02014D0466 — ET — 08.04.2018 — 002.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 466/2014/EL,

16. aprill 2014,

millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks







Artikkel 1

ELi tagatis

1. Liit annab Euroopa Investeerimispangale (EIP) väljaspool liitu tehtavate finantseerimistehingute jaoks eelarvetagatise (edaspidi „ELi tagatis”). ELi tagatis antakse üldtagatisena EIP-l saada olevate laekumata maksete katmiseks seoses lõike 2 kohaselt kõlblike EIP investeerimisprojektide teostamiseks antud laenude, laenutagatiste ja võlakapitalituru instrumentidega.

2. ELi tagatise saamiseks on kõlblikud rahastamiskõlblikes riikides teostatavatele investeerimisprojektidele antud EIP laenud, laenutagatised ja võlakapitalituru instrumendid, mis on antud kooskõlas EIP kehtestatud eeskirjade ja menetlustega, kaasa arvatud EIP avaldusega keskkonnaalaste ja sotsiaalsete põhimõtete ja standardite kohta, ning asjakohaste liidu välispoliitika eesmärkide toetamiseks, kui EIP finantseering on antud allkirjastatud lepingu alusel, mis ei ole aegunud ja mida ei ole tühistatud (edaspidi „EIP finantseerimistehingud”).

3. Liidu välispoliitikat toetavaid EIP finantseerimistehinguid tuleks ka edaspidi teha usaldusväärse panganduse tavade põhimõtete kohaselt.

4. ELi tagatis on piiratud 65 protsendiga EIP finantseerimistehingute kohaselt välja makstud ja garanteeritud kogusummast, millest on maha arvatud tagasimakstud summad ja millele on lisatud kõik seotud summad.

5. ELi tagatis katab ajavahemikul 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 sõlmitud EIP finantseerimistehinguid.

6. Kui lõikes 5 osutatud ajavahemiku möödumisel ei ole Euroopa Parlament ja nõukogu võtnud vastu otsust, millega antakse EIP-le uus ELi tagatis liiduvälistest finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks, pikendatakse kõnealust ajavahemikku automaatselt üks kord kuue kuu võrra.

▼M2

Artikkel 2

ELi tagatisega EIP finantseerimistehingute ülemmäärad

1. Ajavahemikul 2014–2020 on ELi tagatisega EIP finantseerimistehingute maksimaalne ülemmäär 32 300 000 000 eurot. Ülemmäära järgimisel ei võeta arvesse algul finantseerimistehinguteks ette nähtud, kuid hiljem tühistatud summasid.

Nimetatud ülemmäär jaotatakse järgmiselt:

a) üldvolituse alusel kuni 30 000 000 000 eurot, millest kuni 1 400 000 000 eurot on ette nähtud avaliku sektori projektidele, mille eesmärk on saavutada pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade pikaajaline majanduslik vastupanuvõime ja taastuvus kui strateegiline vahend rände algpõhjustega tegelemiseks;

b) erasektorile laenuandmise volituse alusel kuni 2 300 000 000 eurot projektidele, mille eesmärk on saavutada pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade pikaajaline majanduslik vastupanuvõime ja taastuvus kui strateegiline vastus rände algpõhjustega tegelemiseks.

2. Lõikes 1 osutatud ülemmäärad jaotatakse piirkondlikeks ülemmääradeks ja vaheülemmääradeks, nagu on sätestatud I lisas. Piirkondlike ülemmäärade piires ja käesoleva otsusega hõlmatud ajavahemiku jooksul tagab EIP ELi tagatisega kaetud piirkondades riikide lõikes jaotuse, mis on tasakaalustatud kooskõlas liidu välispoliitika prioriteetidega, mis kajastuvad artiklis 5 osutatud piirkondlikes tehnilistes tegevussuunistes.

Artikkel 3

Üldeesmärgid ja -põhimõtted

1. ELi tagatis antakse ainult sellistele EIP finantseerimistehingutele, millel on EIP hinnangul lisaväärtus ja millega toetatakse mis tahes järgmist üldeesmärki:

a) kohaliku erasektori arendamine, eelkõige mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) toetamine;

b) sotsiaalse ja majandusliku infrastruktuuri, sealhulgas transpordi-, energia-, keskkonnainfrastruktuuri ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia arendamine;

c) kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine;

d) pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade pikaajaline majanduslik vastupanuvõime kui strateegiline vastus rände algpõhjustega tegelemiseks.

2. Säilitades EIP eripära investeerimispangana, on käesoleva otsuse kohased EIP finantseerimistehingud liidu üldistes huvides, aidates eelkõige järgida liidu välistegevuse aluseks olevaid üldpõhimõtteid, millele on osutatud ELi lepingu artiklis 21, ning aitavad rakendada rahvusvahelisi keskkonnakokkuleppeid, mille osaline liit on. EIP juhtorganeid ergutatakse võtma vajalikke meetmeid, et kohandada EIP tegevust viisil, mis aitaks tõhusalt toetada liidu välispoliitikat, ning et täita käesolevas otsuses sätestatud nõuded.

3. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärkidega hõlmatud valdkondades on EIP finantseerimistehingute põhieesmärk toetada riikide piirkondlikku integratsiooni, sealhulgas eelkõige majanduslikku integratsiooni ühinemiseks valmistuvate riikide ja finantseeringute saajate, naabruspoliitikas osalevate ja partnerlusriikide ning liidu vahel. EIP teeb finantseeringut saavates riikides finantseerimistehinguid üldeesmärkidega hõlmatud valdkondades, toetades välismaiseid otseinvesteeringuid, mis edendavad majandusintegratsiooni liiduga.

4. Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni koostatud ametliku arenguabi saajate loetelusse kantud arenguriikides aitavad EIP finantseerimistehingud ELi toimimise lepingu artiklite 208 ja 209 kohaselt kaasa liidu arengukoostöö poliitika eesmärkide saavutamisele, eriti vaesuse vähendamisele kaasava majanduskasvu ning kestliku majandusliku, keskkonnaalase ja sotsiaalse arengu kaudu.

5. Tagamaks erasektori investeeringute maksimaalset mõju arengule, püüab EIP aidata luua soodsaid tingimusi eraettevõtlusele ja -investeeringutele ning tagab prioriteedina, et tugevdatakse finantseeringut saavate riikide kohalikku erasektorit, sealhulgas ühistuid ja sotsiaalseid ettevõtteid, toetades kohalikke investeeringuid, nagu on sätestatud lõike 1 punktis a. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega püüab EIP ka suurendada oma toetust finantseeringut saavate riikide ja liidu VKEde investeerimisprojektidele, võimaldades VKEde uutel investeerimisprojektidel saada rahastamist. EIP finantseerimistehingutega võimaldatakse VKEdel saada kasu muu hulgas VKEde turule juurdepääsust rahastamiskõlblikes riikides ja nende integratsioonist ülemaailmsetesse väärtusahelatesse ning aidatakse veelgi suurendada liidu äriühingute konkurentsivõimet.

Asjaomaste VKEde jaoks eraldatud rahaliste vahendite kasutamise tõhusaks kontrollimiseks ja hindamiseks teeb EIP põhjaliku hoolsuskohustuse auditi ning sätestab sõlmitavates lepingutes standardse aruandluskohustuse nii finantsvahendajatele kui ka lõplikele finantseeringu saajatele. EIP püüab välja selgitada takistused, mis VKEdel on rahastamise saamisel, ning aitab neid kõrvaldada.

EIP teeb koostööd finantsvahendajatega, kes võivad toetada VKEde erivajadusi tehinguriikides ning kes vastavad artikli 13 nõuetele, mis on lepingutesse üle võetud kõnealuse artikli 13 lõike 1 kolmanda lõigu alusel.

