2008R0450 — ET — 19.06.2013 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 450/2008,

23. aprill 2008,

millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik)







EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 26, 95, 133 ja 135, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust ( 1 ), toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras ( 2 ) ning arvestades järgmist: (1) Ühendus rajaneb tolliliidul. Nii ühenduse ettevõtjate kui tolli huvides on asjakohane koondada praegused tollialased õigusaktid ühenduse tolliseadustikku (edaspidi „tolliseadustik”). Lähtudes siseturu kontseptsioonist, peaks tolliseadustik sisaldama üldeeskirju ja -protseduure, mis tagavad ühenduse tasandil kehtestatud tariifi- ja muude ühise poliitika meetmete rakendamise seoses kaubavahetusega ühenduse ning väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide ja territooriumide vahel, arvestades asjaomase ühise poliitikavaldkonna nõudeid. Tollialased õigusaktid tuleks viia paremini vastavusse impordimaksude kogumisega seotud sätetega, muutmata kehtivate maksusätete kohaldamisala. (2) Vastavalt komisjoni teatisele ühenduse finantshuvide kaitse ja asjakohase tegevuskava kohta aastateks 2004–2005 tuleks kohandada õiguslikku raamistikku ühenduse finantshuvide kaitseks. (3) Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) ( 3 ) põhines 1980. aastatel eri liikmesriikides kohaldatud tolliprotseduuride integreerimisel. Asjaomast määrust on pärast selle kehtestamist muudetud korduvalt ning suures ulatuses, selleks et kõrvaldada konkreetseid kitsaskohti, nagu heausksuse kaitse probleem või turvalisuse nõuete arvestamine. Edaspidiste muudatuste tegemise vajaduse tolliseadustikus tingivad viimastel aastatel nii ühenduse kui ka rahvusvahelisel tasandil toimunud tähtsad õiguslikud muudatused, nagu Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepingu kehtetuks muutumine, 2003. aasta ja 2005. aasta ühinemisaktide jõustumine ning tolliprotseduuride lihtsustamise ja kooskõlastamise rahvusvahelise konventsiooni muutmine (edaspidi „muudetud Kyoto konventsioon”; Euroopa Ühenduse ühinemine selle konventsiooniga kiideti heaks nõukogu otsusega 2003/231/EÜ ( 4 )). Nüüd on tulnud aeg tolliprotseduurid sujuvamaks muuta ja võtta arvesse asjaolu, et elektroonilised deklaratsioonid ja elektrooniline andmetöötlus on igapäevapraktika ning deklaratsioonid paberkandjal ja nende töötlemine on erandlik. Need kõik on põhjusteks, miks olemasoleva tolliseadustiku edasisest muutmisest ei piisa ja vaja on selle põhjalikku uuendamist. (4) Tolliseadustikku on asjakohane lisada õiguslik raamistik tollialaste õigusaktide teatavate sätete kohaldamiseks kaubavahetusele ühenduse tolliterritooriumi selliste osade vahel, mille suhtes kohaldatakse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) ( 5 ) sätteid, ja nimetatud territooriumi selliste osade vahel, mille suhtes neid sätteid ei kohaldata, või kaubandusele nimetatud territooriumi selliste osade vahel, mille suhtes neid sätteid ei kohaldata. Võttes arvesse asjaolu, et asjaomased kaubad on ühenduse kaubad, ning arvestades selle ühendusesisese kaubandusega seotud meetmete fiskaalset olemust, on põhjendatav rakendusmeetmete kaudu kõnealuste kaupade suhtes kohaldatavate tolliformaalsuste asjakohane lihtsustamine. (5) Seadusliku kaubanduse lihtsustamine ja pettusevastane võitlus nõuavad lihtsaid, kiireid ja standardseid tolliprotseduure ja -menetlusi. Seetõttu on asjakohane, nagu on märgitud komisjoni teatises tolli ja kaubanduse lihtsa ja paberivaba keskkonna kohta, lihtsustada tollialaseid õigusakte, et saaks kasutada tänapäevaseid vahendeid ja tehnoloogiat ning soodustada edasist tollialaste õigusaktide ühtset kohaldamist ja uudseid lähenemisi tollikontrollile, aidates seeläbi kaasa tõhusa ja lihtsa tollivormistuse tagamisele. Tolliprotseduure on vaja koondada ja viia üksteisega vastavusse ning protseduuride arvu vähendada, jättes alles ainult need, mis on majanduslikult põhjendatud, pidades silmas ettevõtluse konkurentsivõime suurendamist. (6) Siseturu väljakujundamine, rahvusvahelise kaubanduse ja investeeringute takistuste vähendamine ja suurenenud vajadus tagada turvalisus ja ohutus ühenduse välispiiril on muutnud tolli ülesannet, andes sellele juhtiva rolli tarneahelas ning muutes selle rahvusvahelise kaubanduse järelevalve ja korraldamise kaudu riikide ja ettevõtete konkurentsivõime katalüsaatoriks. Tollialased õigusaktid peavad seetõttu arvestama uut majanduslikku olukorda ning tolli uut ülesannet ja missiooni. (7) Informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogiate kasutamine, mis on ette nähtud tulevases Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses tolli ja kaubanduse paberivaba keskkonna kohta, on võtmetähtsusega kaubanduse hõlbustamise ning samal ajal tollikontrolli tõhususe tagamisel, vähendades seega kulusid ettevõtetele ning riski ühiskonnale. Seetõttu on vaja luua tolliseadustikus õiguslik raamistik, mille raames seda otsust saaks rakendada, eelkõige õiguslik põhimõte, et kõiki tolli- ja kaubandustehinguid tuleb teha elektrooniliselt ja et tollitoimingute informatsiooni- ja kommunikatsioonisüsteemid kõikides liikmesriikides peavad pakkuma ettevõtjatele samu soodustusi. (8) Sellise informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogiate kasutamisega peaks kaasnema tollikontrolli ühtlustatud ja standardiseeritud kohaldamine liikmesriikide poolt tagamaks tollikontrolli samaväärse taseme ühenduse kõikides osades, et ei tekiks konkurentsivastast käitumist erinevates ühenduse sisenemis- ja väljumispunktides. (9) Ettevõtluse hõlbustamise huvides ning samal ajal ühenduse tolliterritooriumile toodava või sealt välja viidava kauba kontrolli vajaliku taseme tagamiseks on soovitav, et andmekaitsesätteid arvestades jagataks ettevõtjate esitatud teavet tollide vahel ning teiste asjaomase kontrolliga seotud ametitega, nagu politsei, piirivalve, veterinaar- ja keskkonnaasutused, ning et erinevate asutuste läbiviidavad kontrollid oleksid ühtlustatud, nii et ettevõtjad peaksid esitama oma teavet ainult ühe korra ja et kõnealused asutused kontrolliksid kaupu samal ajal ja samas kohas. (10) Teatud tüüpi ettevõtluse hõlbustamise huvides peaks kõigil isikutel olema jätkuvalt õigus määrata tolliga suhtlemiseks oma esindaja. Siiski ei tohiks enam olla võimalik piirata nimetatud esindusõigust ühe liikmesriigi õigusaktide alusel. Lisaks sellele peaks tolliesindajal, kes täidab kriteeriume volitatud ettevõtja staatuse andmiseks, olema õigus osutada oma teenuseid muus liikmesriigis kui see, kus ta on asutatud. (11) Lihtsustamisviiside laiaulatuslikust kasutamisest peaksid maksimaalset kasu saama seaduskuulekad ja usaldusväärsed ettevõtjad kui „volitatud ettevõtjad” ning, arvestades turvalisuse ja ohutuse tagamise nõuet, on kõnealustel ettevõtjatel kasu ka vähendatud tollikontrollist. Nad võivad seega saada tollilihtsustuse õigusega volitatud ettevõtja staatuse või turvalisuse ja ohutuse valdkonna volitatud ettevõtja staatuse. Neile võidakse anda üks või teine staatus või mõlemad korraga. (12) Kõiki otsuseid, see tähendab tolli poolt tollialaste õigusaktide alusel tehtud ametlikke toiminguid, millel on õiguslik tagajärg ühe või mitme isiku suhtes, samuti tolli poolt väljastatud siduvat teavet, tuleb käsitleda samade eeskirjade alusel. Kõik kõnealused otsused peavad kehtima kogu ühenduse piires ja neid peaks olema võimalik tühistada, muuta — kui ei ole sätestatud teisiti — või kehtetuks tunnistada, kui nad ei ole vastavuses tollialaste õigusaktide või nende tõlgendustega. (13) Vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste hartale peab igal isikul lisaks iga tolli otsuse edasikaebamise õigusele olema õigus ärakuulamisele, enne kui teda kahjustada võiv otsus vastu võetakse. (14) Tolliprotseduuride sujuvamaks muutmine elektroonilises keskkonnas nõuab vastutuse jaotamist liikmesriikide tollide vahel. Siseturu kõikides osades on vaja tagada tõhusate, hoiatavate ja proportsionaalsete sanktsioonide asjakohane tase. (15) Selleks et oleksid tasakaalus ühelt poolt tolli vajadus tagada tollialaste õigusaktide korrektne kohaldamine ning teiselt poolt ettevõtjate õigus õiglasele kohtlemisele, tuleks tollile anda muu hulgas ulatuslikud kontrollivolitused ja ettevõtjatele kaebuse esitamise õigus. (16) Selleks et vähendada ühendusele, tema kodanikele ja kaubanduspartneritele suunatud riski, peaks tollikontrolli ühtlustatud kohandamine põhinema ühtsel riskijuhtimise raamistikul ja selle rakendamiseks kasutatavatel elektroonilistel süsteemidel. Kõiki liikmesriike hõlmava ühise riskijuhtimise raamistiku loomine ei tohiks takistada liikmesriike kaupa pisteliselt kontrollimast. (17) On vaja kehtestada tegurid, mille põhjal kohaldatakse impordi- ja eksporditollimakse ja muid kaubavahetusega seonduvaid meetmeid. Samuti on asjakohane sätestada kindlad sätted päritolutõendite suhtes ühenduses, kui see on kaubanduslikel põhjustel vajalik. (18) On asjakohane koondada ühte rühma kõik impordil tekkivad tollivõla juhud, mis ei kuulu vabasse ringlusse lubamise või osalise tollimaksust vabastamise ajutise lubamise tollideklaratsioonide alla, et vältida tollivõla tekkimise õigusliku aluse kindlakstegemisega seonduvaid keerukusi. Sama tuleks teha ka ekspordil tekkiva tollivõla puhul. (19) Kuna tolli uus roll toob kaasa vastutuse jagamise ja koostöö vajaduse riigisiseste ja piiril asuvate tolliasutuste vahel, tuleks enamikul juhtudel tollivõlga määrata kohas, kus võlgnik on asutatud, nii et asjaomase koha pädev tolliasutus saaks kõige paremini jälgida asjaomase isikuga seonduvaid meetmeid. (20) Lisaks tuleks muudetud Kyoto konventsiooni kohaselt vähendada selliste juhtude hulka, kus on vaja liikmesriikidevahelist halduskoostööd tollivõla tekkimise koha määramisel ja tollimaksu tagasinõudmisel. (21) Eeskirjad eriprotseduuride osas peaksid lubama kasutada ühte tagatist kõigi eriprotseduuride kategooriate puhul, kusjuures kõnealuse üldtagatisega hõlmataks mitmeid tehinguid. (22) Ühenduse ja liikmesriikide finantshuvide paremaks kaitsmiseks peaks tagatis katma ka deklareerimata või valesti deklareeritud kauba, mis sisaldub kaubasaadetises või deklaratsioonis, mille kohta tagatis on esitatud. Samal põhjusel peaks käendaja võetud kohustus katma ka impordi- või eksporditollimaksu summas, mis tuleb tasuda pärast vabastusjärgset kontrolli. (23) Ühenduse ja liikmesriikide finantshuvide kaitsmiseks ja pettuste tõkestamiseks on asjakohane kehtestada kord, mis sisaldab järkjärgulisi meetmeid üldtagatise kohaldamiseks. Kui tegemist on suurenenud pettuseohuga, peaks olema võimalik asjaomase ettevõtja konkreetset olukorda silmas pidades üldtagatise kohaldamisest ajutiselt keelduda. (24) On asjakohane arvestada asjaomase isiku heausksust juhtudel, kui tollivõlg on tekkinud tollialaste õigusaktide täitmata jätmise tõttu, ning vähendada võlgniku hooletu käitumise tagajärgi võimalikult suures ulatuses. (25) On vaja sätestada põhimõte, kuidas määrata kindlaks ühenduse kauba staatus ja kõnealuse staatuse kaotamise asjaolud, ning määrata kindlaks juhud, mil kõnealune staatus jääb kauba ühenduse territooriumilt ajutiselt väljaviimise korral muutmata. (26) Neil juhtudel, kui ettevõtja on eelnevalt esitanud kauba kõlblikkuse riskipõhiseks kontrollimiseks vajamineva teabe, on üldjuhul asjakohane tagada kauba kiirendatud vabasse ringlusse lubamine. Maksu- ja kaubanduspõhimõtete kontrollimisi peaks eelkõige läbi viima tolliasutus, kes on vastutavad piirkonnas, kus asuvad ettevõtja valdused. (27) Tollideklaratsioonide esitamise eeskirju ja kauba tolliprotseduurile suunamise eeskirju tuleks ajakohastada ja sujuvamaks muuta, nõudes eelkõige tollideklaratsioonide esitamist üldjuhul elektrooniliselt ning vaid ühes lihtsustatud deklaratsiooni vormis. (28) Kuna muudetud Kyoto konventsioon eelistab tollideklaratsioonide esitamist, registreerimist ja kontrollimist enne kauba saabumist ja sellest lähtuvalt on tollideklaratsiooni esitamise koht erinev kohast, kus kaup füüsiliselt asub, on asjakohane pakkuda keskse tollivormistuse võimalust kohas, kus asjaomane ettevõtja on asutatud. Keskne tollivormistus peaks hõlmama lihtsustatud deklaratsioonide kasutamise, täieliku deklaratsiooni ja nõutud dokumentide esitamise kuupäeva edasilükkamise, perioodiliste deklaratsioonide esitamise ja tasumise edasilükkamise võimalusi. (29) Et aidata kaasa neutraalsete konkurentsitingimuste tagamisele ühenduse piires, on asjakohane sätestada ühenduse tasemel eeskirjad, mis reguleerivad kauba hävitamist või muud kõrvaldamist tolli poolt, s.o küsimusi, mis oleks varem nõudnud siseriiklikke õigusakte. (30) On asjakohane esitada ühtsed ja lihtsad eeskirjad eriprotseduuride jaoks (transiit, ladustamine, eriotstarbeline kasutamine või töötlemine) ja lisada neile lühike kokkuvõte iga eriprotseduuri kategooria eeskirjade kohta, nii et asjaomasel ettevõtjal või pädeval tollitöötajal oleks lihtne valida õige protseduur, vältida vigu ja vähendada vabasse ringlusse lubamise järgseid sissenõudmisi ja tagasimaksmisi. (31) Tuleks lihtsustada mitmete eriprotseduuride lubamist ühe tagatise alusel ja ühe järelevalvet teostava tolliasutuse poolt ning kehtestada lihtsad eeskirjad tollivõla tekkimise kohta kõnealustel juhtudel. Keskse põhimõttena peaks eriprotseduuri alla kuuluva kauba või kõnealusest kaubast valmistatud toodete tolliväärtuse määramine toimuma tollivõla tekkimise ajal. Siiski peaks olema ka võimalik, kui see on majanduslikult põhjendatud, määrata kauba tolliväärtus ajal, mil kaup suunatakse eriprotseduurile. Samu põhimõtteid tuleks rakendada tavaliste käitlemistoimingute korral. (32) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 648/2005 (millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) ( 6 ) tolliseadustikku sisse viidud turvalisust käsitlevate meetmete hulga suurenemist arvestades peaks kauba paigutamine vabatsooni olema tolliprotseduur ning kaup peaks läbima tollikontrolli vabatsooni sisenemisel ja kauba kohta tuleks teha vastav arvestuskanne. (33) Arvestades et re-eksport ei ole enam vajalik, tuleks seestöötlemise peatamise protseduur ühendada tollikontrolli all töötlemisega ja seestöötlemise tagasimakse protseduur kaotada. Kõnealune ainus seestöötlemise protseduur peaks hõlmama ka kauba hävitamist, välja arvatud juhul, kui kauba hävitamise viib läbi toll või see toimub tolli järelevalve all. (34) Turvalisusega seonduvaid meetmeid, mida kohaldatakse ühenduse tolliterritooriumilt välja viidud kauba suhtes, tuleks samamoodi rakendada ühendusevälise kauba re-ekspordi suhtes. Samu põhieeskirju tuleks rakendada igat tüüpi kauba suhtes, arvestades võimalust teha vajaduse korral erandeid kaubale, mis läbivad ühenduse tolliterritooriumi ainult transiidina. (35) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise kord ( 7 ). (36) On asjakohane sätestada käesoleva tolliseadustiku rakendusmeetmete vastuvõtmine. Kõnealused meetmed tuleks vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklites 4 ja 5 sätestatud korralduskomitee menetlusele ja regulatiivkomitee menetlusele. (37) Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus määrata kindlaks käesoleva tolliseadustiku tõhusaks kohaldamiseks vajalikud tingimused ja kriteeriumid. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid või täiendada käesolevat määrust, lisades uusi vähem olulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. (38) Tõhusa otsusetegemise protsessi tagamiseks on asjakohane läbi vaadata küsimused, mis puudutavad tollialaseid õigusakte käsitlevate rahvusvaheliste lepingutega või nende alusel loodud komiteedes, töörühmades ja paneelides võetava ühenduse seisukoha ettevalmistamist. (39) Tollialaste õigusaktide lihtsustamiseks ja ratsionaliseerimiseks on mitmed praegu eraldiseisvates ühenduse õigusaktides sisalduvad sätted läbipaistvuse saavutamiseks inkorporeeritud käesolevasse tolliseadustikku. Seetõttu tuleks koos määrusega (EMÜ) nr 2913/92 kehtetuks tunnistada järgmised määrused: nõukogu 19. detsembri 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 3925/91 (ühendusesiseseid lende tegevate isikute salongi- ja registreeritud pagasi ning ühendusesiseseid merereise tegevate isikute pagasi suhtes kohaldatavate kontrollide ja formaalsuste lõpetamise kohta) ( 8 ) ning nõukogu 11. juuni 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1207/2001 (millega nähakse ette Euroopa Ühenduse ja teatavate riikide vahelist kaubavahetuse enamsoodustusrežiimi reguleerivate sätete kohaste ühenduse päritolutõendite väljastamise ja koostamise ning teatavate heakskiidetud eksportija tunnistuste väljastamise lihtsustamise kord) ( 9 ). (40) Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt ühenduse tolliterritooriumile toodava või kõnealuselt territooriumilt välja viidava kauba suhtes kohaldatavate eeskirjade ja protseduuride sätestamist tolliliidu kui siseturu keskse samba efektiivse toimimise huvides, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale, ning arvestades järgmist: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







