2000R2729 — ET — 19.02.2006 — 002.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2729/2000,

14. detsember 2000,

milles sätestatakse veinisektori kontrolli üksikasjalikud rakenduseeskirjad







EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 17. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta, ( 1 ) muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1622/2000, ( 2 ) eriti selle artikli 72 lõiget 4, ning arvestades järgmist: (1) Alates 1. augustist 2000 kohaldatava nõukogu määruse (EÜ) nr 1493/1999 (millega asendati nõukogu määrus (EMÜ) nr 822/87, ( 3 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1677/1999 ( 4 )) artikliga 72 nähakse ette kontrollid veinisektoris. Nende sätete jaoks on vaja rakenduseeskirju ning seda küsimust käsitlevad määrused, komisjoni 29. juuli 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 2347/91 (veinitoodete proovide võtmise kohta liikmesriikide vahelise koostöö eesmärgil ja isotoopmeetodite abil analüüsimiseks, sealhulgas ühenduse andmepanga jaoks analüüsi tegemise eesmärgil, ( 5 ) muudetud määrusega (EÜ) nr 1754/97 ( 6 )) ja komisjoni 29. juuli 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 2348/91 (millega asutatakse veinitoodete deuteeriummagnetresonantsanalüüsi tulemuste andmepank, ( 7 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1932/97 ( 8 )) tuleks kehtetuks tunnistada. (2) Vastavalt komisjoni 24. juuli 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1608/2000 (millega sätestatakse üleminekumeetmed kuni veinituru ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1493/1999 ( 9 ) rakendamiseks vajalike püsimeetmete kehtestamiseni (viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2631/2000 ( 10 )) sätetele kohaldatakse nõukogu 19. juuni 1989. aasta määrust (EMÜ) nr 2048/89 (millega sätestatakse veinisektori üldised kontrolleeskirjad) ( 11 ) kuni 30. novembrini 2000. Sellest tulenevalt peaksid uued rakenduseeskirjad jõustuma 1. detsembril 2000. (3) Veinisektori sätete ühtseks kohaldamiseks tuleks riiklikul ja ühenduse tasandil juba jõustunud kontrollmeetmete täpsustamiseks ja veinisektori kontrollide eest vastutavate asutuste otsese koostöö tagamiseks võtta vastu eeskirjad. (4) Lisaks tuleks kehtestada ühenduses ühenduse eeskirjade ühtse kohaldamise eest vastutavate veinisektori ametnike rühma loomise ja tegutsemise erieeskirjad. (5) Tuleks ette näha eeskirjad, mille alusel riiklikud asutused ja ühendus üksteist veinisektori eeskirjade ühtsel kohaldamisel aitavad. Sellised eeskirjad ei tohi takistada ühenduse kulutusi, mpv-kvaliteetveinide klassi alandamist, kriminaalasju või riiklikke halduskaristusi käsitlevate erisätete kohaldamist. Liikmesriigid peavad tagama, et viimati nimetatud kahte valdkonda käsitlevate sätete kohaldamine ei piira käesoleva määruse kohaldamist või selles sätestatud kontrollide tõhusust. (6) Liikmesriigid peavad tagama veinisektori kontrolli eest vastutavate asutuste töö tõhususe. Selleks peavad liikmesriigid määrama enda ja komisjoni vahelise koostöö eest vastutava asutuse. Samuti on väga tähtis, et kontrollitegevust koordineeritaks kõikide liikmesriikide pädevate asutuste vahel, kui veinisektori kontrollid on jaotatud mitme pädeva asutuse vahel. (7) Eeskirjade ühtse kohaldamise hõlbustamiseks kogu ühenduses peavad liikmesriigid võtma vajalikud meetmed, et tagada pädevate asutuste töötajatele vähemalt minimaalsed volitused, et jälgida kas eeskirju järgitakse. (8) Lisaks tuleb koostada veinisektori kontrolli teostavate ühenduse eriametnike rühma loomist ja tegevust reguleerivad eeskirjad. (9) Kui komisjoni eriametnikud puutuvad korduvalt ja põhjendamatult oma ülesannete täitmisel kokku probleemidega, peab komisjon taotlema asjaomaselt liikmesriigilt selgitusi ja inspektorite tõhusaks tööks vajalike vahendeid. Kõnealune liikmesriik peab täitma käesolevast määrusest tulenevaid kohustusi, aidates inspektoritel nende ülesandeid täita. (10) Tuleb kehtestada veinitootmisvõimaluste osas läbiviidavaid kontrolle reguleerivad sätted. Eelkõige tuleb kohapeal korrapäraselt kontrollida ühenduse abi saavaid toiminguid. (11) Veinisektori turgude omavahelist seotust peegeldab kaubanduse areng liikmesriikide vahel, eelkõige kõnealuses sektoris tegutsevate rahvusvaheliste ettevõtjate arvu kasv, ja veinisektori halduseeskirjades pakutavad võimalused viia abisüsteemiga hõlmatud või hõlmamata toimingud läbi mujal või suunata neid mujale kui toote päritolukoht. Selline olukord nõuab tasakaalukamaid kontrollimeetodeid ja tihedamat koostööd kontrolli eest vastutavate eri asutuste vahel. (12) Veinisektori eeskirjade kohaldamisel tihedamaks liikmesriikidevaheliseks koostööks peavad liikmesriikide pädevad asutused olema taotluse korral valmis tegema koostööd teiste liikmesriikide pädevate asutustega. Tuleb koostada koostööd ja abi andmist reguleerivad eeskirjad. (13) Teatavate küsimuste keerulist iseloomu ja nende kiire lahendamise