6. Lõike 1 punktis b sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega toetatakse investeerimisprojekte peamiselt transpordi, energia, keskkonnainfrastruktuuri, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning tervishoiu ja hariduse valdkonnas. See hõlmab taastuvatest energiaallikatest energia tootmist ja integreerimist, energiatõhususe meetmeid, energiasüsteemide ümberkujundamist vähem CO2-mahukatele tehnoloogiatele ja kütustele üleminekuks, jätkusuutlikku energiajulgeolekut ja energiainfrastruktuuri, sealhulgas infrastruktuuri gaasi tootmiseks ja transportimiseks liidu energiaturule, samuti maapiirkondade elektrifitseerimist, keskkonnainfrastruktuuri, näiteks vee- ja kanalisatsioonivõrgud ning roheline infrastruktuur, ning telekommunikatsiooni ja lairibavõrgu infrastruktuuri.

7. Lõike 1 punktis c sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega toetatakse kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise valdkonna investeerimisprojekte, millega aidatakse kaasa ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja selle konventsiooni alusel vastuvõetud Pariisi kokkuleppe üldiste eesmärkide saavutamisele, eelkõige vältides või vähendades kasvuhoonegaaside heitkoguste tekkimist ning vähendades CO2-jalajälge taastuvenergia, energiatõhususe ja säästva transpordi valdkonnas või parandades haavatavate riikide, kliimamuutustest negatiivselt mõjutatud sektorite ja kogukondade vastupanuvõimet ja taastuvust.

Kliimamuutuse projektide rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid on kindlaks määratud EIP kliimamuutuste strateegias. Tuginedes metoodikale, mille EIP on koostanud projektide kasvuhoonegaaside heitkoguste ja nende muutuste hindamiseks, lisatakse CO2-jalajälje analüüs keskkonnamõju hindamise menetlusse, et teha kindlaks, kas projektiettepanekud suurendavad maksimaalselt energiatõhusust.

Käesoleva otsusega hõlmatud ajavahemikul püüab EIP säilitada kliimat mõjutavate tehingute suurt osakaalu, mille maht peab olema vähemalt 25 % kõigist EIP finantseerimistehingutest väljaspool liitu. Käesoleva otsuse kohane EIP rahastamine peab olema kooskõlas eesmärgi saavutamisega, et 2020. aastaks oleks see osakaal vähemalt 35 % kõigist EIP finantseerimistehingutest tärkava turumajandusega riikides ja arenguriikides väljaspool liitu.

EIP finantseerimistehingud hõlmavad muu hulgas konkreetseid meetmeid selleks, et lõpetada järk-järgult selliste projektide rahastamine, mis takistavad liidu kliimaalaste eesmärkide saavutamist, ning suurendada pingutusi taastuvate energiaallikate ja energiatõhususe toetamiseks.

Oma panuses EIP välislaenude andmise volituse alusel tehtavate EIP finantseerimistehingute projektidesse parandab EIP kliimamuutustega kohanemise elemente.

8. Lõike 1 punktis d sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega toetatakse investeerimisprojekte, mis tegelevad rände algpõhjustega ning aitavad kaasa pikaajalise majandusliku vastupanuvõime ja taastuvuse parandamisele ja ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ning tagavad finantseeringut saavates riikides jätkusuutliku arengu.

Tagades inimõiguste, töö- ja sotsiaalõiguste täieliku austamise, põhivabadused ning soolise võrdõiguslikkuse, kohaldades õigustel põhinevat arusaama, mis hõlmab kõiki inim- ja sotsiaalõigusi kooskõlas läbipaistvuse, osalemise, mittediskrimineerimise ja aruandluskohustuse põhimõtetega, on EIP finantseerimistehingud mõeldud selleks, et

a) rahuldada suurenenud vajadusi infrastruktuuri ja sellega seotud teenuste järele, mis on otse või kaudselt seotud rändajate sissevooluga, kuid millest saab kasu ka kohalik elanikkond;

b) parandada vastuvõtvate ja pagulaskogukondade töövõimalusi;

c) edendada majandusintegratsiooni ja võimaldada pagulastel ise toime tulla või

d) tugevdada humanitaartegevust ja toetada inimväärsete töökohtade loomist.

EIP finantseerimistehingutega toetatakse

a) erasektoris VKEsid ja keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjaid, ettevõtterahandust ja mikrofinantseerimist;

b) avalikku sektorit, sealhulgas kohalikke omavalitsusi ja avaliku sektori üksuseid, seoses infrastruktuuri ja teenustega, sealhulgas tervishoiu- ja lastele mõeldud eriteenustega, kanalisatsiooniteenustega ja kooliharidusega, et rahuldada oluliselt suurenenud vajadusi.

9. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingute tegemisel tunnustatakse, et sooline võrdõiguslikkus on kestliku arengu saavutamiseks keskse tähtsusega valdkondadeülene küsimus ja oluline element projekti hoolsuskohustuse auditi tegemise seisukohast. Soolist aspekti kohaldatakse kõikidele asjaomastele finantseerimistehingutele. EIP tagab, et kõik EIP finantseerimistehingud on vastavuses soolise võrdõiguslikkuse strateegias ja tegevuskavas ette nähtud kohustustega.

10. EIP püüab tagada, et EIP kaasrahastatavates projektides osalevad ettevõtjad järgivad töötasude läbipaistvuse põhimõtet ning soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse tasustamise põhimõtet, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2006/54/EÜ ( 1 ). EIP projektide rahastamise otsustes võetakse arvesse võimalike finantseeringut saavate ettevõtjate tegevust võrdse tasustamise ja äriühingute sotsiaalse vastutuse alal.

11. ELi tagatis katab ainult selliseid EIP finantseerimistehinguid, mida tehakse nendes rahastamiskõlblikes riikides, kes on sõlminud EIPga raamlepingu, milles on sätestatud selliste tehingute tegemise õiguslikud tingimused ja mis on kooskõlas EIP avaldusega keskkonnaalaste ja sotsiaalsete põhimõtete ja standardite kohta ning keskkonna- ja sotsiaaltavade käsiraamatuga.

▼B

Artikkel 4

Hõlmatud riigid

1. ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks potentsiaalselt rahastamiskõlblike riikide loetelu on esitatud II lisas. ELi tagatisega EIP rahastamiskõlblike riikide loetelu on esitatud III lisas ja see ei sisalda muid riike peale II lisas loetletud riikide. II lisas loetlemata riikide puhul otsustatakse nende kõlblikkus ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele ja iga üksikjuhtumit eraldi kaaludes.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 18 vastu delegeeritud õigusakte III lisa muutmiseks. Komisjoni otsused tuginevad üldisele hinnangule, mis hõlmab majanduslikke, sotsiaalseid, keskkonnaalaseid ja poliitilisi ning eelkõige demokraatia, inimõiguste ja põhivabadustega seotud aspekte, ning lisaks ka asjakohastele Euroopa Parlamendi resolutsioonidele ning nõukogu otsustele ja järeldustele.

3. III lisa muutmiseks vastu võetud delegeeritud õigusaktid ei mõjuta nendele EIP finantseerimistehingutele antud ELi tagatisi, mis on allkirjastatud enne kõnealuste delegeeritud õigusaktide jõustumist, võttes arvesse lõiget 4.

4. Artikli 8 lõikes 1 osutatud täieliku tagatisega kaetud EIP finantseerimistehingutega seotud väljamakseid ei tehta III lisas loetlemata riikides.

5. ELi tagatis ei kata EIP finantseerimistehinguid konkreetses riigis, kellega on selliseid tehinguid käsitlev leping allkirjastatud pärast asjaomase riigi ühinemist liiduga.