SISUKORD I JAOTIS ÜLDSÄTTED 1. PEATÜKK Tollialaste õigusaktide reguleerimisala, tolli missioon ja mõisted 2. PEATÜKK Isikute õigused ja kohustused seoses tollialaste õigusaktidega 1. jagu Teabe esitamine 2. jagu Tolliesindamine 3. jagu Volitatud ettevõtja 4. jagu Tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduvad otsused 5. jagu Karistused 6. jagu Kaebused 7. jagu Kauba kontrollimine 8. jagu Dokumentide ja muu teabe säilitamine; tasud ja kulud 3. PEATÜKK Valuuta konverteerimine ja tähtajad II JAOTIS TEGURID, MILLE ALUSEL KOHALDATAKSE IMPORDI- JA EKSPORDITOLLIMAKSU JA MUID KAUBAVAHETUSE SUHTES ETTE NÄHTUD MEETMEID 1. PEATÜKK Ühine tollitariifistik ja kauba tariifne klassifitseerimine 2. PEATÜKK Kauba päritolu 1. jagu Mittesooduspäritolu 2. jagu Sooduspäritolu 3. PEATÜKK Kauba tolliväärtus III JAOTIS TOLLIVÕLG JA TAGATISED 1. PEATÜKK Tollivõla tekkimine 1. jagu Tollivõlg impordil 2. jagu Tollivõlg ekspordil 3. jagu Ühised sätted impordil ja ekspordil tekkiva tollivõla kohta 2. PEATÜKK Võimaliku või olemasoleva tollivõla tagatis 3. PEATÜKK Tollimaksu sissenõudmine ja tasumine ning impordi- ja eksporditollimaksu summa tagasimaksmine ja vähendamine 1. jagu Impordi- või eksporditollimaksu summa kindlaksmääramine, tollivõlast teatamine ja arvestuskande tegemine 2. jagu Impordi- või eksporditollimaksu summa tasumine 3. jagu Impordi- või eksporditollimaksu summa tagasimaksmine ja vähendamine 4. PEATÜKK Tollivõla lõppemine IV JAOTIS ÜHENDUSE TOLLITERRITOORIUMILE TOODUD KAUP 1. PEATÜKK Sisenemise ülddeklaratsioon 2. PEATÜKK Kauba saabumine 1. jagu Kauba toomine ühenduse tolliterritooriumile 2. jagu Kauba esitamine, mahalaadimine ja läbivaatamine 3. jagu Tolliformaalsused pärast kauba esitamist 4. jagu Transiidiprotseduuri alusel veetav kaup V JAOTIS TOLLISTAATUSE, KAUBA TOLLIPROTSEDUURILE SUUNAMISE, ÕIGSUSE KONTROLLIMISE, KAUBA VABASTAMISE JA KÕRVALDAMISE ÜLDEESKIRJAD 1. PEATÜKK Kauba tollistaatus 2. PEATÜKK Kauba suunamine tolliprotseduurile 1. jagu Üldsätted 2. jagu Standardtollideklaratsioonid 3. jagu Lihtsustatud tollideklaratsioonid 4. jagu Kõikide tollideklaratsioonide suhtes kohaldatavad sätted 5. jagu Muu lihtsustamine 3. PEATÜKK Õigsuse kontrollimine ja kauba vabastamine 1. jagu Õigsuse kontrollimine 2. jagu Kauba vabastamine 4. PEATÜKK Kauba kõrvaldamine VI JAOTIS VABASSE RINGLUSSE LUBAMINE JA IMPORDITOLLIMAKSUDEST VABASTAMINE 1. PEATÜKK Vabasse ringlusse lubamine 2. PEATÜKK Imporditollimaksudest vabastamine 1. jagu Tagasitoodud kaup 2. jagu Merekalapüük ja muud meresaadused 3. jagu Rakendusmeetmed VII JAOTIS ERIPROTSEDUURID 1. PEATÜKK Üldsätted 2. PEATÜKK Transiit 1. jagu Välis- ja sisetransiit 2. jagu Ühenduse transiit 3. PEATÜKK Ladustamine 1. jagu Ühissätted 2. jagu Ajutine ladustamine 3. jagu Tolliladustamine 4. jagu Vabatsoonid 4. PEATÜKK Erikasutus 1. jagu Ajutine import 2. jagu Lõppkasutus 5. PEATÜKK Töötlemine 1. jagu Üldsätted 2. jagu Seestöötlemine 3. jagu Välistöötlemine VIII JAOTIS KAUBA VÄLJAVIIMINE ÜHENDUSE TOLLITERRITOORIUMILT 1. PEATÜKK Tolliterritooriumilt välja viidav kaup 2. PEATÜKK Eksport ja re-eksport 3. PEATÜKK Eksporditollimaksudest vabastamine IX JAOTIS TOLLISEADUSTIKU KOMITEE JA LÕPPSÄTTED 1. PEATÜKK Tolliseadustiku komitee 2. PEATÜKK Lõppsätted LISA VASTAVUSTABELID