vajadust silmas pidades on oluline, et abi taotlev pädev asutus saab kokkuleppel teise pädeva asutusega kaasata enda poolt määratud volitatud esindajad uurimiste läbiviimisele. (14) Tõsise pettuseohu korral või kui pettus mõjutab ühte või mitut liikmesriiki, peavad erinevad asjaomased asutused suutma rakendada kohe omaalgatuslikku abi andmise korda. (15) Silmas pidades käesoleva direktiivi alusel vahetatava teabe laadi, peaks see olema ametisaladus. (16) Määrusega (EMÜ) nr 2348/91 nähakse ette analüüsiandmete andmepanga loomine Teadusuuringute Ühiskeskuses (TÜK), et aidata kaasa analüütiliste kontrollide ühtlustamisele kogu ühenduses ja koguda kokku liikmesriikide analüüsiproovid ja -aruanded. Andmepanka reguleerivad sätted tuleks selle loomise hetkest alates saadud kogemusi silmas pidades üle võtta ja ümber sõnastada. (17) Isotoopanalüüsi standardmeetodi kasutamine võib tagada tõhusama kontrolli veinitoodete rikastamise üle või vee lisamise üle sellistesse toodetesse või aidata koos selliste toodete teiste isotoopkarakteristikute analüüsi tulemustega kontrollida vastavust nimes osutatud päritolule. Selliste analüüside tulemuste tõlgendamise lihtsustamiseks peaks olema võimalik neid tulemusi võrrelda varem samal meetodil saadud tulemustega toodete kohta, millel on samalaadsed omadused ja mille päritolu ja valmistusviis on kindlaks tehtud. (18) Veini ja veinist saadud toodete isotoopanalüüs viiakse läbi komisjoni 17. septembri 1990. aasta määruses (EMÜ) nr 2676/90 (millega määratakse kindlaks veinide analüüsimeetodid ühenduses, ( 12 ) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 761/1999 ( 13 )) sätestatud standardanalüüsimeetodiga. (19) Ühenduse vajaliku varustusega laboratooriumides tehtud analüüside tulemuste tõlgendamise hõlbustamiseks ning eri laboratooriumides läbiviidud analüüsi tulemuste võrdlemiseks tuleks sätestada viinamarjaproovide võtmise ja veinivalmistamise ning proovide säilitamise ühtsed eeskirjad. (20) Analüüsiandmete kvaliteedi ja võrreldavuse tagamiseks tuleks liikmesriikide poolt proovide isotoopanalüüsi läbiviimiseks määratud laboratooriumite suhtes kohaldada heakskiidetud kvaliteedistandardite süsteemi. (21) Veinisektori toodete isotoopanalüüs ja tulemuste tõlgendamine on tehniliselt keerukas protseduur ja selleks, et võimaldada selliste tulemuste ühtset tõlgendamist, peaks Teadusuuringute Ühiskeskuse andmepank olema kättesaadav kõnealust analüüsimeetodit kasutavatele ametlikele laboratooriumitele ja taotluse korral liikmeriikide teistele ametiasutustele, tingimusel et peetakse kinni eraandmete kaitsmise põhimõtetest. (22) Määrus (EMÜ) nr 2347/91 sisaldab eeskirju proovide võtmise kohta teistes liikmesriikides asuvatesse ametlikesse laboratooriumidesse saatmiseks ja ühiseeskirju isotoopmeetodil analüüsitavate proovide võtmiseks. Need eeskirjad tuleks üle võtta ja proovide võtmist ühenduse andmepanga jaoks tuleks pidada veinisektori toodetest proovide võtmiseks nimetatud asutuste otsese koostöösüsteemi raames. (23) Kontrollide objektiivsuse tagamiseks peab komisjoni eriametnikel või liikmesriigi pädevate asutuste ametnikel olema võimalik paluda teise liikmesriigi pädeval asutusel proovide võtmine läbi viia. Taotluse esitanud liikmesriigil peab olema juurdepääs võetud proovidele ning tal peab olema võimalus täpsustada laboratooriumi, kus need analüüsitakse. (24) Ametnike jaoks, kes liikmesriikide pädevate asutuste koostöö raames proove võtavad, tuleb proovide võtmiseks ja nende kasutamiseks koostada üksikasjalikud eeskirjad. Sellised eeskirjad peavad tagama ametliku analüüsi tulemuste tüüpilisuse ja võimaluse neid kogu ühenduses kontrollida. (25) Proovide võtmise ja saatmise, analüüside ja organoleptilise hindamise ning ekspertide kaasamise kulude haldamise lihtsustamiseks tuleks sätestada, et need kulud peab kandma asutus, mis tellis proovivõtmise või eksperdi kaasamise. (26) Tuleks täpsustada käesoleva määruse alusel läbi viidud kontrollide järelduste õigusjõud. (27) Ilma et see piiraks ühenduse õigusaktide erisätete kohaldamist, peavad liikmesriigid määrama kindlaks veinisektori eeskirjade rikkumise puhul kohaldatavad karistused. Kohaldatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning ei tohi ühenduse õigusaktide kohaldamist muuta raskemaks kui riiklikes õigusaktides ette nähtud karistuste kohaldamise korral. (28) Kontrollide ning viinamarjaistandustes proovivõtmise tõrgeteta toimimiseks tuleks vastu võtta sätted, mis välistavad huvitatud osapooltel nende suhtes läbiviidavate kontrollide takistamise ning kohustaksid neid proovivõtmist hõlbustama ja andma käesoleva määruse alusel esitatavat teavet. (29) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas veinituru korralduskomitee arvamusega, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







Artikkel 1

Kontrollid ja karistused

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse veinisektori kontrollide ja karistuste erikord.