Artikkel 5

EIP finantseerimistehingute panus liidu poliitikasse

1. Komisjon koostöös EIPga ajakohastab ühe aasta jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist EIP finantseerimistehingute jaoks ette nähtud kehtivaid piirkondlikke tehnilised tegevussuunised.

Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised peavad olema kooskõlas liidu laiema regionaalpoliitika raamistikuga, mis on esitatud IV lisas. Piirkondlike tehniliste tegevussuunistega tagatakse eelkõige, et käesoleva otsuse kohane EIP rahastamine täiendab vastavaid eri piirkondades rakendatavaid liidu abi andmise põhimõtteid, abiprogramme ja abi rahastamisvahendeid.

▼M2

Piirkondlike tehniliste tegevussuuniste ajakohastamisel võtavad komisjon ja EIP arvesse asjakohaseid Euroopa Parlamendi resolutsioone ning nõukogu otsuseid ja järeldusi, samuti rahvusvaheliselt tunnustatud põhimõtteid ja suuniseid ettevõtja sotsiaalse vastutuse kohta. Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised peavad olema kooskõlas prioriteetidega, mis sisalduvad olemasolevates riiklikes või piirkondlikes programmides, mille finantseeringut saavad riigid on koostanud, võttes nõuetekohaselt arvesse nende programmide koostamise käigus kohaliku kodanikuühiskonnaga peetud konsultatsioone.

▼B

Komisjon edastab ajakohastatud piirkondlikud tehnilised tegevussuunised Euroopa Parlamendile ja nõukogule niipea, kui suunised on välja töötatud.

EIP määratleb piirkondlikes tehnilistes tegevussuunistes sätestatud raamistiku piires asjakohased rahastamisstrateegiad ja tagab nende rakendamise.

EIP finantseerimistehingud on kooskõlas rahastatava riigi piirkondlike tehniliste tegevussuuniste ja strateegiatega.

Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised vaadatakse läbi pärast artiklis 19 osutatud vahehindamist.

▼M2

1a. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 18 vastu delegeeritud õigusakte IV lisa muutmiseks.

▼B

2. Protokolli nr 5 artikliga 19 ette nähtud menetluse raames esitab komisjon arvamuse EIP finantseerimistehingute kohta. Käesoleva otsuse alusel tehtavale EIP finantseerimistehingule ei anta ELi tagatist, kui komisjon esitab kõnealuse finantseerimistehingu kohta eitava arvamuse.

Artikkel 6

Koostöö komisjoni ja Euroopa välisteenistusega

1. EIP finantseerimistehingute ja liidu eelarvevahendite koosmõju maksimeerimiseks tugevdatakse veelgi EIP välistegevuse kooskõla liidu välispoliitiliste eesmärkidega, eelkõige ajakohastades artiklis 5 osutatud piirkondlikke tehnilisi tegevussuuniseid, kusjuures poliitiliste küsimuste puhul konsulteeritakse vastavalt vajadusele Euroopa välisteenistusega, ning pidades ka korrapärast ja süstemaatilist dialoogi ning tagades varajase teabevahetuse järgmistes küsimustes:

a) komisjoni või vajaduse korral Euroopa välisteenistuse koostatavad strateegiadokumendid, näiteks riiki ja piirkonda käsitlevad strateegiadokumendid, näidisprogrammid, tegevuskavad ja ühinemiseelsed dokumendid;

b) EIP strateegilise planeerimise dokumendid, investeerimisprojektide kavad ja EIP iga-aastane aruandlus komisjonile;

c) muud poliitilised ja tegevusega seotud asjaolud.

2. Koostöö toimub üksikute piirkondade kaupa, sealhulgas liidu delegatsioonide tasandil, võttes arvesse EIP rolli ja ka liidu poliitikat igas piirkonnas.

Artikkel 7

Koostöö muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega

1. EIP finantseerimistehinguid tehakse vajaduse korral koostöös muude Euroopa mitmepoolsete ja liikmesriikide finantseerimisasutustega (edaspidi „Euroopa finantseerimisasutused”) ning rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, sealhulgas piirkondlike arengupankadega (edaspidi „rahvusvahelised finantseerimisasutused”), eesmärgiga maksimeerida koostoimet, koostööd ja tõhusust, ühiselt arendada innovatiivseid rahastamisvahendeid, tagada usaldusväärne ja mõistlik riskide jagamine ning ühtsed tingimused investeerimisprojektidele ja sektoritele, samuti selleks, et minimeerida võimalikke topeltkulusid ja tegevuse tarbetut kattumist.

2. Lõikes 1 osutatud koostööd hõlbustab komisjoni, EIP ning asjaomaste eri piirkondades tegutsevate Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste tegevuse koordineerimine, mis toimub vajaduse korral vastastikuse mõistmise memorandumite või liidu muude piirkondlike koostööraamistike alusel.

Artikkel 8

ELi tagatise ulatus ja tingimused

1. Riigiga sõlmitud või riigi tagatisega EIP finantseerimistehingute (välja arvatud võlakapitalituru instrumente hõlmavad finantseerimistehingud) ja muude EIP finantseerimistehingute puhul, mis on sõlmitud piirkondlike või kohalike omavalitsustega või riigi omanduses või kontrolli all olevate ettevõtjate või asutustega, kui selliste muude EIP finantseerimistehingute puhul on EIP asjaomase riigi krediidiriski arvesse võttes viinud läbi asjakohase krediidiriski hindamise, katab ELi tagatis kõik EIP-l saada olevad laekumata maksed (edaspidi „täielik tagatis”).

▼M2

Täieliku tagatise nõuet kohaldatakse ka artikli 2 lõike 1 punktis b osutatud erasektorile laenuandmise volituse alusel tehtavatele EIP finantseerimistehingutele, millel on keskeltläbi kõrgem riskiprofiil kui käesoleva artikli lõikes 3 osutatud poliitilise riski tagatisega ühinemiseks valmistuvates riikides ja finantseeringu saajate puhul ning naabruspoliitikas osalevates ja partnerlusriikides kaetud portfellil.

▼B

2. Lõike 1 kohaldamisel esindab Palestiinat Palestiina omavalitsus ning Kosovot ( 2 ) Kosovo ametiasutused.

3. Muude kui lõikes 1 osutatud EIP finantseerimistehingute puhul katab ELi tagatis kõiki EIP-l saada olevaid laekumata makseid, kui mittelaekumise tingis ühest järgmisest poliitilisest riskist tulenev olukord (edaspidi „poliitilise riski tagatis”):

a) riigi rahaülekannete peatamine;

b) sundvõõrandamine;

c) sõda või rahvarahutused;

d) kohtuliku kaitse puudumine lepingu rikkumise korral.

4. Võlakapitalituru instrumente hõlmavate EIP finantseerimistehingute puhul kohaldatakse ainult poliitilise riski tagatist.

▼M2

5. EIP finantseerimistehingutega seotud rahastamiskokkulepped projekti läbiviijatega sisaldavad ka asjakohaseid hanke-, keskkonna-, kliima- ja sotsiaalsätteid kooskõlas EIP kehtestatud reeglite ja korraga, sealhulgas nõudeid teha ELi tagatis ja EIP kaasamine lõplikule finantseeringu saajale nähtavaks.

6. Komisjon ja EIP näevad artiklis 14 osutatud tagatislepingus ette selged ja läbipaistvad jaotuspõhimõtted, mis võimaldavad EIP-l oma välistegevuse raames määrata kindlaks käesoleva otsuse alusel rahastatavad tehingud, et tagada kõige tõhusam ELi tagatise kasutamine. Need jaotuspõhimõtted põhinevad EIP finantseerimistehingute krediidivõimelisusel, nagu seda on hinnanud EIP, I lisas kindlaks määratud ülemmääradel, vastaspoole laadil (kas suveräänne riik või käesoleva artikli lõike 1 kohaldamisalasse jääv riigi tasandist allpool asuv üksus või eraõiguslik isik), EIP enda riskitaluvusvõimel ja muudel asjakohastel kriteeriumidel, sealhulgas ELi tagatise pakutaval lisaväärtusel. Euroopa Parlamendile ja nõukogule saadetakse jaotuspõhimõtted kooskõlas artikliga 14.