I JAOTIS

ÜLDSÄTTED







1. PEATÜKK

Tollialaste õigusaktide reguleerimisala, tolli missioon ja mõisted

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

1. Käesoleva määrusega sätestatakse ühenduse tolliseadustik (edaspidi „tolliseadustik”), millega kehtestatakse ühenduse tolliterritooriumile toodava või sealt välja viidava kauba suhtes kohaldatavad üldeeskirjad ja protseduurid.

Ilma et see piiraks rahvusvahelist õigust ja konventsioone ning teistes valdkondades kohaldatavaid ühenduse õigusakte, kohaldatakse tolliseadustikku ühetaoliselt kogu ühenduse territooriumil.

2. Teatavaid tollialaste õigusaktide sätteid võidakse konkreetseid valdkondi reguleerivate õigusaktide või rahvusvaheliste konventsioonide raames kohaldada ka väljaspool ühenduse tolliterritooriumi.

3. Teatavaid tollialaste õigusaktide sätteid, sealhulgas nendega ette nähtud lihtsustusi, kohaldatakse kaubavahetusele ühenduse tolliterritooriumi selliste osade vahel, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2006/112/EÜ sätteid, ja nimetatud territooriumi selliste osade vahel, mille suhtes neid sätteid ei kohaldata, või kaubandusele nimetatud territooriumi selliste osade vahel, mille suhtes neid sätteid ei kohaldata.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades esimeses lõigus osutatud sätted ja lihtsustatud formaalsused nende rakendamiseks, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. Nimetatud meetmete puhul võetakse samuti arvesse eriasjaolusid, mis on seotud vaid üht liikmesriiki hõlmava kaubavahetusega.

Artikkel 2

Tolli missioon

Toll vastutab eelkõige ühenduse rahvusvahelise kaubanduse haldamise eest ja aitab seeläbi kaasa õiglase ja avatud kaubanduse arendamisele, siseturu välisaspektide, ühise kaubanduspoliitika ja ühenduse muude ühiste poliitikate rakendamisele ning üldisele tarneahela turvalisusele. Toll võtab meetmeid, mille eesmärk on eelkõige järgmine:

a) ühenduse ja selle liikmesriikide finantshuvide kaitsmine;

b) ühenduse kaitsmine ebaausa ja illegaalse kaubanduse eest, samal ajal seadusliku ettevõtluse toetamine;

c) vajaduse korral tihedas koostöös teiste pädevate asutustega ühenduse ja tema residentide turvalisuse ja ohutuse ning keskkonnakaitse tagamine;

d) nõuetekohase tasakaalu säilitamine tollikontrolli ja seadusliku kaubanduse hõlbustamise vahel.

Artikkel 3

Tolliterritoorium

1. Ühenduse tolliterritooriumi alla kuuluvad järgmised territooriumid koos territoriaalvete, sisevete ja õhuruumiga:

— Belgia Kuningriigi territoorium;

— Bulgaaria Vabariigi territoorium;

— Tšehhi Vabariigi territoorium;

— Taani Kuningriigi territoorium, välja arvatud Fääri saared ja Gröönimaa;

— Saksamaa Liitvabariigi territoorium, välja arvatud Helgolandi saar ja Büsingeni territoorium (Saksamaa Liitvabariigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline 23. novembri 1964. aasta leping);

— Eesti Vabariigi territoorium;

— Iirimaa territoorium;

— Kreeka Vabariigi territoorium;

— Hispaania Kuningriigi territoorium, välja arvatud Ceuta ja Melilla;

— Prantsuse Vabariigi territoorium, välja arvatud Uus-Kaledoonia, Mayotte, Saint-Pierre ja Miquelon, Wallis ja Futuna saared, Prantsuse Polüneesia ning Prantsuse Lõuna- ja Antarktika-territooriumid;

— Itaalia Vabariigi territoorium, välja arvatud Livigno ja Campione d’Italia haldusüksused ning Itaaliale kuuluv osa Lugano järvest, mis jääb Ponte Tresa ja Porto Ceresio vahelisel alal rannajoone ja riigipiiri vahele;

— Küprose Vabariigi territoorium vastavalt 2003. aasta ühinemisakti sätetele;

— Läti Vabariigi territoorium;

— Leedu Vabariigi territoorium;

— Luksemburgi Suurhertsogiriigi territoorium;

— Ungari Vabariigi territoorium;

— Malta territoorium;

— Madalmaade Kuningriigi territoorium Euroopas;

— Austria Vabariigi territoorium;

— Poola Vabariigi territoorium;

— Portugali Vabariigi territoorium;

— Rumeenia territoorium;

— Sloveenia Vabariigi territoorium;

— Slovaki Vabariigi territoorium;

— Soome Vabariigi territoorium;

— Rootsi Kuningriigi territoorium;

— Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Kanalisaarte ja Mani saare territoorium.

2. Järgmisi väljaspool liikmesriikide territooriumi asuvaid territooriume koos nende territoriaalvete, sisevete ja õhuruumiga käsitatakse ühenduse tolliterritooriumi osana, võttes arvesse nende suhtes kohaldatavaid konventsioone ja lepinguid:

a) PRANTSUSMAA Monaco territoorium, nagu on määratletud 18. mail 1963 Pariisis alla kirjutatud tollikonventsioonis (Journal officiel de la République française (Prantsuse Vabariigi Teataja), 27. september 1963, lk 8679);

b) KÜPROS Ühendkuningriigi suveräänsete baasipiirkondade territooriumid Akrotiris ja Dhekelias, nagu on määratletud 16. augustil 1960 Nicosias alla kirjutatud Küprose Vabariigi asutamislepingus (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252).

Artikkel 4

Mõisted

Käesolevas tolliseadustikus kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. „toll” — liikmesriikide tolliadministratsioonid, mis vastutavad tollialaste õigusaktide kohaldamise eest, ning muud asutused, mis on siseriikliku õiguse alusel volitatud kohaldama teatavaid tollialaseid õigusakte;

2. „tollialased õigusaktid” — järgmiste õigusaktide kogu: a) käesolev tolliseadustik ning ühenduse tasandil ja vajaduse korral siseriiklikul tasandil vastu võetud sätted selle rakendamiseks; b) ühine tollitariifistik; c) ühenduse tollimaksuvabastuste süsteemi aluseks olevad õigusaktid; d) tollialaseid sätteid sisaldavad rahvusvahelised lepingud niivõrd, kuivõrd need on ühenduses kohaldatavad;

3. „tollikontroll” — tolli teostatavad eritoimingud, mille eesmärk on tagada tollialaste õigusaktide ja muude ühenduse tolliterritooriumi ja muude territooriumide vahel liikuva kauba sisenemist, väljumist, transiiti, edasitoimetamist, ladustamist ja lõppkasutust ning ühendusevälise kauba ja lõppkasutusprotseduurile suunatud kauba tolliterritooriumil liikumist ja olemasolu käsitlevate õigusaktide nõuetekohane rakendamine;

4. „isik” — füüsiline isik, juriidiline isik ja mis tahes isikute ühendus, mis ei ole juriidiline isik, kuid mis võib ühenduse või siseriikliku õiguse kohaselt sooritada õigustoiminguid;

5. „ettevõtja” — isik, kes oma majandus- või kutsetegevuse kaudu on ametialaselt seotud tollialaste õigusaktidega hõlmatud tegevustega;

6. „tolliesindaja” — isik, kelle teine isik on oma suhtlemisel tolliga määranud teostama tollialaste õigusaktide kohaselt nõutavaid toiminguid ja formaalsusi;

7. „risk” — võimalus, et ühenduse tolliterritooriumi ja väljaspool seda territooriumi asuvate riikide ja territooriumide vahel liikuva kauba sisenemisel, väljumisel, transiidil, edasitoimetamisel või lõppkasutusel ning sellise kauba olemasolu korral, millel ei ole ühenduse staatust, tekib olukord, millel võivad olla järgmised tagajärjed: a) see takistaks ühenduse või siseriiklike meetmete korrektset kohaldamist; b) see kahjustaks ühenduse ja selle liikmesriikide finantshuve; c) see seaks ohtu ühenduse ja tema residentide turvalisuse ja ohutuse, kahjustades inimeste, loomade või taimede tervist, keskkonda või tarbijaid;

8. „tolliformaalsused” — kõik toimingud, mille asjaomased isikud ja toll peavad läbi viima tollialaste õigusaktide järgimiseks;

9. „ülddeklaratsioon” (sisenemise ülddeklaratsioon ja väljumise ülddeklaratsioon) — dokument, millega isik teatab ette nähtud vormis ja korras tollile enne sündmuse toimumist või selle toimumise ajal, et kaup tuuakse ühenduse tolliterritooriumile või viiakse sealt välja;

