakse välja kord, kuidas hinnata riiklike ohutusasutuste (kaasa arvatud amet, kui see on asjakohane) omavahelise tegevuse koordineerimise ja koostöö tõhusust.