▼B

7. ELi tagatise kasutamise korral antakse liidule kõik asjakohased EIP õigused seoses EIP finantseerimistehingutest tulenevate kohustustega kooskõlas artiklis 14 osutatud tagatislepinguga.

Artikkel 9

EIP läbiviidav investeerimisprojektide hindamine ja kontroll

▼M2

1. EIP teeb põhjaliku hoolsuskohustuse auditi ning asjakohasel juhul nõuab kooskõlas oma keskkonnaalaseid ja sotsiaalseid põhimõtteid ja standardeid käsitleva avalduse ning oma keskkonna- ja sotsiaaltavade käsiraamatuga, et projekti läbiviijad korraldaksid projekti kavandamis- ja rakendusetapis liidu sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid põhimõtteid järgides kohalikul tasandil avalikke konsultatsioone asjaomaste riiklike ja kohalike sidusrühmade ning kodanikuühiskonnaga ELi tagatise saanud investeerimisprojektide sotsiaalsete, inimõiguste ja soolise võrdõiguslikkuse aspektide ning keskkonnaalaste, majanduslike ja arengualaste aspektide teemal ning annaksid teavet, mis on oluline liidu välispoliitika ja strateegiliste eesmärkide saavutamiseks antava panuse hindamiseks.

EIP tagab enne maid ja loodusvarasid mõjutavate finantseerimistehingute tegemist vabatahtliku, eelneva ja teadliku nõusoleku põhimõtte kohaldamise.

Hinnatakse seda, kas projekti kestuse jooksul tuleks tehnilise abi kaudu suurendada EIP finantseeringu saajate suutlikkust, ja kui seda tuleks teha, siis kuidas. EIP kehtestatud reeglid ja kord peavad sisaldama vajalikke sätteid investeerimisprojektide keskkonna- ja sotsiaalmõju ning inimõiguste ja konfliktide ennetamisega seotud aspektide hindamise kohta, eesmärgiga tagada, et käesoleva otsuse alusel toetatavad investeerimisprojektid oleksid keskkonnaalaselt ja sotsiaalselt kestlikud ning et EIP finantseerimistehingud, mis tehakse EIP majandusliku vastupanuvõime ja taastuvuse algatuse ja eeskätt erasektorile laenuandmise volituse alusel, parandaksid pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade majanduslikku vastupanuvõimet ja taastuvust.

Osana kättesaadavatest nõuetekohase hoolsuse kohaldamise sisejuhistest täiustab EIP oma keskkonna- ja sotsiaaltavade käsiraamatu kaudu vajaduse korral praktilisi suuniseid kõigi põhiliste inimõigustega seotud aspektide hindamiseks, mida kasutatakse eelhinnangu andmisel ja projektide pideva kontrolli käigus, sh finantsvahendajatega seotud projektide puhul, tuginedes olemasolevatele raamistikele, eriti ELi inimõiguste ja demokraatia strateegilisele raamistikule ja tegevuskavale, ning võttes arvesse liidu, asjaomaste ÜRO organite ja inimõiguste organisatsioonide kehtestatud inimõigustega seotud võrdlusaluseid.

▼B

2. Lisaks arenguga seotud aspektide eelhindamisele kontrollib EIP ka finantseerimistehingute rakendamist. Eelkõige nõuab EIP projekti läbiviijatelt, et nad kontrolliksid projekti rakendamise ajal kuni selle lõpuleviimiseni muu hulgas põhjalikult investeerimisprojekti majanduslikku, arengualast, sotsiaalset, keskkonna ja inimõigustega seonduvat mõju. EIP kontrollib korrapäraselt projekti läbiviijate esitatud teavet ning teeb projekti läbiviija nõusolekul avalikult kättesaadavaks. Võimaluse korral avaldatakse EIP finantseerimistehingutega seonduvad projektide lõpuleviimise aruanded, välja arvatud konfidentsiaalne teave.

▼M2

3. EIP kontroll hõlmab ka vahendatud tehingute täitmist ja finantsvahendajate tegevust VKEde toetamisel.

▼B

4. EIP kehtestab tervikliku süsteemi EIP finantseerimistehingutega seotud kasvuhoonegaaside absoluutsete ja suhteliste heitkoguste eelhindamiseks, kui need heitkogused ulatuvad oluliste piirmääradeni, mis on määratletud EIP kliimamuutuste strateegias täpsustatud asjakohases metoodikas, ja kui need andmed on kättesaadavad.

▼M2

5. Kontrolli tulemused avalikustatakse, kui konfidentsiaalsusnõuetest ja poolte kokkuleppest ei tulene teisiti.

▼B

Artikkel 10

Tagatisfondi sihtotstarbeline välistulu

Kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 21 lõikega 4 moodustavad sihtotstarbelise välistulu 110 000 000 euro ulatuses tagasimakseid ja tulusid enne 2007. aastat tehtud tehingutest, sealhulgas kapitali tagasimaksed, vabastatud tagatised ja laenu põhisumma tagasimaksed, dividendid, kapitalikasum, tagatistasud, laenudelt ja usalduskontodel olevatelt summadelt teenitud intressid, mis makstakse tagasi Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu jaoks avatud usalduskontole ja seonduvad liidu üldeelarvest makstava toetusega, ning seda sihtotstarbelist välistulu kasutatakse tagatisfondi jaoks.

Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu jaoks avatud usalduskontole tagasi makstud summad, mis ületavad 110 000 000 eurot, kantakse liidu üldeelarvesse pärast halduskulude ja -tasude mahaarvamist.

▼M2

Artikli 2 lõike 1 punktis b osutatud erasektorile laenuandmise volituse alusel tehtud EIP finantseerimistehingutega liidu eelarvele kaasnev risk hinnastatakse ja kommertsriski hinnastamisest saadav tulu makstakse tagatisfondi.

▼B

Artikkel 11

Iga-aastane aruandlus ja raamatupidamine

1. Komisjon esitab kord aastas Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva otsuse kohaselt tehtud EIP finantseerimistehingute kohta. See aruanne tehakse avalikkusele kättesaadavaks ja hõlmab järgmist:

a) hinnang EIP finantseerimistehingute kohta projekti, sektori, riigi ja piirkonna tasandil ning nende vastavuse kohta käesolevale otsusele;

▼M2

b) koondhinnang EIP finantseerimistehingute lisaväärtuse, hinnangulise tootluse, tulemuste ja arengumõju kohta, tuginedes EIP tulemuste mõõtmise raamistiku aastaaruandele. Selleks kasutab EIP tulemusnäitajaid, mis puudutavad rahastatud projektide arengu-, keskkonna- ja sotsiaalaspekte (sealhulgas inimõigustega ja soolise võrdõiguslikkusega seotud aspekte), võttes arvesse abi tõhusust käsitleva Pariisi 2005. aasta deklaratsiooni asjakohaseid näitajaid.