10. „tollideklaratsioon” — dokument või toiming, millega isik avaldab ette nähtud vormis ja viisil soovi suunata kaup teatavale tolliprotseduurile, vajaduse korral koos viitega mis tahes erikorra kohaldamiseks;

11. „deklarant” — isik, kes esitab ülddeklaratsiooni või re-ekspordi teatise või tollideklaratsiooni enda nimel, või isik, kelle nimel selline deklaratsioon esitatakse;

12. „tolliprotseduur” — mõni järgmistest protseduuridest, millele võib kaupa vastavalt käesolevale tolliseadustikule suunata: a) vabasse ringlusse lubamine; b) eriprotseduurid; c) eksport;

13. „tollivõlg” — isiku kohustus tasuda kehtivate tollialaste õigusaktide kohaselt konkreetsete kaupade suhtes kohaldatava impordi- või eksporditollimaksu summa;

14. „võlgnik” — isik, kellel lasub tollivõla tasumise kohustus;

15. „imporditollimaks” — kauba importimisel tasumisele kuuluv tollimaks;

16. „eksporditollimaks” — kauba eksportimisel tasumisele kuuluv tollimaks;

17. „tollistaatus” — kauba staatus ühenduse kauba või ühendusevälise kaubana;

18. „ühenduse kaup” — kaup, mis kuulub mõne järgmise kategooria alla: a) täielikult ühenduse tolliterritooriumil saadud kaup, millele ei ole lisatud väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvatest riikidest või territooriumidelt imporditud kaupa. Vastavalt artikli 101 lõike 2 punktile c määratud juhtudel ei ole täielikult ühenduse territooriumil saadud kaubal ühenduse kauba tollistaatust, kui see on saadud välistransiidiprotseduurile, ladustamisprotseduurile, ajutise impordi protseduurile või seestöötlemise protseduurile suunatud kaubast; b) väljastpoolt ühenduse tolliterritooriumi asuvatest riikidest või territooriumidelt sellele territooriumile toodud ja vabasse ringlusse lubatud kaup; c) ainult punktis b kirjeldatud kaubast või punktides a ja b kirjeldatud kaubast ühenduse tolliterritooriumil saadud või toodetud kaup;

19. „ühenduseväline kaup” — punktis 18 nimetamata kaup või kaup, mis on kaotanud ühenduse kauba tollistaatuse;

20. „riskijuhtimine” — riski süstemaatiline kindlaksmääramine ja kõikide ohutegurite vähendamiseks vajalike meetmete rakendamine. See sisaldab rahvusvahelistel, ühenduse ja siseriiklikel allikatel ning strateegiatel põhinevaid tegevusi, nagu andmete ja informatsiooni kogumine, riski analüüsimine ja hindamine, meetmete määramine ja võtmine ning protsessi ja selle tulemuste korrapärane jälgimine ja läbivaatamine;

21. „kauba vabastamine” — toiming, millega toll teeb kauba kättesaadavaks nende eesmärkide jaoks, mis tulenevad tolliprotseduurist, millele kaup on suunatud;

22. „tollijärelevalve” — tolli üldine tegevus tollialaste õigusaktide ja vajaduse korral muude tollijärelevalve alla kuuluva kauba suhtes kohaldatavate normide järgimiseks;

23. „tagasimaksmine” — mis tahes tasutud impordi- või eksporditollimaksude tagasimaksmine;

24. „vähendamine” — tasumata impordi- või eksporditollimaksude tasumise kohustusest loobumine;

25. „töödeldud toode” — kaup, mis on suunatud töötlemise protseduurile ning läbinud töötlemistoimingud;

26. „ühenduse tolliterritooriumil asutatud isik”: a) füüsilise isiku puhul isik, kelle harilik viibimiskoht on ühenduse tolliterritooriumil; b) juriidilise isiku või isikute ühenduse puhul isik, kelle registrijärgne asukoht, peakorter või püsiv tegevuskoht asub ühenduse tolliterritooriumil;

27. „kauba esitamine tollile” — tollile teatamine kauba saabumisest tolliasutusse või muusse kohta, mille toll on selleks määranud või heaks kiitnud, ning kõnealuse kauba kättesaadavaks tegemine tollikontrolli läbiviimiseks;

28. „kauba valdaja” — isik, kes on kauba omanik või kellel on samaväärne õigus kauba käsutamiseks, või isik, kelle tegeliku kontrolli all kaup on;

29. „tolliprotseduuri pidaja” — isik, kes esitab tollideklaratsiooni või kelle eest tollideklaratsioon on esitatud, või isik, kellele on antud üle eespool mainitud isiku õigused ja kohustused seoses tolliprotseduuriga;

30. „kaubanduspoliitika meetmed” — ühise kaubanduspoliitika osaks olevad mittetariifsed meetmed rahvusvahelist kaubavahetust käsitlevate ühenduse sätetena;

31. „töötlemistoimingud”: a) toimingud kaubaga, sealhulgas selle paigaldamine või kokkupanemine või selle sobitamine muu kaubaga; b) kauba töötlemine; c) kauba hävitamine; d) kauba parandamine, sealhulgas selle ennistamine ja kordategemine; e) sellise kauba kasutamine, mida ei leidu töödeldud tootes, aga mis võimaldab või hõlbustab kõnealuse toote tootmist, isegi kui kõnealune kaup täielikult või osaliselt töötlemise käigus ära kasutatakse (tootmise abivahend);

32. „tulemimäär” — töödeldud toodete kogus või osakaal, mis on saadud teatava koguse töötlemisprotseduurile suunatud kauba töötlemisest;

33. „sõnum” — ette nähtud vormis teatis, mis sisaldab ühe isiku, ameti või asutuse poolt teisele isikule, ametile või asutusele infotehnoloogia ja arvutivõrgu abil edastatavaid andmeid.







2. PEATÜKK

Isikute õigused ja kohustused seoses tollialaste õigusaktidega







1. jagu

Teabe esitamine

Artikkel 5

Andmete vahetamine ja säilitamine

1. Kogu tollialaste õigusaktide kohaselt nõutav andmete, saatedokumentide, otsuste ja teatiste vahetamine tollide vahel ning ettevõtjate ja tolli vahel ning selliste andmete tollialaste õigusaktide kohaselt nõutav säilitamine peab toimuma elektroonilisi andmetöötlusvahendeid kasutades.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades erandid esimesest lõigust, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Nende meetmetega määratakse kindlaks, millistel juhtudel ja tingimustel võib elektroonilise andmevahetuse asemel kasutada paberipõhiseid või muid menetlusi, võttes eelkõige arvesse järgmist:

a) tolli arvutisüsteemide ajutise rikke võimalust;

b) ettevõtja arvutisüsteemide ajutise rikke võimalust;

c) paberdokumentide kasutamist sätestavaid rahvusvahelisi konventsioone ja lepinguid;

d) reisijaid, kellel puudub otsejuurdepääs arvutisüsteemidele ja puuduvad vahendid teabe elektrooniliseks esitamiseks;

e) praktilisi nõudeid deklaratsioonide suuliselt või muul viisil esitamiseks.

2. Kui tollialastes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, võtab komisjon vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed, millega sätestatakse:

a) tolliasutuste vahel vahetatavad tollialaste õigusaktide kohaldamiseks vajalikud sõnumid;

b) tollialaste õigusaktide alusel vahetatavate sõnumite ühine andmerühm ja formaat.

Esimese lõigu punktis b nimetatud andmed peavad sisaldama riskianalüüsi läbiviimiseks ja tollikontrolli nõuetekohaseks kohaldamiseks vajalikke üksikasju, kasutades vajaduse korral rahvusvahelisi standardeid ja kaubandustava.

Artikkel 6

Andmekaitse

1. Kogu teabe kohta, mida toll oma kohuseid täites saab ning mis on oma olemuselt konfidentsiaalne või konfidentsiaalsena esitatud, kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus. Välja arvatud artikli 26 lõikes 2 sätestatud juhul, ei või pädevad asutused kõnealust teavet ilma seda esitanud isiku või asutuse otsese nõusolekuta avaldada.

Kõnealuse teabe avaldamine on siiski lubatud, kui toll on kohustatud või volitatud seda tegema vastavalt kehtivatele õigusaktidele, eriti mis puudutavad andmekaitset, või seoses õigustoimingutega.

2. Konfidentsiaalsete andmete edastamine väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumide tollidele ja muudele pädevatele asutustele on lubatud üksnes sellise rahvusvahelise lepingu raames, mis tagab piisava andmekaitse taseme.

3. Teabe avaldamine või edastamine peab toimuma täielikus kooskõlas kehtivate andmekaitse õigusaktidega.

Artikkel 7

Lisateabe vahetamine tolli ja ettevõtjate vahel

1. Toll ja ettevõtjad võivad, eelkõige vastastikuse koostöö eesmärgil seoses riski kindlaksmääramise ja selle vastu võitlemisega, vahetada teavet, mis ei ole nõutav tollialaste õigusaktide alusel. Kõnealune teabevahetus võib toimuda kirjaliku kokkuleppe alusel ning võib sisaldada tolli juurdepääsu ettevõtjate arvutisüsteemidele.

2. Lõikes 1 kirjeldatud koostöö raames ühe osapoole poolt teisele osapoolele esitatud teave on konfidentsiaalne, kui mõlemad osapooled ei ole teisiti kokku leppinud.

Artikkel 8

Tollipoolne teabe esitamine

1. Iga isik võib taotleda tollilt teavet tollialaste õigusaktide kohaldamise kohta. Kõnealuse taotluse võib tagasi lükata juhul, kui see ei puuduta tegelikult kavandatava rahvusvahelise kaubavahetusega seotud tegevust.

2. Toll on pidevalt kontaktis ettevõtjatega ja teiste rahvusvahelise kaubavahetusega seotud asutustega. Toll edendab läbipaistvust, tehes tollialased õigusaktid, üldised halduskorraldused ja taotluse vormid Interneti kaudu vabalt ja võimaluse korral tasuta kättesaadavaks.

Artikkel 9

Teabe esitamine tollile

1. Kõik tolliformaalsuste või tollikontrolli teostamisega otseselt või kaudselt seotud isikud esitavad tollile viimase taotluse korral ja ettenähtud tähtaja jooksul ning asjakohases vormis kõik vajalikud dokumendid ja kogu vajaliku teabe ning osutavad tollile nende formaalsuste või selle kontrolli lõpuleviimiseks vajalikku abi.

2. Asjaomane isik vastutab ülddeklaratsiooni või tollideklaratsiooni või teatist esitades või loa või mõne muu otsuse suhtes taotlust esitades järgmise eest:

a) deklaratsioonis, teatises või taotluses antud teabe täpsus ja täielikkus;

b) esitatud või kättesaadavaks tehtud dokumendi autentsus;

c) vajaduse korral kõnealuse kauba teatavale tolliprotseduurile suunamisega seotud kohustuste täitmine või lubatud toimingute tegemine.

Esimest lõiku kohaldatakse ka tolli poolt nõutava või tollile antava mis tahes teabe mis tahes muus vormis andmise suhtes.