2. Käesoleva määruse sätted ei mõjuta:

— selliste liikmesriikide vahelisi suhteid reguleerivate erisätete kohaldamist, mis käsitlevad pettusevastast võitlust veinisektoris, kui kõnealused sätted hõlbustavad käesoleva määruse kohaldamist,

— selliste eeskirjade kohaldamist, mis hõlmavad: — — kriminaalasju või liikmesriikide vastastikust abi kriminaalasjades, — menetlust haldusõigusrikkumiste asjus.







I JAOTIS

LIIKMESRIIKIDE POOLT LÄBIVIIDAVAD KONTROLLID

Artikkel 2

Põhimõtted

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kontrollida ühenduse veinisektorit reguleerivate eeskirjade ja nende kohaldamist käsitlevate siseriiklike eeskirjade järgimist.

2. Liikmesriik viib läbi halduskontrolli ja kohapealseid kontrolle, et tõhusamalt tagada nõutud tingimustest kinnipidamise tõendamine.

3. Vastavalt toetusmeetme laadile määravad liikmesriigid kindlaks nende kontrollimise meetodid, selleks kasutatavad vahendid ja kontrollitavad isikud.

4. Kontrollid viiakse läbi süstemaatiliselt või pisteliselt. Pisteliste kontrollide puhul tagavad liikmesriigid, et kontrollide arv, laad ja sagedus esindavad kogu nende territooriumi ja et need vastavad selliste veinisektori toodete mahule, mis on turustatud või mida hoitakse turustamise eesmärgil.

Artikkel 3

Kontrolliasutused

1. Kui liikmesriik määrab veinisektori eeskirjade järgmise kontrollimiseks mitu pädevat asutust, koordineerib ta nende asutuste tööd.

2. Samuti määrab iga liikmesriik kontaktasutuse, kes vastutab teiste liikmesriikide kontaktasutuste ja komisjoniga suhtlemise eest. Eelkõige saab ja saadab kontaktsasutus koostöötaotlusi käesoleva jaotise rakendamiseks ning esindab oma liikmesriiki suhetes teiste liikmesriikide või komisjoniga.

3. Komisjon tagab, et liikmesriikide poolt komisjonile vastavalt määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 72 lõikele 2 edastatud teavet levitatakse korrapäraselt sobivas vormis.

Artikkel 4

Kontrolli teostavate ametnike volitused

Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et hõlbustada oma pädevate asutuste ametiisikute tööd. Liikmesriik tagab eelkõige, et sellised ametiisikud vajaduse korral koos muude vastavaks eesmärgiks volitatud asutuste ametiisikutega:

— omavad juurdepääsu viinamarjaistandustesse, veinitootmis- ja ladustamisseadmetele, veinisektori toodete töötlemisseadmetele ja nende toodete transpordivahenditele,

— omavad juurdepääsu nende isikute äriruumidele (või ladudele) ja veokitele, kelle eesmärgiks on müüa, turustada või vedada veinisektori tooteid või tooteid, mis võivad olla ettenähtud veinisektoris kasutamiseks,

— võivad teha veinisektori toodete ja ainete või selliste toodete valmistamisel kasutatavate toodete inventuuri,

— võivad võtta proove veinisektori toodetest, ainetest või selliste toodete valmistamisel kasutatavatest toodetest ja toodetest, mida hoitakse eesmärgiga neid müüa, turustada või vedada,

— võivad tutvuda raamatupidamisandmetega ja muude kontrollide puhul asjakohaste dokumentidega ning teha neist koopiaid või väljavõtteid,

— võivad võtta veinisektori toote või sellise toote valmistamiseks kasutatava toote valmistamise, ladustamise, vedamise, kirjeldamise, esitlemise ja turustamise suhtes asjakohased kaitsemeetmed, kui on alust arvata, et ühenduse sätteid on tõsiselt rikutud, eelkõige pettuse ja terviseohu puhul.

Artikkel 5

Tootmispotentsiaal

1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 II jaotises sätestatud tootmispotentsiaali käsitlevate sätete järgmiseks kasutavad liikmesriigid vajaduse korral kooskõlas nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2392/86 ( 14 ) viinamarjaistandusregistrit või viitekaarte.

Lõpliku tootmisest loobumise, ümberkorraldamise ja muutmise eest antava ühenduse rahalise abi kasutamist kontrollitakse süstemaatiliselt kohapeal. Kontrollitakse neid maatükke, mille kohta on esitatud abitaotlus.

▼M2

Määruse (EÜ) nr 1227/2000 artikli 8 lõike 1 punktis e ette nähtud väljajuurimise kontrolli võib läbi viia kaugseire abil, kui viinamarjakasvatusest loobutakse maatükil tervikuna.

▼B

2. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 2 lõikes 1 sätestatud uusistutuste rajamise keelust kinnipidamist kontrollitakse vastavalt määruse (EMÜ) nr 2392/86 artikli 4 lõikele 4 koostatud viitekaardi abil.