Soolise võrdõiguslikkuse näitajad töötatakse välja kooskõlas EIP soolise võrdõiguslikkuse strateegiaga ja soolise võrdõiguslikkuse tegevuskavaga; need kajastavad naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamist ning võimaluse korral hinnatakse neid tagantjärele, jaotades andmed soo alusel. Projektide keskkonnaaspektide näitajad peavad sisaldama puhta tehnoloogia kriteeriume, mis keskenduvad põhimõtteliselt energiatõhususele ja heitkoguste vähendamise tehnoloogiatele. EIP töötab välja näitajad projektide jaoks, mis on strateegiliseks vastuseks rände algpõhjustega tegelemiseks ning vastuvõtvate ja transiidikogukondade pikaajalise majandusliku vastupanuvõime ja taastuvuse parandamiseks, võttes arvesse sidusrühmade, kodanikuühiskonna, mõjutatud kogukondade ja valitsusväliste organisatsioonide seisukohti;

c) hinnang EIP finantseerimistehingute panuse kohta liidu välispoliitika rakendamisse ja strateegiliste eesmärkide saavutamisse, võttes arvesse vastavust ELi lepingu artiklis 21 osutatud liidu välistegevuse põhimõtetele, käesoleva otsuse artiklis 5 osutatud piirkondlikele tehnilistele tegevussuunistele ning ELi inimõiguste ja demokraatia strateegilisele raamistikule ja tegevuskavale;

▼B

d) koondhinnang EIP finantseerimistehingute saajatele üle kantud rahalise kasu kohta;

▼M2

e) hinnang EIP finantseerimistehingute kvaliteedi kohta, eelkõige selle kohta, mil määral on EIP rahastatavate investeerimisprojektide hoolsuskohustuse auditi tegemisel ja nende kontrollimisel võtnud arvesse keskkonnaalast ja sotsiaalset jätkusuutlikkust, samuti kohaliku osalemise maksimeerimise meetmed mõjutatud kogukondade, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja valitsusväliste organisatsioonide kaasamise edendamise kaudu;

▼B

f) üksikasjalik teave ELi tagatise kasutamise kohta;

g) teave kliimamuutusi ja bioloogilist mitmekesisust käsitlevate meetmete käesoleva otsuse kohase rahastamise mahtude kohta, koondmõju artikli 9 lõikes 4 osutatud absoluutsetele ja suhtelistele kasvuhoonegaaside heitkogustele ning kliimamuutuste riskiga seoses hinnatud projektide arv;

h) komisjoni ning muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega tehtava koostöö, sealhulgas kaasrahastamise kirjeldus. Eelkõige esitatakse aruandes selliste liidu ning muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste rahaliste vahendite jaotus, mida kasutatakse koos EIP rahastamisega; sellega antakse ülevaade käesoleva otsuse alusel tehtud EIP finantseerimistehingutega toetatud üldistest investeeringutest. Aruandesse märgitakse ka selliste uute vastastikuse mõistmise memorandumite sõlmimine EIP ja teiste Euroopa või rahvusvaheliste finantseerimisasutuste vahel, mis mõjutavad käesoleva otsuse kohaseid EIP finantseerimistehinguid;

i) teave EIP ja Euroopa Ombudsmani vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi toimimise järelhindamise kohta, niivõrd kui asjaomane memorandum käsitleb käesoleva otsusega hõlmatud EIP finantseerimistehinguid;

▼M2

j) hinnang EIP finantseerimistehingute panuse kohta pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade pikaajalise majandusliku vastupanuvõime ja taastuvuse tugevdamisse strateegilise vastusena rände algpõhjustega tegelemiseks.

▼B

2. Lõikes 1 osutatud komisjoni aruande koostamise eesmärgil esitab EIP komisjonile igal aastal aruande käesoleva otsuse kohaselt tehtud EIP finantseerimistehingute kohta, käsitledes kõiki elemente, mis on vajalikud selleks, et komisjonil oleks võimalik esitada aruanne vastavalt lõikele 1. EIP võib komisjonile anda ka lisateavet, mis on asjakohane, et Euroopa Parlament ja nõukogu saaksid EIP välistegevusest igakülgse ülevaate.

3. Komisjoni aruandekohustuse täitmiseks või kontrollikoja taotluste rahuldamiseks esitab EIP komisjonile iga EIP finantseerimistehingu kohta statistilised, finants- ja raamatupidamisandmed ning mis tahes täiendava teabe, samuti audiitori otsuse EIP finantseerimistehingute jäägi kohta. EIP esitab komisjonile ka mis tahes muud vajalikud dokumendid kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.

4. Komisjoni raamatupidamisarvestuse tarvis ja ELi tagatisega kaetud riskidest teatamiseks esitab EIP komisjonile enda finantseerimistehinguid käsitleva EIP riskihinnangu ja reitingualase teabe.

5. EIP esitab komisjonile vähemalt korra aastas mitmeaastase soovitusliku kava EIP finantseerimistehingutega seotud võlakohustuste planeeritava mahu kohta, et tagada EIP prognoositud rahastamise vastavus käesolevas otsuses sätestatud ülemmääradele ning et komisjon saaks koostada asjakohase eelarve tagatisfondi eraldiste kohta. Komisjon võtab seda prognoosi arvesse liidu üldeelarve projekti koostamisel.

6. EIP esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile korrapäraselt kõik oma sõltumatud hindamisaruanded, milles hinnatakse EIP käesoleva otsuse kohase konkreetse tegevusega ja muude välisvolituste raames saavutatud praktilisi tulemusi.

7. EIP esitab lõigetes 2–6 osutatud teabe omal kulul. EIP teeb lõigetes 2, 3 ja 6 osutatud teabe, välja arvatud konfidentsiaalse teabe, üldjoontes ka avalikult kättesaadavaks.

Artikkel 12

Läbipaistvus ja teabe avalikustamine

1. Kooskõlas oma läbipaistvust käsitleva poliitika ja liidu põhimõtetega dokumentidele ja teabele juurdepääsu kohta ning järk-järgult vastavalt rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatuse standarditele, teeb EIP oma veebisaidil avalikkusele kättesaadavaks järgmise teabe:

▼M2

a) kõik käesoleva otsuse kohaselt tehtud EIP finantseerimistehingud pärast projekti heakskiitmise etappi, näidates eelkõige, kas investeerimisprojekt on kaetud ELi tagatisega ning kuidas see toetab liidu välistegevuse eesmärke, märkides eelkõige ära selle majandusliku, sotsiaalse ja keskkonna-, kliima- ja soospetsiifilise mõju;

▼B

b) iga EIP ja muude Euroopa või rahvusvaheliste finantseerimisasutuste vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi, mis mõjutab käesoleva otsuse kohaseid EIP finantseerimistehinguid, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse konfidentsiaalsusnõudeid;

▼M2

c) kui see on võimalik ja asjakohane, olemasolevad raamlepingud EIP ja abi saava riigi vahel. Uutele lepingutele alla kirjutades või olemasolevaid muutes tagab EIP, et neid lepinguid on võimalik avalikustada;

▼B

d) EIP jaotuspõhimõtted.

2. Komisjon teeb oma veebisaidil avalikult kättesaadavaks konkreetse teabe kõikide sissenõudmise juhtude kohta, mida on tehtud artiklis 14 osutatud tagatislepingu alusel ning artikli 15 lõikes 2 osutatud lepingu alusel, milles sätestatakse maksete sissenõudmisega seotud üksikasjalikud tingimused ja menetlused, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse konfidentsiaalsusnõudeid.

▼M2

3. EIP tagab, et teave kavandatavate ja heaks kiidetud tehingute kohta või tehingute kõikide oluliste muudatuste kohta avaldatakse ning on kohalikule kodanikuühiskonnale hõlpsasti kättesaadav.

4. EIP esitab taotluse korral Euroopa Parlamendile ELi tagatisega investeerimisprojektide tulemuste mõõtmise lehed, võttes arvesse konfidentsiaalse ja tundliku äriteabe kaitset ning järgides vastavat konfidentsiaalse teabe töötlemise sisekorda.