Kui deklaratsioon, teatis, taotlus või teave esitatakse asjaomase isiku tolliesindaja poolt, on esimeses lõigus esitatud kohustused siduvad ka tolliesindaja suhtes.

Artikkel 10

Elektroonilised süsteemid

1. Liikmesriigid teevad tolliasutustevaheliseks teabevahetuseks ning kannete ühiseks registreerimiseks ja säilitamiseks ette nähtud elektrooniliste süsteemide väljaarendamisel, hooldamisel ja kasutamisel koostööd komisjoniga; kõnealused süsteemid hõlmavad eelkõige:

a) otseselt või kaudselt tolliformaalsuste teostamisega seotud ettevõtjaid;

b) taotlusi ja lube, mis on seotud tolliprotseduuride või volitatud ettevõtja staatusega;

c) vastavalt artiklile 20 tehtud taotlusi ja eriotsuseid;

d) artiklis 25 osutatud ühtset riskijuhtimist.

2. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades järgmised aspektid:

a) registreeritavate andmete standardformaat ja sisu,

b) kõnealuste andmete säilitamine liikmesriikide tollide poolt,

c) eeskirjad kõnealustele andmetele juurdepääsu andmiseks i) ettevõtjatele, ii) muudele pädevatele asutustele,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.







2. jagu

Tolliesindamine

Artikkel 11

Tolliesindaja

1. Iga isik võib määrata tolliesindaja.

Kõnealune esindamine võib olla kas otsene, mille puhul tolliesindaja tegutseb teise isiku nimel ja eest, või kaudne, mille puhul tolliesindaja tegutseb enda nimel, kuid teise isiku eest.

Tolliesindaja on asutatud ühenduse tolliterritooriumil.

2. Liikmesriigid võivad kooskõlas ühenduse õigusega määrata kindlaks tingimused, mille kohaselt tolliesindaja võib osutada teenuseid liikmesriigis, kus ta on asutatud. Ilma et see piiraks asjaomase liikmesriigi poolt vähem rangete kriteeriumite kohaldamist, on tolliesindajal, kes täidab artikli 14 punktides a–d sätestatud kriteeriume, siiski õigus osutada selliseid teenuseid muus liikmesriigis kui liikmesriik, kus ta on asutatud.

3. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades eelkõige järgmised aspektid:

a) tingimused, mille korral lõike 1 kolmandas lõigus osutatud nõudest võib loobuda,

b) tingimused, mille korral lõikes 2 osutatud õiguse võib anda ja seda tõestada,

c) mis tahes lisameetmed käesoleva artikli rakendamiseks,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 12

Volitamine

1. Tolliga suheldes teatab tolliesindaja, et ta tegutseb esindatava isiku eest, ja täpsustab, kas esindamine on otsene või kaudne.

Isik, kes ei teata, et ta tegutseb tolliesindajana, või kes teatab, et ta tegutseb tolliesindajana, ilma et ta oleks volitatud seda tegema, loetakse tegutsevaks enda nimel ja enda eest.

2. Toll võib nõuda isikult, kes teatab, et ta tegutseb tolliesindajana, tõendite esitamist esindatava isiku volituse olemasolu kohta.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades erandid esimesest lõigust, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.







3. jagu

Volitatud ettevõtja

Artikkel 13

Taotlemine ja lubamine

1. Ettevõtja, kes on asutatud ühenduse tolliterritooriumil ja kes vastab artiklites 14 ja 15 sätestatud tingimustele, võib taotleda volitatud ettevõtja staatust.

Toll annab, vajaduse korral pärast konsulteerimist teiste pädevate asutustega, kõnealuse staatuse, mille üle peetakse järelevalvet.

2. Volitatud ettevõtja staatus hõlmab kahte liiki lube: volitatud ettevõtja „tollialased lihtsustused” ning volitatud ettevõtja „turvalisus ja ohutus”.

Esimest liiki luba võimaldab ettevõtjatel kasutada teatavaid lihtsustusi vastavalt tollialastele õigusaktidele. Teist liiki loa kohaselt on selle omanikul õigus kasutada turvalisuse ja ohutusega seonduvaid hõlbustusi.

Mõlemat liiki lube võib omada korraga.

3. Kõikide liikmesriikide tollid tunnustavad artiklitele 14 ja 15 vastavat volitatud ettevõtja staatust, ilma et see piiraks tollikontrolli läbiviimist.

4. Volitatud ettevõtja staatuse tunnustamise alusel ja tingimusel, et tollialastes õigusaktides sätestatud konkreetset tüüpi lihtsustusega seotud nõuded on täidetud, lubab toll ettevõtjal saada seda lihtsustust.

5. Volitatud ettevõtja staatust võib kooskõlas vastavalt artikli 15 lõike 1 punktile g sätestatud tingimustega peatada või tühistada.

6. Volitatud ettevõtja teatab tollile kõikidest asjaoludest, mis ilmnevad pärast staatuse andmist ja võivad mõjutada selle kehtivust või sisu.

Artikkel 14

Staatuse andmine

Kriteeriumid volitatud ettevõtja staatuse andmiseks on järgmised:

a) varasem kinnipidamine tolli- ja maksunõuetest;

b) äri- ja vajaduse korral transpordiandmete haldamise nõuetekohane süsteem, mis võimaldab kohase tollikontrolli läbiviimist;

c) tõestatud maksevõime;

d) läbiviidava tegevusega otseselt seotud praktilised pädevusstandardid või kutsekvalifikatsioon juhtudel, kui volitatud ettevõtja soovib kasutada tollialaste õigusaktide alusel ette nähtud lihtsustusi vastavalt artikli 13 lõikele 2;

e) asjakohased turvalisus- ja ohutusstandardid juhtudel, kui volitatud ettevõtja soovib kasutada turvalisuse ja ohutusega seonduva tollikontrolli osas hõlbustusi vastavalt artikli 13 lõikele 2.

Artikkel 15

Rakendusmeetmed

1. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades järgmisi juhtumeid käsitlevad eeskirjad:

a) volitatud ettevõtja staatuse andmine,

b) juhtumid, mille puhul tuleb volitatud ettevõtja staatus läbi vaadata,

c) volitatud ettevõtjatele lihtsustuste kasutamise lubade andmine,

d) sellise tolliasutuse määratlemine, kelle pädevusse kuulub kõnealuse staatuse ning kõnealuste lubade andmine,

e) turvalisuse ja ohutusega seonduva tollikontrolli suhtes volitatud ettevõtjatele antavate hõlbustuste liik ja ulatus,

f) konsulteerimine teiste tollidega ja teabe esitamine teistele tollidele,

g) tingimused, mille kohaselt volitatud ettevõtja staatus peatatakse või tühistatakse,

h) tingimused, mille kohaselt võib teatud volitatud ettevõtjate kategooriate puhul loobuda ühenduse tolliterritooriumil registreeritud asukoha nõudest, võttes eelkõige arvesse rahvusvahelisi lepinguid,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

2. Nimetatud meetmete puhul võetakse arvesse:

a) artikli 25 lõike 3 alusel vastu võetud eeskirju;

b) kutsetegevusealast osalemist tollialaste õigusaktidega hõlmatud tegevustes;

c) praktilisi pädevusstandardeid või tööalast kvalifikatsiooni, mis on otseselt seotud läbiviidava tegevusega;

d) ettevõtjat, kellel on asjakohaste rahvusvaheliste konventsioonide alusel väljastatud mis tahes rahvusvaheliselt tunnustatud tõend.







4. jagu

Tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduvad otsused

Artikkel 16

Üldsätted

1. Isik, kes taotleb, et toll teeks tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduva otsuse, peab tollile esitama sellise otsuse tegemiseks kogu vajaliku tolli poolt nõutava teabe.

Otsuse tegemist võivad taotleda ka mitu isikut ning otsuse võib teha ka mitme isiku kohta vastavalt tollialaste õigusaktidega ette nähtud tingimustele.

2. Lõike 1 kohane otsus tehakse ja taotlejale teatatakse kõnealusest otsusest viivitamata ning hiljemalt nelja kuu jooksul arvates kuupäevast, mil toll sai nimetatud otsuse tegemiseks kogu vajaliku tema poolt nõutava teabe, kui tollialastes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti.

Kui tollil ei ole kõnealuse ajavahemiku jooksul siiski võimalik otsust teha, teatab ta taotlejale sellest enne kõnealuse ajavahemiku möödumist, esitades põhjused ja määrates järgmise tähtaja, mida ta peab vajalikuks, et teha otsus taotluse kohta.

3. Kui otsuses või tollialastes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, jõustub otsus kuupäeval, mil taotleja otsuse kätte saab või mil see loetakse kätte saaduks. Toll täidab vastuvõetud otsused sellest kuupäevast alates, välja arvatud artikli 24 lõikes 2 sätestatud juhtudel.

4. Enne sellise otsuse vastuvõtmist, mis võib kahjustada isikut või isikuid, kellele see on suunatud, peab toll esitama oma otsuse aluseks olevad põhjendused asjaomasele isikule või isikutele, kellele tuleb anda võimalus oma seisukoha väljendamiseks, ette nähtud ajavahemiku jooksul alates kuupäevast, mil need põhjendused esitati.

Pärast kõnealuse ajavahemiku lõppemist tehakse otsus, milles on esitatud selle aluseks olevad põhjendused, asjakohases vormis asjaomasele isikule teatavaks. Otsuses tuleb viidata artiklis 23 sätestatud kaebuse esitamise õigusele.

5. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades järgmised aspektid:

a) millistel juhtudel ja tingimustel lõike 4 esimest lõiku ei kohaldata,

b) lõike 4 esimeses lõigus osutatud ajavahemik,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

6. Piiramata teiste valdkondade normide kohaldamist, millega sätestatakse juhud ja tingimused, mille korral otsused on tühised või neid saab kehtetuks tunnistada, võib toll, kes otsuse tegi, selle tühistada, seda muuta või selle kehtetuks tunnistada, kui see ei ole vastavuses tollialaste õigusaktidega.

7. Käesoleva artikli lõigete 3, 4 ja 6 ning artiklite 17, 18 ja 19 sätteid kohaldatakse ka nende otsuste suhtes, mis toll on teinud ilma asjaomase isiku eelneva taotluseta, ja eriti artikli 67 lõike 3 kohaste tollivõlast teatamiste suhtes, välja arvatud juhul, kui toll tegutseb kohtuorganina.

Artikkel 17

Otsuste kehtivus kogu ühenduse piires

Kui ei ole taotletud või sätestatud teisiti, kehtivad tolli poolt tollialaste õigusaktide alusel või seoses nende kohaldamisega tehtud otsused kogu ühenduse tolliterritooriumil.

Artikkel 18

Soodsate otsuste tühistamine

1. Toll tühistab soodsa otsuse isiku suhtes, kellele kõnealune otsus on suunatud, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

a) otsus on tehtud ebaõige või mittetäieliku teabe alusel;

b) taotleja teadis või oleks pidanud teadma, et teave oli ebaõige või mittetäielik;

c) õige ning täieliku teabe korral oleks otsus olnud teistsugune.