Liikmesriigid, kus viitekaarti ei ole võimalik kasutada, teavitavad komisjoni enne 1. jaanuari 2001 nimetatud istutuskeelu järgimise tagamiseks võetud meetmetest.







II JAOTIS

ÜHENDUSE KONTROLLI STRUKTUUR

Artikkel 6

Komisjoni eriametnike rühm

1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 72 lõikega 3 loodud komisjoni eriametnike rühm võib osaleda liikmesriikide pädevate asutuste korraldatud kontrollide läbiviimisel.

Kontrollid viiakse läbi vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 ( 15 ) artikli 9 lõikele 2.

Komisjon võib nõuda liikmesriikidelt:

— teavet kavandatavate kontrollide kohta,

— kontrollide läbiviimist eriametnike abiga.

Liikmesriikide ametiisikud vastutavad alati esimeses ja teises lõigus osutatud kontrollitoimingute läbiviimise eest.

2. Komisjoni eriametnikel on oma kohustuste täitmisel artikli 4 esimeses, teises, kolmandas ja viiendas taandes sätestatud õigused ja volitused, ilma et see piiraks liikmesriikide poolt nende enda ametnike suhtes asjaomaste kontrollide läbiviimisel kehtestatud piiranguid.

Komisjoni eriametnikud järgivad kontrollimise ajal asjaomase liikmesriigi ametnike suhtes kehtivaid kohustuslikke eeskirju ja ametitavasid. Nad hoiavad ametisaladust.

3. Pärast iga kontrolli läbiviimist edastab komisjon asjaomase liikmesriigi kontaktasutusele teatise oma eriametnike töö kohta; kõnealuses teatises märgitakse kõik ilmnenud raskused ning kehtivate sätete rikkumised.







III JAOTIS

KONTROLLIASUTUSTE VAHELINE ABI ANDMINE

Artikkel 7

Abistamine taotluse korral

1. Kui liikmesriigi pädev asutus viib oma territooriumil läbi kontrolle, võib ta taotleda teavet komisjonilt või teiste liikmesriikide pädevatelt asutustelt, kui eespool nimetatud kontrollid neid liikmesriike otseselt või kaudselt mõjutavad.

Kui esimeses lõigus osutatud kontroll hõlmab kolmandatest riikidest pärit toodet ja kui selle toote turustamine võib olla muude liikmesriikide huvides, teavitatakse sellest komisjoni.

Taotluse vastu võtnud asutus esitab taotlejaasutusele tema kohustuste täitmiseks vajaliku teabe.

2. Kui taotlejaasutus esitab põhjendatud taotluse, viib taotluse saanud asutus püstitatud eesmärkide saavutamiseks läbi erijärelevalve või erikontrolli või võtab sellise järelevalve või kontrolli läbiviimise tagamiseks kõik vajalikud sammud.

3. Taotluse saanud asutus tegutseb enda nimel.

4. Taotluse esitanud asutus võib kooskõlas taotluse saanud asutusega määrata ametiisikud:

— et saada selle liikmesriigi haldusasutuselt, kus taotluse saanud asutus asub, teavet veinisektori eeskirjade kohaldamise või kontrollide kohta, sealhulgas veodokumentidest ja muudest dokumentidest või registrite väljavõtetest koopiate tegemist,

— või viibida lõikega 2 nõutavate toimingute läbiviimise juures, kui taotluse saanud asutusele on sellest enne toimingute alustamist õigeaegselt teatatud.

Esimeses taandes osutatud koopiaid võib teha ainult kokkuleppel taotluse saanud asutusega.

Taotluse saanud asutuse ametiisikud vastutavad kontrollide läbiviimise eest.

Taotluse esitanud asutuse ametiisikud:

— esitavad kirjaliku loa, kuhu on märgitud isikuandmed ja ametikoht,

— saavad, ilma et see piiraks selle liikmesriigi poolt, kus taotluse saanud asutus asub, oma ametiisikute suhtes kõnealuste kontrollide läbiviimisel kehtestatud piirangute kohaldamist: — — õiguse juurdepääsuks artikli 4 lõike 2 esimeses ja teises taandes sätestatud kohtadele ja veovahenditele, — õiguse saada teavet taotluse saanud asutuse ametiisikute poolt artikli 4 kolmanda ja viienda taande alusel läbi viidud kontrollide tulemuste kohta,

— peavad kontrolli käigus järgima liikmesriigi ametnikele kehtestatud eeskirju ja ametitavasid ning hoidma ametisaladust.

5. Käesolevas artiklis osutatud taotlused edastatakse vastava liikmesriigi kontaktasutuse kaudu kõnealuses liikmesriigis taotluse saanud ametiisikule. Sama korda kohaldatakse:

— selliste taotluste vastuste suhtes,

— lõigete 2 ja 4 kohaldamist käsitleva teabe suhtes.

Olenemata esimesest lõigust ning kiirema ja tõhusama koostöö huvides võivad liikmesriigid lubada pädeval asutusel:

— esitada taotluse või teabe otse teise liikmesriigi pädevale asutusele, ja

— vastata ise otse teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud taotlusele või teabele.

Artikkel 8

Omaalgatuslik abi andmine

Kui liikmesriigi pädeval asutusel on alust kahtluseks või kui saadakse teada, et:

— määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 1 lõikes 2 loetletud toode ei vasta veinisektori eeskirjadele või kui selle omandamisel, valmistamisel või turustamisel on kasutatud pettust, ja

— eeskirjade rikkumine on ühe või mitme liikmesriigi huvides ja võib seetõttu kaasa tuua haldusmeetmeid või kohtumenetluse,

teavitab pädev asutus oma kontaktasutuse kaudu viivitamatult asjaomaste liikmesriikide kontaktasutusi ja komisjoni.