▼M2

Artikkel 13

Rahapesu tõkestamine, terrorismi rahastamise vastane võitlus, maksustamine ja koostööd mittetegevad jurisdiktsioonid

1. EIP järgib käesoleva otsusega hõlmatud finantseerimistehingutes kohaldatavaid liidu õigusakte ning kokkulepitud rahvusvahelisi ja liidu standardeid ning ei toeta seetõttu käesoleva otsuse alusel projekte, mis soodustavad rahapesu, terrorismi rahastamist, maksustamise vältimist, maksupettust või maksudest kõrvalehoidumist.

Peale selle ei alusta EIP uusi ega uuendatud tehinguid üksustega, mis asuvad või on asutatud jurisdiktsioonis, mis on vastava liidu poliitika raames kantud koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide loetellu või mis on Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/849 ( 3 ) artikli 9 lõike 2 kohaselt suure riskiga kolmandad riigid või mis ei järgi tõhusalt läbipaistvust ja teabevahetust käsitlevaid maksustandardeid, mis on kokku lepitud liidu või rahvusvahelisel tasandil. EIP võib sellest põhimõttest erandi teha üksnes juhul, kui projekt viiakse reaalselt ellu ühes neist jurisdiktsioonidest ning projekti puhul ei ole mingit indikatsiooni selle kohta, et asjaomane tehing soodustab rahapesu, terrorismi rahastamist, maksustamise vältimist, maksupettust või maksudest kõrvalehoidumist.

Finantsvahendajatega lepingute sõlmimisel võtab EIP käesolevas artiklis osutatud nõuded asjaomastesse lepingutesse üle ning nõuab, et finantsvahendajad annaksid nõuete järgimisest aru.

Hiljemalt pärast seda, kui maksustamise eesmärgil koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide liidu loetelu on vastu võetud, vaatab EIP läbi oma poliitika, mida kohaldatakse koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide suhtes. Seejärel esitab EIP Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal aruande selle kohta, kuidas ta on koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide poliitikat oma finantseerimistehingute puhul kohaldanud, ning lisab aruandele riikide lõikes esitatud teabe ja nende vahendajate loetelu, kellega ta koostööd teeb.

2. EIP kohaldab oma käesoleva otsusega hõlmatud finantseerimistehingute puhul põhimõtteid ja standardeid, mis on sätestatud liidu õiguses finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamiseks kasutamise tõkestamise kohta, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2015/847 ( 4 ) ning direktiivis (EL) 2015/849. Eelkõige seab EIP nii otse kui ka vahendajate kaudu toimuva käesoleva otsuse kohase rahastamise tingimuseks teabe avalikustamise tegelikult kasu saavate omanike kohta vastavalt direktiivile (EL) 2015/849.

Artikkel 14

Tagatisleping

Komisjon ja EIP allkirjastavad tagatislepingu, milles määratakse kindlaks ELi tagatise andmise üksikasjalikud tingimused ja kord vastavalt artiklile 8. Nimetatud tagatisleping edastatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule, järgides vastavat konfidentsiaalse teabe töötlemise sisekorda.

▼B

Artikkel 15

Komisjoni tehtud maksete sissenõudmine

1. Kui komisjon teeb makse ELi tagatise alusel, tegeleb EIP makstud summade sissenõudmisega komisjoni nimel ja komisjoni eest.

2. Hiljemalt artiklis 14 osutatud tagatislepingu allkirjastamise kuupäeval allkirjastavad komisjon ja EIP eraldi lepingu, milles sätestatakse maksete sissenõudmisega seotud üksikasjalikud tingimused ja menetlused.

Artikkel 16

Kontrollikoja teostatav audit

Kontrollikoda auditeerib ELi tagatist ning selle alusel liidu üldeelarvest tehtud makseid ja liidu üldeelarvesse laekuvate maksete sissenõudmisi.

Artikkel 17

Pettusevastased meetmed

1. Kui EIP-il on ELi tagatisega hõlmatud projektide ettevalmistamise, rakendamise või lõpetamise mis tahes etapis põhjust kahtlustada võimalikku pettust, korruptsiooni, rahapesu või muud ebaseaduslikku tegevust, mis võib kahjustada liidu finantshuve, teatab ta sellest viivitamatult OLAFile ning esitab kogu vajaliku teabe.

2. OLAF võib läbi viia juurdlusi, sealhulgas teha kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 883/2013, ( 5 ) nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2185/96 ( 6 ) ja nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ( 7 ) sätetele ja menetlustele, et kaitsta liidu finantshuve eesmärgiga teha kindlaks, kas mis tahes finantseerimistehingutega seoses on esinenud pettust, korruptsiooni, rahapesu või toimunud mis tahes muud ebaseaduslikku tegevust, mis mõjutab liidu finantshuve. OLAF võib edastada uurimise käigus saadud teabe asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele.

Kui selline ebaseaduslik tegevus on tõendatud, toetab EIP sissenõudmiseks tehtavaid jõupingutusi seoses oma finantseerimistehingutega ja oma vastutusala piires.

3. Seoses käesoleva otsuse alusel toetatavate projektidega allkirjastatud rahastamislepingutesse lisatakse klauslid, mis lubavad EIP finantseerimistehingud peatada ning vajaduse korral võtta asjakohaseid sissenõudmismeetmeid pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse korral. Otsuse selle kohta, kas EIP rahastamine peatada või tühistada, võtab vastu EIP pärast kõikide asjaolude ja riskide põhjalikku kaalumist.

4. EIP tugineb jätkuvalt oma korruptsiooni- ja pettusevastasele EIP töötajate ja kõikide sidusrühmade ühtsele kontaktpunktile.

5. EIP rakendab oma finantseerimistehingutes kõrvalejätmise mehhanismi, et jätta kõrvale pettuse ja korruptsiooniga seotud osapooled; see mehhanism sisaldab kõrvalejätmise kriteeriume kõrvalejätmise juhtumeid käsitlevast kesksest liidu andmebaasist, millega tagatakse kõikide osapoolte õiguste kaitse.

Artikkel 18

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2. Artiklis 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 11. maist 2014.

▼M2

2a. Artiklis 5 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 8. aprillist 2018.

▼M2

3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklites 4 ja 5 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

▼B

4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

▼M2

5. Artiklite 4 ja 5 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

▼B

Artikkel 19

Vahehindamine

Komisjon esitab 31. detsembriks 2016 koostöös EIPga Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahehindamise aruande käesoleva otsuse esimeste kohaldamisaastate kohta ning vajaduse korral ettepaneku selle muutmiseks. Vahehindamise aruanne koostatakse sõltumatu välishindamise ja EIP panuse alusel.

Aruanne sisaldab eelkõige järgmist:

a) hinnang jaotuspõhimõtete kohaldamisele;

b) hinnang EIP aruandlusele ja asjakohasel juhul soovitused selle parandamiseks;

c) hinnang tulemuste mõõtmise raamistikule, sealhulgas tulemuslikkuse näitajad ja kriteeriumid ning nende panus käesoleva otsuse eesmärkide saavutamisse;

d) üksikasjalik ülevaade kriteeriumidest, mida võeti arvesse soovituses fakultatiivse lisasumma täieliku või osalise võimaliku aktiveerimise kohta.

▼M2

Artikkel 20

Aruanne

Komisjon esitab 30. juuniks 2019 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse käesoleva otsuse kohaldamist ja mis on aluseks uuele võimalikule otsusele EIP välislaenude andmise volituse alusel ELi tagatisega kaetavate EIP finantstehingute kohta.

Komisjon esitab 31. detsembriks 2021 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva otsuse kohaldamise kohta.

▼M2

Artikkel 20a

Üleminekusätted

EIP võib rahastada projekte, mis kiideti heaks pärast 12. oktoobrit 2016 ja enne 8. aprilli 2018 ning komisjoni ja EIP vahelise tagatislepingu sõlmimist. Niisugused projektid võib katta ELi tagatisega, kui komisjonilt on saadud kinnitus, et need on kooskõlas artikli 3 lõike 1 punktis d kindlaks määratud eesmärgiga ja järgivad tagatislepingu tingimusi.