2. Isikule, kellele otsus oli suunatud, teatatakse selle tühistamisest.

3. Kui kooskõlas tollialaste õigusaktidega ei ole otsuses sätestatud teisiti, loetakse otsus tühiseks esialgse otsuse jõustumise kuupäevast.

4. Komisjon võib vastavalt artikli 184 lõikes 3 osutatud korralduskomitee menetlusele võtta meetmed käesoleva artikli rakendamiseks, eelkõige mitmele isikule suunatud otsustega seoses.

Artikkel 19

Soodsate otsuste kehtetuks tunnistamine ja muutmine

1. Soodne otsus tunnistatakse kehtetuks või seda muudetakse, kui üks või mitu sellise otsuse tegemiseks ette nähtud tingimustest olid täitmata või ei ole enam täidetud, välja arvatud artiklis 18 nimetatud juhtudel.

2. Kui tollialastes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, võib mitmele isikule suunatud soodsa otsuse kehtetuks tunnistada ka ainult selle isiku suhtes, kes ei täida asjaomase otsuse raames kehtestatud kohustusi.

3. Isikule, kellele otsus oli suunatud, teatatakse selle kehtetuks tunnistamisest või muutmisest.

4. Artikli 16 lõiget 3 kohaldatakse otsuse kehtetuks tunnistamise või muutmise suhtes.

Kui selle isiku õigustatud huvi, kellele otsus on suunatud, seda nõuab, võib toll erandjuhtudel kehtetuks tunnistamise otsuse või tehtud muudatuse jõustumise kuupäeva edasi lükata.

5. Komisjon võib vastavalt artikli 184 lõikes 3 osutatud korralduskomitee menetlusele võtta meetmed käesoleva artikli rakendamiseks, eelkõige mitmele isikule suunatud otsustega seoses.

Artikkel 20

Siduva informatsiooniga seonduvad otsused

1. Ametliku taotluse korral teeb toll siduva tariifiinformatsiooniga seonduvaid otsuseid (edaspidi „STI-otsus”) või siduva päritoluinformatsiooniga seonduvaid otsuseid (edaspidi „SPI-otsus”).

Selline taotlus lükatakse tagasi mis tahes järgmistel tingimustel:

a) kui otsuse saaja esitab või on juba esitanud sama kauba suhtes taotluse samale või teisele tolliasutusele või kui seda on tehtud tema nimel, ning SPI-otsuse puhul samadel tingimustel, mis on päritolustaatuse omandamise aluseks;

b) kui taotlus ei ole seotud STI- või SPI-otsuse mis tahes kavandatava kasutamisega või tolliprotseduuri mis tahes kavandatava kasutamisega.

2. STI- või SPI-otsused on siduvad ainult kauba tariifse klassifitseerimise või päritolu määramise suhtes.

Kõnealused otsused on tollile siduvad otsuse saaja suhtes ainult seoses kaubaga, mille suhtes tolliformaalsused viiakse lõpule pärast otsuse jõustumise kuupäeva.

Kõnealused otsused on siduvad otsuse saajale tolli suhtes üksnes alates kuupäevast, millal isik saab teatise otsuse kohta või mil see teatis loetakse isiku poolt kätte saaduks.

3. STI- või SPI-otsused kehtivad kolm aastat alates otsuse jõustumise kuupäevast.

4. Kindla tolliprotseduuri raames STI- või SPI-otsuse kohaldamiseks peab otsuse saaja tõendama järgmist:

a) STI-otsuse puhul: deklareeritud kaup vastab täies ulatuses otsuses kirjeldatud kaubale;

b) SPI-otsuse puhul: asjaomased tooted ning nende päritolustaatuse omandamise aluseks olevad tingimused vastavad täies ulatuses otsuses kirjeldatud kaubale ja tingimustele.

5. Erandina artikli 16 lõikest 6 ja artiklist 18 tühistatakse STI- või SPI-otsused, kui need põhinevad taotlejalt saadud ebaõigel või mittetäielikul teabel.

6. STI- või SPI-otsused tunnistatakse kehtetuks vastavalt artikli 16 lõikele 6 ja artiklile 19.

Kõnealuseid otsuseid ei või muuta.

7. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed käesoleva artikli lõigete 1–5 rakendamiseks.

8. Ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, ja millega sätestatakse järgmised aspektid:

a) STI- ja SPI-otsuste kehtivuse lõppemise tingimused ja aeg,

b) tingimused, mille korral punktis a kirjeldatud otsust võib veel kasutada kõnealusel otsusel põhinevate siduvate lepingute suhtes, mis on sõlmitud enne kõnealuse otsuse kehtivuse lõppemist, ning ajavahemik, mil neid otsuseid võib veel nõnda kasutada,

c) tingimused, mille korral komisjon võib teha otsuseid, millega taotletakse, et liikmesriigid tunnistaksid siduva informatsiooniga seonduva otsuse kehtetuks või muudaksid seda ning annaksid erinevat siduvat informatsiooni võrreldes muude sama küsimust käsitlevate otsustega,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

9. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades tingimused, mille korral tuleb teha siduva informatsiooniga seonduvaid muid otsuseid, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.







5. jagu

Karistused

Artikkel 21

Karistuste kohaldamine

1. Iga liikmesriik sätestab karistused ühenduse tollialaste õigusaktide täitmata jätmise eest. Kõnealused karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

2. Halduskaristuse kohaldamisel võib see muu hulgas olla ühes või mõlemas järgmises vormis:

a) tolli poolt määratud rahatrahv, sealhulgas kriminaalkaristuse asemel kohaldatav trahv;

b) igasuguste asjaomasele isikule antud lubade kehtetuks tunnistamine, peatamine või muutmine.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile lõikes 1 ette nähtud kehtivad siseriiklikud sätted ja teatavad viivitamatult kõigist järgnevatest neid puudutavatest muudatustest kuue kuu jooksul alates käesoleva artikli kohaldamise kuupäevast, nagu see on määratud vastavalt artikli 188 lõikele 2.







6. jagu

Kaebused

Artikkel 22

Kohtuotsused

Artiklid 23 ja 24 ei kehti kaebuste kohta, mille esitamise eesmärk on tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduva kohtuotsuse või kohtuorganina tegutseva tolli tehtud otsuse tühistamine, kehtetuks tunnistamine või muutmine.

Artikkel 23

Kaebuse esitamise õigus

1. Igal isikul on õigus esitada kaebusi kõigi tolli otsuste suhtes, mis on seotud tollialaste õigusaktide kohaldamisega ning mis puudutavad kõnealust isikut otseselt ja isiklikult.

Õigus esitada kaebus on ka igal isikul, kes on taotlenud, et toll teeks otsuse, ja ei ole oma taotluse alusel artikli 16 lõikes 2 nimetatud tähtaja jooksul otsust saanud.

2. Kaebuse esitamise õigust võib täide viia vähemalt kahes järgus:

a) esitada kaebuse algul tollile või kohtule või muule liikmesriigi poolt selleks määratud asutusele;

b) seejärel kõrgemalseisvale sõltumatule asutusele, milleks vastavalt liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele võib olla kohus või samaväärne eriorgan.

3. Kaebuse peab esitama selles liikmesriigis, kus otsus on tehtud või kus selle tegemist on taotletud.

4. Liikmesriigid peavad tagama, et kaebuste menetlemine võimaldaks tolli otsuste kiiret kinnitamist või korrigeerimist.

Artikkel 24

Täitmise peatamine

1. Kaebuse esitamine ei peata vaidlusaluse otsuse täitmist.

2. Toll peatab aga sellise otsuse täitmise täielikult või osaliselt, kui tal on piisavalt alust arvata, et vaidlusalune otsus ei ole vastavuses tollialaste õigusaktidega või et asjaomasele isikule võidakse tekitada korvamatut kahju.

3. Lõikes 2 nimetatud juhtudel, kui vaidlusalune otsus toob kaasa kohustuse tasuda imporditollimaks või eksporditollimaks, on kõnealuse otsuse peatamise eelduseks tagatise esitamine, välja arvatud juhul, kui dokumenteeritud hinnangu alusel on tehtud kindlaks, et tagatise andmine põhjustaks võlgnikule tõsiseid majanduslikke või sotsiaalseid raskusi.

Komisjon võib vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele võtta vastu meetmed käesoleva lõike esimese lõigu rakendamiseks.







7. jagu

Kauba kontrollimine

Artikkel 25

Tollikontroll

1. Toll võib läbi viia mis tahes tollikontrolle, mida ta peab vajalikuks.

Tollikontroll võib eelkõige seisneda kauba läbivaatamises, proovide ja näidiste võtmises, deklaratsioonis esitatud andmete õigsuse kontrollimises ja dokumentide olemasolu ja autentsuse kontrollimises, ettevõtjate raamatupidamise ja muude dokumentide läbivaatamises, transpordivahendite kontrollis, pagasi või muu isikute poolt või isikutega kaasas või nende juures oleva kauba läbivaatamises, ametlike päringute tegemises ning muudes sellistes tegevustes.

2. Tollikontroll, välja arvatud pisteline kontroll, peab peamiselt põhinema elektrooniliste andmetöötlusvahendite abil läbi viidud riskianalüüsidel, mille eesmärk on määrata kindlaks ja hinnata riske ning välja arendada siseriiklikul, ühenduse ja võimaluse korral rahvusvahelisel tasandil väljatöötatud kriteeriumide põhjal vajalikud vastumeetmed.

Koostöös komisjoniga arendavad liikmesriigid välja, haldavad ja kasutavad ühtset riskijuhtimise raamistikku, mis põhineb tolliadministratsioonide-vahelisel riskialase teabe vahetusel ja analüüsil ning millega muu hulgas määratakse kindlaks ühtsed riskihindamise kriteeriumid, kontrollimeetmed ja kontrolli prioriteetvaldkonnad.

Sellisel teabel ja kriteeriumitel põhinevaid kontrolle viiakse läbi ilma, et see piiraks teiste kontrollide läbiviimist kooskõlas lõigetega 1 ja 2 või muude kehtivate sätetega.

3. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, võtab komisjon vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed, millega sätestatakse:

a) ühine riskijuhtimise raamistik;

b) ühised kriteeriumid ja prioriteetsed kontrolli valdkonnad;

c) tolliadministratsioonide vahel riskiteabe ja riskianalüüside vahetamise kohustus.

Artikkel 26

Koostöö asutuste vahel

1. Kui muud pädevad asutused peale tolli peavad viima sama kauba suhtes läbi muu kontrolli, mis ei ole tollikontroll, püüab toll tihedas koostöös nimetatud muude asutustega võimaldada kõnealust kontrolli teostada võimaluse korral samal ajal ja samas kohas koos tollikontrolliga (üks kontrollipunkt), seejuures on tollil selle saavutamiseks koordineeriv roll.