Artikkel 9

Ühissätted

1. Artikli 7 lõikes 1 ja artiklis 8 osutatud teabele lisatakse niipea kui võimalik asjakohased dokumendid ja muu tõendusmaterjal ning viited haldusmeetmetele või kohtumenetlusele ning see peab eelkõige hõlmama:

— kõnealuse toote koostist ja organoleptilisi omadusi,

— toote kirjeldust ja esitlemist,

— toote tootmis- ja turustamiseeskirjade järgimist.

2. Abimenetluse algatamisega seotud kontaktasutused teavitavad üksteist viivitamata:

— uuringute arengust,

— pärast asjaomaseid toiminguid algatatud haldus- või kohtumenetlusest.

3. Artikli 7 lõigete 2 ja 4 rakendamisel tekkivad lähetuskulud kaetakse:

— liikmesriigi poolt, mis on eelmistes lõigetes osutatud meetmete läbiviimseks määranud ametiisiku,

— vastava riigi kontaktasutuse taotluse korral ühenduse eelarvest, kui komisjon on eelnevalt ühenduse huvi kõnealuste kontrollide suhtes ametlikult tunnustanud.







IV JAOTIS

ANALÜÜSIDE ANDMEPANK

Artikkel 10

Andmepanga eesmärk

1. Veinitoodete analüüside andmepanka haldab Teadusuuringute Ühiskeskus (TÜK).

2. Andmepank sisaldab veinitoodete etanooli ja vee komponentide isotoopanalüüsi abil saadud andmeid, mis on saadud vastavalt määruses (EMÜ) nr 2676/90 sätestatud standardmeetodile.

3. Andmepank aitab ühtlustada liikmesriikide ametlikes laboratooriumites määruses (EMÜ) nr 2676/90 sätestatud standardmeetodi kohaldamisel saadud tulemuste tõlgendamist.

Artikkel 11

Proovid

1. Analüüside andmepanga asutamiseks võetakse analüüside jaoks värsketest viinamarjadest proovid, mis töödeldakse veiniks vastavalt I lisa juhistele.

2. Värskete viinamarjade proovid võetakse viinamarjaistandustest, mis asuvad selgelt määratletud mullatüübi, asukoha, viinapuude kujundamismeetodi, viinamarjasordi, vanuse ja viljelustavadega viinamarjakasvatuspiirkondades.

▼M1

Igal aastal on andmepanga jaoks võetavate proovide arv vähemalt:

— 20 proovi Tšehhi Vabariigis,

— 200 proovi Saksamaal,

— 50 proovi Kreekas,

— 200 proovi Hispaanias,

— 400 proovi Prantsusmaal,

— 400 proovi Itaalias,

— 10 proovi Küprosel,

— 4 proovi Luksemburgis,

— 50 proovi Ungaris,

— 4 proovi Maltal,

— 50 proovi Austrias,

— 50 proovi Portugalis,

— 20 proovi Sloveenias,

— 15 proovi Slovakkias,

— 4 proovi Ühendkuningriigis.

▼B

Proovide valikul tuleb arvestada viinamarjaistanduste geograafilist asukohta eespool nimetatud liikmesriikides.

Igal aastal võetakse vähemalt 25 % proovidest samadelt katselappidelt kui eelneval aastal.

3. Proove analüüsivad liikmesriikide poolt määratud laboratooriumid määruse (EMÜ) nr 2676/90 lisas kirjeldatud meetodil. Määratud laboratooriumid peavad vastama Euroopa standardis EN 45001 või ISO/IEJ 17025 sätestatud katselaborite töö üldkriteeriumitele ja eelkõige osalema tasemekatsete süsteemis, mis hõlmab isotoopanalüüsi meetodeid.

4. Analüüsiaruanne koostatakse kooskõlas III lisaga. Kirjeldusleht koostatakse iga proovi jaoks vastavalt II lisale.

5. Analüüside tulemuste ja tõlgenduse aruande koopia koos kirjelduslehe koopiaga saadetakse TÜKsse.

6. Liikmesriigid ja TÜK tagavad, et:

— analüüside andmepanga andmeid säilitatakse,

— vähemalt üht kontrollproovi TÜKsse saadetud proovidest säilitatakse vähemalt 3 aastat alates proovi võtmise kuupäevast,

— andmepanka kasutatakse üksnes järelevalveks veini käsitlevate ühenduse ja riiklike õigusaktide kohaldamise üle või statistilistel või teaduslikel eesmärkidel,

— võetakse meetmeid andmete kaitsmiseks, eelkõige varguse ja rikkumise eest,

— asjaomastele isikutele võimaldatakse ligipääs failidele asjatu viivituse ja kuluta, et oleks võimalik ebatäpsusi parandada.

Artikkel 12

Isotoopanalüüsid

1. ►M1 31. juulini 2008, kuni vastavate analüüsiseadmete paigaldamiseni, saadavad veini tootvad liikmesriigid, kellel ei ole sisseseadet isotoopanalüüside tegemiseks, oma veiniproovid analüüsimiseks TÜKisse. ◄ Sel juhul võivad nad määrata pädeva asutuse, kellel on ligipääs nende territooriumil võetud proove käsitlevale teabele.