▼B

Artikkel 21

Jõustumine

Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

▼M2









I LISA

PIIRKONDLIKUD ÜLEMMÄÄRAD

A. Ühinemiseks valmistuvad riigid ja finantseeringu saajad: 8 075 000 000 eurot, millest 7 635 000 000 eurot üldvolituse alusel ja 440 000 000 eurot erasektorile laenuandmise volituse alusel.

B. Naabruspoliitikas osalevad ja partnerlusriigid: 19 680 000 000 eurot, mis on jagatud järgmisteks vaheülemmääradeks:

i) Vahemere piirkonna riigid: 13 030 000 000 eurot, millest 11 170 000 000 eurot üldvolituse alusel ja 1 860 000 000 eurot erasektorile laenuandmise volituse alusel;

ii) Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa: 6 650 000 000 eurot.

C. Aasia ja Ladina-Ameerika: 4 083 000 000 eurot, mis on jagatud järgmisteks vaheülemmääradeks:

i) Ladina-Ameerika: 2 694 000 000 eurot;

ii) Aasia: 1 165 000 000 eurot;

iii) Kesk-Aasia: 224 000 000 eurot.

D. Lõuna-Aafrika: 462 000 000 eurot.

EIP juhtorganid võivad pärast komisjoniga konsulteerimist otsustada, et üldise ülemmäära piires jaotatakse piirkondade siseselt ümber kuni 20 % piirkondlike vaheülemmäärade summast ning piirkondade vahel kuni 20 % piirkondlike ülemmäärade summast. Kui EIP juhtorganid järeldavad 30. juuniks 2019, et EIP ei suuda täita EIP vastupanuvõime ja taastuvuse algatuse alusel prognoositud eesmärki, võib kuni 20 % üldvolituse alusel avaliku sektori projektide jaoks ette nähtud 1 400 000 000 eurost ja erasektorile laenuandmise volituse alusel ette nähtud 2 300 000 000 eurost jaotada ümber käesoleva lisa punktides A ja B osutatud piirkondade siseselt ja/või vahel.

Kõikides EIP vastupanuvõime ja taastuvuse algatuse raames tehtavates ümberjaotamistes peavad komisjon ja EIP eelnevalt kokku leppima.

EIP juhtorganid kasutavad eelkõige seda ümberjaotamise võimalust, et ELi tagatise peamises sihtrühmas oleksid jätkuvalt kõrgema riskiprofiiliga projektid prioriteetsetes piirkondades. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu korrapäraselt neist ümberjaotamistest.









II LISA

POTENTSIAALSELT RAHASTAMISKÕLBLIKUD PIIRKONNAD JA RIIGID

A. Ühinemiseks valmistuvad riigid ja finantseeringu saajad

Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Kosovo, ( *1 ) Montenegro, Serbia, Türgi ( 8 )

B. Naabruspoliitikas osalevad ja partnerlusriigid

1. Vahemere piirkonna riigid

Alžeeria, Egiptus, Jordaania, Liibanon, Liibüa, Maroko, Palestiina, Süüria, Tuneesia

2. Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa

Ida-Euroopa: Moldova Vabariik, Ukraina, Valgevene

Lõuna-Kaukaasia: Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia

Venemaa

C. Aasia ja Ladina-Ameerika

1. Ladina-Ameerika

Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Kuuba, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Uruguay, Venezuela

2. Aasia

Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Filipiinid, Hiina, India, Indoneesia, Iraak, Iraan, Jeemen, Kambodža, Laos, Malaisia, Maldiivid, Mongoolia, Myanmar/Birma, Nepal, Pakistan, Sri Lanka, Tai, Vietnam

3. Kesk-Aasia

Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan

D. Lõuna-Aafrika

Lõuna-Aafrika Vabariik









III LISA

RAHASTAMISKÕLBLIKUD PIIRKONNAD JA RIIGID

A. Ühinemiseks valmistuvad riigid ja finantseeringu saajad

Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Kosovo, ( *2 ) Montenegro, Serbia, Türgi ( 9 )

B. Naabruspoliitikas osalevad ja partnerlusriigid

1. Vahemere piirkonna riigid

Alžeeria, Egiptus, Jordaania, Liibanon, Liibüa, Maroko, Palestiina, Tuneesia

2. Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa

Ida-Euroopa: Moldova Vabariik, Ukraina, Valgevene

Lõuna-Kaukaasia: Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia

Venemaa

C. Aasia ja Ladina-Ameerika

1. Ladina-Ameerika

Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Uruguay, Venezuela

2. Aasia

Bangladesh, Bhutan, Filipiinid, Hiina, India, Indoneesia, Iraak, Jeemen, Kambodža, Laos, Malaisia, Maldiivid, Mongoolia, Myanmar/Birma, Nepal, Pakistan, Sri Lanka, Tai, Vietnam

3. Kesk-Aasia

Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan

D. Lõuna-Aafrika

Lõuna-Aafrika Vabariik

▼B









IV LISA

REGIONAALPOLIITIKA RAAMISTIK

▼M2

EIP tegevus liiduga ühinemiseks valmistumise protsessis osalevates partnerriikides toimub ühinemis- ja Euroopa partnerlusraamistike alusel, milles on kindlaks määratud prioriteedid ühinemiseks valmistuvate riikide ja finantseeringu saajate jaoks, et nad saaksid teha edusamme ühinemise suunas, ja milles on ette nähtud liidu abi raamistik. Stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsess on liidu poliitiline raamistik Lääne-Balkani riikide jaoks. Selle aluseks on progressiivne partnerlus, kus liit pakub stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingute kaudu kaubanduskontsessioone, majandus- ja finantsabi ning lepingulisi suhteid. Ühinemiseelne finantsabi aitab ühinemiseks valmistuvatel riikidel ja finantseeringu saajatel teha ettevalmistusi liidu liikmeks olemisega kaasnevate kohustuste ja ülesannete täitmiseks. Kõnealuse abiga toetatakse reformiprotsessi, sealhulgas ettevalmistuste tegemist liidu liikmesriigiks saamiseks. Abi raames keskendutakse institutsioonide väljaarendamisele, õigusaktide kooskõlla viimisele liidu õigustikuga, liidu poliitika rakendamiseks ja vahendite kasutamiseks vajalike ettevalmistuste tegemisele ning majandusliku lähenemise saavutamiseks vajalike meetmete edendamisele.

▼B

EIP tegevus naabruspoliitikaga hõlmatud riikides toimub kooskõlas liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 25. mail 2011. aastal vastu võetud uue Euroopa naabruspoliitikaga, mis on kehtestatud ühisteatega „Uus lähenemisviis muutuvale naabrusele” ja 20. juunil 2011. aastal vastu võetud nõukogu järeldustega, milles kutsutakse eeskätt üles toetama rohkem neid partnereid, kes on pühendunud demokraatliku ühiskonna ülesehitamisele ja reformide läbiviimisele kooskõlas põhimõttega „suurem toetus suuremate saavutuste eest” ja vastastikuse vastutuse põhimõttega, ning esitatakse strateegiline poliitikaraamistik liidu suhete jaoks naaberriikidega. Kõnealuse koostöö raames on käesoleva otsuse kohase EIP finantseerimise eesmärk ka poliitika, millega edendatakse sotsiaalsele stabiilsusele kaasa aitavat kaasavat majanduskasvu ja töökohtade loomist kooskõlas liidu välispoliitilisi, sealhulgas rändeküsimustega seotud eesmärke toetava stiimulitepõhise lähenemisviisiga.