2. Käesolevas jaos kirjeldatud kontrolli raames võivad toll ja muud pädevad asutused vajaduse korral ning riskide vähendamiseks ja pettuste vastu võitlemiseks vahetada omavahel ja komisjoniga andmeid, mida nad on saanud ühenduse tolliterritooriumi ja muude territooriumide vahel liikuvate kaupade sisenemise, väljumise, transiidi, edasitoimetamise, ladustamise ja lõppkasutuse, sealhulgas postiliikluse kohta, ning ühendusevälise ja lõppkasutusprotseduurile suunatud kauba tolliterritooriumil liikumise ja olemasolu kohta, ning mis tahes kontrollide tulemusi. Toll ja komisjon võivad vahetada üksteisega selliseid andmeid ka ühenduse tollialaste õigusaktide ühetaolise kohaldamise tagamiseks.

Artikkel 27

Vabastusjärgne kontroll

Toll võib pärast kauba vabastamist ja selleks, et teha kindlaks üld- või tollideklaratsioonis esitatud andmete õigsus, kontrollida kõiki asjaomase kaubaga tehtavate toimingute või selle kaubaga seotud eelnevate või edasiste äritoimingute dokumente ja andmeid. Toll võib samuti asjaomast kaupa läbi vaadata ja/või võtta proove ja näidiseid, kui tal on seda võimalik veel teha.

Kõnealune kontroll võib toimuda kauba valdaja või tema esindaja, mõne muu asjaomaste toimingutega äritegevuse tõttu otseselt või kaudselt seotud isiku või muu isiku tööruumides, kelle valduses on seoses äritegevusega asjaomased dokumendid või vajalikud andmed.

Artikkel 28

Ühendusesisesed lennud ja merereisid

1. Tollikontrolli või tolliformaalsusi viiakse kas ühendusesiseseid lende või ühendusesiseseid merereise tegevate isikute käsi- ja registreeritud pagasi suhtes läbi üksnes juhul, kui sellised kontrollid või formaalsused on sätestatud tollialastes õigusaktides.

2. Lõiget 1 kohaldatakse, ilma et see piiraks kumbagi järgmistest kontrollidest:

a) turvalisuse ja ohutuse kontroll;

b) keeldude ja piirangutega seotud kontrollid.

3. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu käesoleva jao rakendamise meetmed, millega sätestatakse need juhud ja tingimused, mille korral võib tollikontrolli ja tolliformaalsusi kohaldada järgmise pagasi suhtes:

a) käsi- ja registreeritud pagas, mis kuulub järgmistele isikutele: i) isikud, kes lendavad õhusõidukiga, mis saabub ühendusevälisest lennujaamast ja jätkab pärast vahemaandumist ühenduse lennujaamas lendu teise ühenduse lennujaama; ii) isikud, kes lendavad õhusõidukiga, mis jätkab lendu ühendusevälisesse lennujaama pärast vahemaandumist ühenduse lennujaamas; iii) isikud, kes teevad ühel ja sama laevaga merereisi, mis koosneb järjestikustest reisietappidest, mis algavad või lõppevad ühendusevälises sadamas või mille käigus tehakse vahepeatus ühendusevälises sadamas; iv) isikud, kes viibivad lõbusõidulaeval või turismi- või äriotstarbelise õhusõiduki pardal;

b) käsi- ja registreeritud pagas: i) mis saabub ühenduse lennujaama ühendusevälisest lennujaamast saabuva õhusõiduki pardal ja mis laaditakse ümber selles ühenduse lennujaamas teisele õhusõidukile, mis suundub ühendusesisele lennule; ii) mis laaditakse ühenduse lennujaamas ühendusesisesele lennule suunduvale õhusõidukile edasitoimetamiseks teise ühenduse lennujaama, kus see laaditakse ümber ühendusevälisesse lennujaama suunduvale õhusõidukile.







8. jagu

Dokumentide ja muu teabe säilitamine; tasud ja kulud

Artikkel 29

Dokumentide ja muu teabe säilitamine

1. Tollikontrolli otstarbel säilitab asjaomane isik artikli 9 lõikes 1 nimetatud dokumente ja teavet tollile kättesaadaval ja nende poolt heaks kiidetud viisil vähemalt kolm kalendriaastat.

Muudel kui kolmandas lõigus nimetatud asjaoludel vabasse ringlusse lubatud kauba või ekspordiks deklareeritud kauba puhul algab kõnealune ajavahemik selle aasta lõpust, mil vabasse ringlusse lubamise või ekspordi tollideklaratsioon aktsepteeritakse.

Kauba puhul, mis selle lõppkasutuse tõttu lubatakse vabasse ringlusse maksuvabalt või vähendatud imporditollimaksumääraga, algab kõnealune ajavahemik selle aasta lõpust, mil tollijärelevalve asjaomase kauba üle lõpetatakse.

Kauba puhul, mis on suunatud mis tahes muule tolliprotseduurile, algab kõnealune ajavahemik selle aasta lõpust, mil kõnealune tolliprotseduur lõppeb.

2. Ilma et see piiraks artikli 68 lõike 4 kohaldamist, tuleb juhul, kui seoses tollivõlaga läbi viidud tollikontrolli käigus selgub, et asjaomane arvestuskanne tuleb ära parandada, ning asjaomast isikut on paranduse sisseviimisest teavitatud, säilitada asjaomaseid dokumente ja teavet lisaks käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud ajavahemikule veel kolm aastat.

Kui on esitatud kaebus või on alustatud kohtumenetlust, siis tuleb dokumente ja teavet säilitada käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul või kuni kaebuse menetlemise või kohtmenetluse lõpetamiseni, olenevalt sellest, kumb on hilisem.

Artikkel 30

Tasud ja kulud

1. Toll ei nõua tasu tollikontrolli või muude tollialaste õigusaktide rakendamisega seonduvate toimingute tegemise eest pädeva tolliasutuse ametlikel lahtiolekuaegadel.

Toll võib siiski nõuda tasu eriteenuste eest või nõuda tagasi nendega seonduvaid kulusid; tasu võib nõuda eelkõige järgmiste teenuste eest:

a) tolli personali kohalolu väljaspool tolliasutuse ametlikke lahtiolekuaegu või väljaspool tolliasutuse tööruume, kui selleks on esitatud taotlus;

b) analüüsid ja eksperdiaruanded kauba kohta ning postitasud kauba tagastamise eest taotlejale, eriti seoses artikli 20 kohaselt vastu võetud otsustega või artikli 8 lõike 1 kohaselt esitatud teabega;

c) kauba läbivaatamine või proovide või näidiste võtmine tõendamise eesmärgil või kauba hävitamine, kui sellega kaasnevad muud kulud kui tollipersonali kasutamisega seotud kulud;

d) erakorralised kontrollimeetmed, kui need on vajalikud kauba liigi või võimaliku ohu tõttu.

2. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades meetmed lõike 1 teise lõigu rakendamiseks, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.







3. PEATÜKK

Valuuta konverteerimine ja tähtajad

Artikkel 31

Valuuta konverteerimine

1. Pädevad asutused avaldavad või teevad Internetis kättesaadavaks kohaldatava vahetuskursi, kui valuuta konverteerimine on vajalik ühel järgmistest põhjustest:

a) kauba tolliväärtuse määramiseks kasutatavad tegurid on avaldatud muus vääringus kui selle liikmesriigi vääring, kus tolliväärtus määratakse;

b) kauba tariifse klassifikatsiooni ning impordi- ja eksporditollimaksu suuruse, sealhulgas ühises tollitariifistikus esitatud piirväärtuste määramiseks nõutakse euro väärtust omavääringus.

2. Kui valuuta konverteerimine on vajalik muudel kui lõikes 1 kirjeldatud põhjustel, määratakse tollialaste õigusaktide raames kohaldatav euro väärtus siseriikliku valuuta suhtes kindlaks vähemalt kord aastas.

3. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed käesoleva artikli rakendamiseks.

Artikkel 32

Tähtajad

1. Kui tollialastes õigusaktides on ette nähtud ajavahemik, kuupäev või tähtaeg, võib asjaomast ajavahemikku pikendada või lühendada ning asjaomast kuupäeva või tähtaega edasi lükata või tuua varasemaks ainult juhul, kui see on otseselt lubatud kõnealuste sätetega.

2. Kohaldatakse nõukogu 3. juuni 1971. aasta määruses (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 (millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad) ( 10 ) sätestatud ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavaid eeskirju, kui ühenduse tollialastes õigusaktides ei ole ette nähtud erisätteid.







II JAOTIS

TEGURID, MILLE ALUSEL KOHALDATAKSE IMPORDI- JA EKSPORDITOLLIMAKSU JA MUID KAUBAVAHETUSE SUHTES ETTE NÄHTUD MEETMEID







1. PEATÜKK

Ühine tollitariifistik ja kauba tariifne klassifitseerimine

Artikkel 33

Ühine tollitariifistik

1. Tasumisele kuuluv impordi- ja eksporditollimaks põhineb ühisel tollitariifistikul.

Muid ühenduse õigusaktidega ette nähtud meetmeid, mis reguleerivad konkreetseid kaubavahetusega seotud valdkondi, kohaldatakse vajaduse korral vastavalt kõnealuste kaupade tariifsele klassifikatsioonile.

2. Ühise tollitariifistiku moodustavad:

a) nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrusega (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) ( 11 ) sätestatud kaupade kombineeritud nomenklatuur;

b) mis tahes muu nomenklatuur, mis täielikult või osaliselt põhineb kombineeritud nomenklatuuril või sätestab sellele lisaalajaotisi ja on kehtestatud konkreetseid valdkondi reguleerivate ühenduse õigusaktidega, selleks et kohaldada kaubavahetusega seotud tariifseid meetmeid;

c) kombineeritud nomenklatuuriga hõlmatud kauba suhtes kokkuleppelised või ühepoolsed tollimaksud;

d) ühenduse ning teatavate väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumide või selliste riikide või territooriumide rühmade vahel sõlmitud lepingutes sisalduvad tariifsed soodusmeetmed;

e) tariifsed soodusmeetmed, mille ühendus on teatavate väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumide või asjaomaste riikide või territooriumide rühmade suhtes ühepoolselt kehtestanud;

f) ühepoolsed meetmed, millega nähakse ette teatava kauba suhtes kehtestatud tollimaksude vähendamine või nendest vabastamine;

g) teatava kauba suhtes selle liigi või lõppkasutuse tõttu kehtestatud tariifne sooduskohtlemine punktides c–f või h kirjeldatud meetmete raames;

h) muud tariifsed meetmed, mis on ette nähtud ühenduse põllumajandusalaste, kaubandusalaste või muude õigusaktidega.

3. Kui asjaomane kaup vastab lõike 2 punktides d–g sätestatud meetmetes esitatud tingimustele, kohaldatakse deklarandi taotluse korral kõnealustes sätetes osutatud meetmeid, selle asemel et kohaldada nimetatud lõike punktis c sätestatud meetmeid. Asjaomase taotluse võib esitada tagantjärele, eeldusel, et asjaomastes meetmetes või käesolevas tolliseadustikus sätestatud tähtajad ja tingimused on täidetud.