2. Liikmesriigid, kes teevad ise veinitoodete isotoopanalüüse, saadavad vähemalt 10 % proovidest kontrollanalüüsiks TÜKsse või mõnda teise TÜK poolt ametlikult määratud laboratooriumisse.

Artikkel 13

Tulemuste edastamine

1. Andmepangas sisalduv teave on taotluse korral kättesaadav liikmesriikide poolt selleks määratud laboratooriumitele.

2. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib lõikes 1 osutatud teabe (kui see on tüüpiline) taotluse korral teha kättesaadavaks liikmesriikide muudele ametiasutustele.

3. Teabe edastamine on seotud üksnes asjakohaste analüüsiandmetega, mida on vaja võrreldavate omaduste ja algupäraga proovi läbiviidud analüüsitulemuste tõlgendamiseks. Igale teatisele lisatakse meeldetuletus andmepanga kasutamise miinimumnõuete kohta.

Artikkel 14

Menetluse järgimine

Liikmesriigid tagavad, et nende andmepangas sisalduvad isotoopanalüüsi tulemused on saadud vastavalt käesolevale jaotisele võetud ja töödeldud proovide analüüsimisel.







V JAOTIS

PROOVIDE VÕTMINE KONTROLLI EESMÄRGIL

Artikkel 15

Taotlus proovide võtmiseks

1. II ja III jaotise kohaldamisel võivad komisjoni eriametnikud või liikmesriigi pädevate asutuste ametnikud paluda teise liikmesriigi pädeval asutusel võtta proove kooskõlas selle liikmesriigi asjakohaste sätetega.

2. Taotlejaasutus hoiab proove enda käes ning määrab muu hulgas kindlaks laboratooriumi, kus neid analüüsitakse.

3. Proovid võetakse ja neid käsitletakse vastavalt IV lisas esitatud juhendile.

Artikkel 16

Proovide võtmise, lähetamise ja analüüsimise kulud

1. Proovide võtmise, käsitlemise ja saatmise ning analüüside ja organoleptilise hindamise kulud katab selle liikmesriigi pädev asutus, kes laskis proovid võtta. Need kulud arvutatakse vastavalt selles liikmesriigis kohaldatavatele tasumääradele, mille territooriumil toimingud tehakse.

2. Artiklis 12 osutatud proovide saatmiskulud TÜKsse või TÜK poolt määratud teise laboratooriumisse isotoopanalüüsi tegemiseks kannab ühendus.

Liikmesriikide eest, kus ei ole veini isotoopanalüüsi jaoks varustatud laboratooriumi, katab kõikide vastavalt artikli 14 lõikele 1 võetud proovide TÜKsse saatmise kulud ühendus.







VI JAOTIS

ÜLD- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 17

Õigusjõud

Liikmesriikide pädevad asutused või komisjon võivad tugineda komisjoni eriametnike või teise liikmesriigi pädeva asutuse ametnike poolt käesoleva jaotise kohaldamisel saadud järeldustele. Sel juhul ei ole neil seetõttu, et järeldused ei pärine kõnealusest liikmesriigist, vähem kaalu.

Artikkel 18

Karistused

Ilma et see piiraks määruses (EÜ) nr 1493/1999 või nimetatud määruse alusel vastuvõetud määrustes sätestatud erikorra kohaldamist, määravad liikmesriigid kindlaks veinisektoris kehtivate sätete rikkumise puhul kohaldatavad karistused ning võtavad nende kohaldamise tagamiseks kõik vajalikud meetmed. Karistused peavad olema tõhusad, eesmärgipärased ja piisavalt hoiatava mõjuga.

Artikkel 19

Kontrollitavad isikud

1. Füüsilised või juriidilised isikud või selliste isikute rühmad, kelle ametialase tegevuse suhtes võidakse kohaldada käesolevas määruses osutatud kontrolle, ei tohi kontrollide tegemist takistada ja peavad nende läbiviimisele kaasa aitama.

2. Viinapuude kasvatajad, kellelt pädeva asutuse ametiisikud viinamarjad võtavad:

— ei või mingil viisil kõnealust proovivõtmist takistada, ning

— peavad andma kõnealustele ametiisikutele käesoleva määruse alusel nõutavat teavet.

Artikkel 20

Kehtetukstunnistamine

Määrused (EMÜ) nr 2347/91 ja (EMÜ) nr 2348/91 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 21

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. detsembrist 2000.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

▼M1









I LISA

Juhised värskete viinamarjade proovide võtmise ja nendest veini valmistamise kohta artiklis 11 osutatud isotoopanalüüsi jaoks

I. VIINAMARJAPROOVIDE VÕTMINE

A. Iga proov peab koosnema vähemalt 10 kg küpsetest ühe sordi viinamarjadest. Need tuleb võtta sellistena, nagu nad leitakse. Proovid tuleb võtta asjaomase maatüki saagikoristuse ajal. Kogutud viinamarjad peavad olema iseloomulikud kogu maatükile. Värskete viinamarjade proove või pressitud viinamarjavirret võib säilitada edasise kasutamiseni külmutatult. Ainult juhul, kui on ette nähtud viinamarjavirdes sisalduva vee 18O isotoobi määramine, tuleb võtta eraldi viinamarjavirde alikvoot ning säilitada see kogu viinamarjaproovi pressimise järel.