Kõnealuste eesmärkide saavutamiseks rakendavad liit ja tema partnerid ühiselt kokku lepitud kahepoolseid tegevuskavu, milles on määratletud prioriteedid muu hulgas poliitilistes ja julgeolekuküsimustes, kaubandus- ja majandusasjades, keskkonna- ja sotsiaalprobleemide ning transpordi- ja energiavõrkude integratsiooni valdkonnas.

Vahemere Liit, idapartnerlus, Musta mere sünergia, ELi Doonau piirkonna strateegia ja ELi strateegia Läänemere piirkonna kohta on mitmepoolsed ja piirkondlikud algatused, mille eesmärk on edendada koostööd liidu ja vastava naabruses asuvate partnerriikide rühma vahel, kes seisavad silmitsi sarnaste probleemidega ja/või paiknevad samas geograafilises piirkonnas. Vahemere Liidu eesmärk on taaskäivitada Euroopa — Vahemere piirkonna integratsiooniprotsess, toetades vastastikust majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast arengut mõlemal pool Vahemerd, ning sellega toetatakse suuremat sotsiaalmajanduslikku arengut, solidaarsust, piirkondlikku integratsiooni, säästvat arengut ja teadmiste kogumist, rõhutades vajadust suurendada finantskoostööd, et toetada piirkondlikke ja riikidevahelisi projekte. Vahemere Liit toetab eelkõige mere- ja maismaamagistraalide rajamist, Vahemere saastest puhastamist, Vahemere päikeseenergia kava, Vahemere piirkonna ettevõtluse arendamise algatuse ja kodanikukaitse algatuste elluviimist ning Euroopa — Vahemere piirkonna ülikooli loomist.

Idapartnerluse eesmärk on luua vajalikud tingimused, et kiirendada poliitilist assotsieerimist ning edendada majanduslikku integratsiooni liidu ja idapoolsete partnerriikide vahel. Idapartnerlus hoogustab veelgi partnerriikide majanduslikku ning sotsiaalset ja regionaalarengut. See toetab head valitsemistava (sealhulgas finantssektoris), edendab regionaalarengut ja sotsiaalset ühtekuuluvust ning aitab vähendada partnerriikide sotsiaal-majanduslikku ebavõrdsust.

Liidu Läänemere piirkonna strateegiaga toetatakse säästvat keskkonda ning optimaalset majanduslikku ja sotsiaalset arengut Läänemere piirkonnas. Liidu Doonau piirkonna strateegiaga toetatakse eelkõige transpordi, energiaühenduste ja -julgeoleku arengut ning säästvat keskkonda ja sotsiaalmajanduslikku arengut Doonau piirkonnas. Idapartnerluse eesmärk on luua vajalikud tingimused, et kiirendada poliitilist assotsieerimist ning edendada majanduslikku integratsiooni liidu ja idapoolsete partnerriikide vahel. Venemaa ja liidu vahel on sisse seatud ulatuslik strateegiline partnerlus, mis eristub Euroopa naabruspoliitikast ning mida iseloomustavad ühised ruumid ja ühised tegevuskavad. Neid täiendatakse mitmepoolsel tasandil põhjamõõtmega, mis on liidu, Venemaa, Norra ja Islandi vaheline koostööraamistik (Valgevene, Kanada ja Ühendriigid on põhjamõõtme juures vaatleja staatuses).

EIP tegevus Ladina-Ameerikas toimub liidu, Ladina-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna riikide strateegilise partnerluse raames. Nagu rõhutati 2009. aasta 30. septembril esitatud komisjoni teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „Euroopa Liit ja Ladina-Ameerika: partnerid üleilmsel tasandil”, on liidu prioriteedid Ladina-Ameerikaga tehtava koostöö valdkonnas piirkondliku integratsiooni edendamine ning vaesuse ja sotsiaalse ebavõrdsuse kaotamine, et edendada jätkusuutlikku majanduslikku ja sotsiaalset arengut. Nende poliitikaeesmärkide edendamisel võetakse arvesse Ladina-Ameerika riikide erinevat arengutaset. Kahepoolset dialoogi ja koostööd arendatakse mõlemale piirkonnale ühist huvi pakkuvates valdkondades, sealhulgas keskkonna, kliimamuutuste, katastroofiohu vähendamise ja energeetika, teaduse, teadusuuringute, kõrghariduse, tehnoloogia ja innovatsiooni valdkonnas.

Aasias süvendab liit oma strateegilist partnerlust Hiina ja Indiaga ning peab jätkuvalt läbirääkimisi uute partnerlus- ja vabakaubanduslepingute sõlmimiseks Kagu-Aasia riikidega. Samal ajal on arengukoostöö endiselt väga olulisel kohal ELi Aasia tegevuskavas; Aasia piirkonnale suunatud liidu arengustrateegia eesmärk on kaotada vaesus, toetades laiapõhjalist jätkusuutlikku majanduskasvu, edendades piirkonnas kaubanduse ja integratsiooni jaoks soodsat keskkonda ja soodsaid tingimusi, parandades valitsemist, suurendades poliitilist ja sotsiaalset stabiilsust ning toetades aastatuhande arengueesmärkide saavutamist 2015. aastaks. Töötatakse välja põhimõtted, et ühiselt tegeleda selliste ühiste probleemidega nagu kliimamuutused, säästev areng, turvalisus ja stabiilsus, valitsemine ja inimõigused ning loodus- ja humanitaarkatastroofide ennetamine ja neile reageerimine.

Uut Kesk-Aasia partnerlust käsitlev liidu strateegia, mille Euroopa Ülemkogu võttis vastu 2007. aasta 21.-22. juunil, on tugevdanud piirkondlikku ja kahepoolset dialoogi ning liidu koostööd Kesk-Aasia riikidega piirkonna jaoks olulistes küsimustes, näiteks vaesuse vähendamine, säästev areng ja stabiilsus. Strateegia rakendamise tulemusena on tehtud olulisi edusamme sellistes poliitikavaldkondades nagu inimõigused, õigusriik, hea valitsemistava ja demokraatia, haridus, majandusareng, kaubandus ja investeeringud, energeetika ja transport ning keskkond.

EIP tegevus Lõuna-Aafrikas toimub ELi ühise Lõuna-Aafrika riigistrateegia dokumendi alusel. Kõnealuses strateegiadokumendis kindlaks määratud peamised valdkonnad on töökohtade loomine ja teenuste osutamiseks vajaliku suutlikkuse suurendamine ning sotsiaalne ühtekuuluvus. EIP tegevus Lõuna-Aafrikas on toimunud suures kooskõlas liidu arengukoostöö programmiga, nimelt EIP tegevuse keskendamisega erasektori toetamisele ning investeeringute tegemisele infrastruktuuri ja sotsiaalteenuste (elamumajandus, elektrienergia, joogivee puhastamine ja omavalitsuste infrastruktuur) arendamiseks. ELi Lõuna-Aafrika riigistrateegia dokumendi vahehindamises, mis viidi läbi aastatel 2009–2010, soovitatakse tegutseda jõulisemalt kliimamuutustega seotud valdkonnas keskkonnahoidlike töökohtade loomist toetavate meetmete kaudu. Aastatel 2014–2020 tuleks EIP tegevusega toetada liidu väliskoostöö poliitikat, programme ja rahastamisvahendeid kooskõlastatud viisil, pöörates jätkuvalt tähelepanu ELi-Lõuna-Aafrika prioriteetidele, eesmärgiga edendada õiglast ja jätkusuutlikku majanduskasvu, aidata kaasa töökohtade loomisele ja suutlikkuse suurendamisele ning toetada põhiinfrastruktuuri ja põhiteenuste jätkusuutlikku tagamist ja õiglast juurdepääsu sellele infrastruktuurile ja neile teenustele.