B. Proovide võtmisel tuleb koostada kirjeldusleht. Nimetatud leht peab koosnema kahest osast, millest esimene on viinamarjaproovide võtmise kohta ja teine veinivalmistamise kohta. Seda tuleb hoida koos prooviga ja see peab olema kogu veo ajal prooviga kaasas. Lehte tuleb ajakohastada, tehes kandeid proovi igasuguse töötlemise kohta. Proovivõtmise kirjeldusleht koostatakse vastavalt II lisa küsimustiku I osale.

II. VEINIVALMISTAMINE

A. Veinivalmistamise peab läbi viima pädev asutus või selle asutuse poolt volitatud asutus, võimaluse korral tingimustes, mis on võrreldavad selle tootmispiirkonna tavapäraste tingimustega, mida proov esindab. Veinivalmistamise tulemusel peab suhkur täielikult muunduma alkoholiks, milles on jääksuhkrut vähem kui 2 grammi liitri kohta. Siiski võib jääksuhkru määr teatud juhtudel, nt parema esindavuse tagamiseks, olla suurem. Niipea kui vein on SO2 abil selginenud ja stabiliseerunud, tuleb see panna 75 cl pudelitesse ja märgistada.

B. Veinivalmistamise kirjeldusleht koostatakse vastavalt II lisa küsimustiku II osale.









II LISA

Küsimustik isotoopanalüüsi jaoks viinamarjade proovi võtmise ja veinivalmistamise kohta

Kasutatavad analüüsimeetodid ja tulemuste (ühikute) väljendamise meetodid põhinevad määruse (EMÜ) nr 2676/90 lisas kirjeldatud meetoditel (või on tunnistatud võrdväärseks analüüsimisega tegelevate laboratooriumide poolt).

I. osa

1. Üldinformatsioon

1.1. Proovi number:

1.2. Proovi võtnud ametiisiku või volitatud isiku nimi ja amet:

1.3. Proovi võtmise eest vastutava pädeva asutuse nimi ja aadress:

1.4. Veinivalmistamise ja proovide saatmise eest vastutava pädeva asutuse nimi ja aadress, kui need erinevad punktis 1.3 osutatud asutuse omadest:

2. Proovi üldkirjeldus

2.1. Päritolu (riik, piirkond):

2.2. Saagiaasta:

2.3. Viinamarjasort:

2.4. Viinamarjade värvus:

3. Viinamarjaistanduse kirjeldus

3.1. Maatükki hariva isiku nimi ja aadress:

3.2. Maatüki asukoht: — haldusüksus: — asukoht: — katastritunnus: — laius- ja pikkuskraadid:

3.3. Mullatüüp (nt lubjane, savine, lubja-savine, liivane):

3.4. Asend (nt kallakul, tasandikul, päikesepoolne):

3.5. Viinapuude arv hektari kohta:

3.6. Viinamarjaistanduse ligikaudne vanus (alla 10 aasta, 10–25 aastat, üle 25 aasta):

3.7. Kõrgus merepinnast:

3.8. Kasvatamis- ja lõikamismeetod:

3.9. Veinitüüp, mida viinamarjadest tavapäraselt valmistatakse (lauavein, mpv-kvaliteetvein, muu) (vt määruse (EÜ) nr 1493/1999 1. lisas toodud mõisteid):

4. Viinamarjasaagi ja viinamarjavirde omadused

4.1. Koristatava maatüki hinnanguline saak hektari kohta: (kg/ha)

4.2. Viinamarjade tervislik seisund (nt veatud, riknenud), täpsustades, kas viinamarjad olid proovi võtmise ajal kuivad või märjad:

4.3. Proovivõtmise kuupäev:

5. Ilmastikutingimused enne saagi koristamist

5.1. Sademed kümme päeva enne saagi koristamist: jah/ei. Sademete esinemise korral esitada võimaluse korral täiendavad andmed.

6. Niisutatud viinamarjaistandused

Kui kultuuri on niisutatud, siis viimase kastmise päev:

(Proovi võtmise eest vastutava pädeva asutuse tempel ja proovi võtnud isiku nimi, amet ja allkiri)

II. osa

1. Veinivalmistamine mikrotasandil

1.1. Viinamarjade proovi kaal kilogrammides:

1.2. Pressimismeetod:

1.3. Saadud viinamarjavirde kogus:

1.4. Viinamarjavirde omadused: — suhkrusisaldus refraktomeetrilisel määramisel, grammi liitri kohta: — üldhappesus väljendatuna viinhappe grammides liitri kohta: (ei ole kohustuslik)

1.5. Viinamarjavirde töötlemismeetod (nt selitamine, tsentrifuugimine):

1.6. Pärmi lisamine (kasutatav pärmisort). Märkida, kas toimus iseeneslik käärimine:

1.7. Temperatuur käärimise ajal:

1.8. Käärimise lõpu määramise meetod:

1.9. Veini töötlemise meetod (nt transfeermeetod):

1.10. Vääveldioksiidi lisamine (mg/l):

1.11. Saadud veini analüüs: — tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides: — kuivekstrakti üldsisaldus: — redutseerivad suhkrud, väljendatuna invertsuhkrus (g/l):

2. Proovist veini valmistamise ajakava

— proovivõtmise kuupäev (sama, mis saagikoristuse kuupäev, I osa lõik 4.3):

— pressimise kuupäev:

— käärimise alguse kuupäev:

— käärimise lõppkuupäev:

— villimiskuupäev:

II osa lõpetamise kuupäev:

(Veinivalmistamise eest vastutanud pädeva asutuse tempel ja selle asutuse pädeva isiku allkiri)









III LISA

ANALÜÜSIARUANNE

Määruse (EMÜ) nr 2676/90 lisas kirjeldatud isotoopmeetodil analüüsitud veini ja veinitoodete proovid, mis sisestatakse TÜKi isotoobiandmepanka

I. ÜLDINFORMATSIOON (kantakse üle II lisast)

1. Riik:

2. Proovi number:

3. Aasta:

4. Viinamarjasort:

5. Veini liik:

6 Piirkond/rajoon:

7. Tulemuste eest vastutava laboratooriumi nimi ja aadress:

8. Proov TÜKi kontrollanalüüsi jaoks: jah/ei

II. MEETODID JA TULEMUSED

1. Vein (kantakse üle II lisast)

Alkoholisisaldus mahuprotsentides : % vol.

Kuivekstrakti koguhulk : g/l

Redutseerivad suhkrud : g/l

Üldhappesus väljendatuna viinhappes : g/l

Vääveldioksiidi üldsisaldus : mg/l

2. Veini destilleerimine SNIF-NMRi jaoks

2.1. Destilleerimisseadme kirjeldus:

2.2. Destilleeritud veini kogus/saadud destillaadi mass:

3. Destillaadi analüüs

3.1. Destillaadi alkoholisisaldus mahuprotsentides (m/m)

4. Etanooli deuteeriumiisotoopide suhte määramise tulemus NMRi (tuumamagnetresonantsi) abil

(D/H)I = ppm

(D/H)II = ppm

“R” =

5. NMRi parameetrid

Mõõdetud sagedus:

6. Veini 18O/16O isotoopsuhte määramise tulemus

δ 18O [‰] = ‰ V. SMOW – SLAP

7. Viinamarjavirde 18O/16O isotoopsuhte määramise tulemus (vajaduse korral)

δ 18O [‰] = ‰ V. SMOW – SLAP

8. Veinietanooli 13C/12C isotoopsuhte määramise tulemus

δ 13C [‰] = ‰ V-PDB

▼B









IV LISA

Proovide võtmine kontrolliasutuste abi raames

1. Kui kontrolliasutuste abi raames võetakse veini-, viinamarjavirde või muu vedela veinitoote proovid, tagab pädev asutus, et: — toodete puhul, mida hoitakse ühe partiina kuni 60-liitristes mahutites, esindaksid proovid tervet partiid, — toodete puhul, mida hoitakse mahutites, mille nimimaht on üle 60 liitri, esindaksid proovid tervet mahutit, millest proovid võeti.

2. Proovid võetakse, valades kõnealust toodet vähemalt viide puhtasse mahutisse, mille nimimaht on vähemalt 75 cl. Lõike 1 esimeses taandes osutatud toodete puhul võib proovid võtta ka nii, et kontrollitavast partiist võetakse vähemalt viis mitte vähem kui 75 cl nimimahuga mahutit. Kui veinidestillaadi proove tuleb analüüsida deuteeriumituuma magnetresonantsi abil, pannakse proovid mahutitesse, mille nimimaht on 25 cl või isegi 5 cl, kui need mahutid saadetakse ühest ametlikust laboratooriumist teise. Proovid võetakse ning vajaduse korral suletakse ja pitseeritakse selle ettevõtte esindaja juuresolekul, kus proov võetakse, või vedaja esindaja juuresolekul, kui proov võetakse veo ajal. Kui esindajat ei ole kohal, tuleb see märkida lõikes 4 osutatud aruandesse. Iga proov suletakse inertsest materjalist ja ühekordselt kasutatava korgiga.

3. Igal proovil peab olema märgis vastavalt V lisa A osale. Kui mahuti on liiga väike, et sellele lisada ettenähtud märgis, märgitakse mahutile kustutamatu number ning nõutav teave esitatakse eraldi lehel. Selle ettevõtte esindaja, kus proov võetakse, või vedaja esindaja peavad märgise või vajaduse korral lehe allkirjastama.

4. Proove võtma volitatud pädeva asutuse ametiisik koostab kirjaliku aruande, millesse ta kannab kõik märkused, mida ta peab proovide hindamisel oluliseks. Ta kannab aruandesse vajaduse korral kõik avaldused, mille on teinud vedaja esindaja või selle ettevõtte esindaja, kus proovid võeti, ning laseb kõnealusel esindajal need allkirjaga kinnitada. Ta märgib tootekoguse, millest proov võeti. Kui on keeldutud eespool ja lõike 3 kolmandas lõigus osutatud allkirjade andmisest, tuleb see aruandesse märkida.

5. Kui proove võetakse, peab üks proov jääma kontrollprooviks ettevõttesse, kus proov on võetud, ning teine pädevale asutusele, kelle pädev ametiisik proovi võttis. Kolm proovi saadetakse ametlikku laboratooriumi, mis viib läbi analüüsi või organoleptilise hindamise. Analüüsitakse ühte proovi. Teine jäetakse kontrollprooviks. Kontrollproove säilitatakse vähemalt kolm aastat pärast proovide võtmist.

6. Proovide saadetiste pakendil peab olema punane märgis, mis vastab V lisa B osas esitatud näidisele. Märgise suurus on 50 mm × 25 mm. Proove saates paneb liikmesriigi pädev asutus, kust proovid saadetakse, nende pakendile oma templi, nii et pool templijäljendist jääb punase märgise peale.









V LISA