4. Kui lõike 2 punktides d–g kirjeldatud meetmete kohaldamine või kõnealuse lõike punktis h osutatud meetmetest vabastamine on piiratud teatava impordi- või ekspordimahuga, lõpetatakse kõnealuste meetmete kohaldamine või meetmetest vabastamine tariifikvootide olemasolu korral niipea, kui ette nähtud impordi- või ekspordimaht on saavutatud.

Tariifilagede saavutamisel lõpetatakse kõnealuste meetmete kohaldamine ühenduse õigusaktiga.

5. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 3 osutatud korralduskomitee menetlusele vastu meetmed käesoleva artikli lõigete 1 ja 4 rakendamiseks.

Artikkel 34

Kauba tariifne klassifitseerimine

1. Ühise tollitariifistiku kohaldamisel seisneb kauba „tariifne klassifitseerimine” kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi või madalama alajaotise kindlaksmääramises, mille alla kõnealune kaup klassifitseeritakse.

2. Mittetariifsete meetmete kohaldamisel seisneb kauba „tariifne klassifitseerimine” kombineeritud nomenklatuuri või mõne muu ühenduse õigusaktiga loodud ning täielikult või osaliselt kombineeritud nomenklatuuril põhineva või sellesse täiendavaid alajaotisi lisava nomenklatuuri alamrubriigi või madalama alajaotise kindlaksmääramises, mille alla kõnealune kaup klassifitseeritakse.

3. Lõigete 1 ja 2 kohaselt kindlaks määratud alamrubriiki või madalamat alajaotist kasutatakse asjaomase alamrubriigiga seotud meetmete kohaldamiseks.







2. PEATÜKK

Kauba päritolu







1. jagu

Mittesooduspäritolu

Artikkel 35

Reguleerimisala

Artiklites 36, 37 ja 38 nähakse ette reeglid kauba mittesooduspäritolu määramiseks eesmärgiga kohaldada:

a) ühist tollitariifistikku, välja arvatud artikli 33 lõike 2 punktides d ja e kirjeldatud meetmeid;

b) meetmeid, mis ei kuulu tariifsete meetmete hulka ning mis on kehtestatud konkreetseid kaubavahetusega seotud valdkondi reguleerivate ühenduse õigusaktidega;

c) muid kauba päritoluga seonduvaid ühenduse meetmeid.

Artikkel 36

Päritolu määramine

1. Kaup, mis on täielikult saadud ühes riigis või ühel territooriumil, loetakse kõnealusest riigist või kõnealuselt territooriumilt pärinevaks kaubaks.

2. Kaup, mille tootmisega on seotud rohkem kui üks riik või territoorium, loetakse sellest riigist või sellelt territooriumilt pärinevaks kaubaks, kus kaup läbis viimase olulise töötluse.

Artikkel 37

Päritolutõendid

1. Kui tollideklaratsioonis on märgitud päritolu vastavalt tollialastele õigusaktidele, võib toll nõuda deklarandilt kauba päritolu tõendamist.

2. Kui vastavalt tollialastele õigusaktidele või muudele asjaomaseid valdkondi reguleerivatele ühenduse õigusaktidele esitatakse kauba päritolutõend, võib toll tõsise kahtluse korral nõuda lisatõendeid, mis on vajalikud tagamaks, et märgitud päritolu on kooskõlas asjaomastes ühenduse õigusaktides sätestatud reeglitega.

3. Päritolu tõendav dokument võib olla välja antud ühenduses, kui see on vajalik kaubanduse seisukohalt.

Artikkel 38

Rakendusmeetmed

Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed artiklite 36 ja 37 rakendamiseks.







2. jagu

Sooduspäritolu

Artikkel 39

Kauba sooduspäritolu

1. Et kauba suhtes saaks kohaldada artikli 33 lõike 2 punktis d või e kirjeldatud meetmeid või mittetariifseid soodusmeetmeid, peab kaup vastama käesoleva artikli lõigetes 2–5 kirjeldatud sooduspäritolureeglitele.

2. Kauba puhul, mille suhtes kohaldatakse soodusmeetmeid lepingute alusel, mida ühendus on sõlminud teatavate väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumidega või selliste riikide või territooriumide rühmadega, sätestatakse sooduspäritolureeglid kõnealustes lepingutes.

3. Kauba puhul, mille suhtes kohaldatakse soodusmeetmeid, mida ühendus on vastu võtnud ühepoolselt teatavate väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumide või selliste riikide või territooriumide rühmade suhtes ning mis ei kuulu lõikes 5 kirjeldatute alla, võtab komisjon vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed, millega sätestatakse sooduspäritolureeglid.

4. Kauba puhul, mille suhtes kohaldatakse ühenduse tolliterritooriumi ning Ceuta ja Melilla vahelises kaubanduses kehtivaid soodusmeetmeid, mis sisalduvad 1985. aasta ühinemisakti protokollis nr 2, võetakse sooduspäritolureeglid vastu vastavalt kõnealuse protokolli artiklile 9.

5. Kauba puhul, mille suhtes kohaldatakse soodusmeetmeid, mis sisalduvad ühendusega assotsieerunud ülemeremaade ja territooriumide kasuks kehtestatud sooduskorras, võetakse sooduspäritolureeglid vastu vastavalt asutamislepingu artiklile 187.

6. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed, mis on vajalikud käesoleva artikli lõigetes 2–5 kirjeldatud reeglite rakendamiseks.







3. PEATÜKK

Kauba tolliväärtus

Artikkel 40

Reguleerimisala

Kauba tolliväärtus ühise tollitariifistiku ja kaubavahetusega seonduvate, erinevaid valdkondi reguleerivates ühenduse õigusaktides sätestatud mittetariifsete meetmete kohaldamisel määratakse vastavalt artiklitele 41–43.

Artikkel 41

Tehinguväärtusel põhinev tolliväärtuse määramise meetod

1. Kauba esmaseks tolliväärtuseks on tehinguväärtus, milleks on ühenduse tolliterritooriumile eksportimiseks müüdud kauba eest tegelikult makstud või makstav hind, mida on vajaduse korral korrigeeritud artikli 43 alusel vastu võetud meetmete kohaselt.

2. Tegelikult makstud või makstav hind on kogu summa, mille ostja on maksnud või maksab imporditud kauba eest müüjale või kolmandale isikule müüja kasuks ja mis hõlmab kõiki imporditud kauba müügi tingimusena tehtud või tehtavaid makseid.

3. Tehinguväärtust kohaldatakse eeldusel, et on täidetud järgmised tingimused:

a) ostjal ei ole kauba käsutamisel või kasutamisel muid piiranguid peale mis tahes järgmiste piirangute: i) ühenduse õigusaktidega või ühenduse ametiasutuste poolt kehtestatud või ette nähtud piirangud; ii) kauba edasimüügi geograafilist piirkonda käsitlevad piirangud; iii) piirangud, mis ei mõjuta oluliselt kauba tolliväärtust;

b) kauba müük ega hind ei sõltu mingitest tingimusest ega kaalutlustest, mille väärtust kauba väärtuse määramisel ei ole võimalik määrata;

c) ostja poolt kauba hilisemast edasimüügist, käsutamisest või kasutamisest saadud tulud ei laeku osaliseltki otseselt või kaudselt müüjale, välja arvatud juhul, kui hinda on võimalik vastavalt artikli 43 kohaselt vastu võetud meetmetele sellekohaselt korrigeerida;

d) ostja ja müüja ei ole teineteisega seotud või nendevaheline suhe ei mõjutanud hinda.

Artikkel 42

Tolliväärtuse määramise teisesed meetodid

1. Kui kauba tolliväärtust ei ole võimalik määrata artikli 41 alusel, siis kohaldatakse selle määramiseks käesoleva artikli lõike 2 punkte a, b, c ja d nende järjekorras, kuni esimese punktini, mille alusel saab kauba tolliväärtust määrata.

Deklarandi taotluse korral muudetakse punktide c ja d kohaldamise järjekorda.

2. Lõikele 1 vastav tolliväärtus on:

a) identse kauba tehinguväärtus, mis on ühenduse tolliterritooriumile ekspordiks müüdud ja eksporditud samal ajal või ligikaudu samal ajal kui see kaup, mille väärtust määratakse;

b) sarnase kauba tehinguväärtus, mis on ühenduse tolliterritooriumile ekspordiks müüdud ja eksporditud samal ajal või ligikaudu samal ajal kui see kaup, mille väärtust määratakse;

c) väärtus, mis põhineb ühikuhinnal, millega imporditud kaupa või identset või sarnast imporditud kaupa on müüdud ühenduse tolliterritooriumi piires kõige suuremas üldkoguses isikule, kes ei ole müüjaga seotud;

d) arvutatud väärtus.

3. Kui tolliväärtust ei ole võimalik määrata lõike 1 alusel, määratakse see ühenduse tolliterritooriumil kättesaadavate andmete alusel, kasutades kohaseid meetodeid, mis on kooskõlas järgmistes õigusnormides sisalduvate põhimõtete ja üldsätetega:

a) üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe VII artikli rakendamise leping;

b) üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe VII artikkel;

c) käesolev peatükk.

Artikkel 43

Rakendusmeetmed

Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed, millega sätestatakse järgmine:

a) elemendid, mis tolliväärtuse määramisel lisatakse tegelikult makstud või makstavale hinnale või mida tohib kõnealusest tolliväärtusest välja jätta;

b) elemendid, mida kasutatakse arvutatud väärtuse määramiseks;

c) meetod tolliväärtuse määramiseks erandjuhtudel ning seoses kaubaga, mille suhtes pärast eriprotseduuri kohaldamist on tekkinud tollivõlg;

d) mis tahes vajalikud täiendavad tingimused, sätted ja eeskirjad artiklite 41 ja 42 kohaldamiseks.







III JAOTIS

TOLLIVÕLG JA TAGATISED







1. PEATÜKK

Tollivõla tekkimine







1. jagu

Tollivõlg impordil

Artikkel 44

Vabasse ringlusse lubamine ja ajutine import

1. Tollivõlg impordil tekib, kui ühenduseväline kaup, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, suunatakse ühele järgmistest tolliprotseduuridest:

a) vabasse ringlusse lubamine, sealhulgas lõppkasutust käsitlevate sätete alusel;

b) ajutine import osalise vabastamisega imporditollimaksust.

2. Tollivõlg tekib asjaomase tollideklaratsiooni aktsepteerimise hetkel.

3. Deklarant on võlgnik. Kaudse esindamise korral on isik, kelle eest tollideklaratsioon esitatakse, samuti võlgnik.

Kui mõnda lõikes 1 nimetatud protseduuri puudutav tollideklaratsioon esitatakse sellise teabe põhjal, mille alusel kõiki imporditollimakse või osa nendest sisse ei nõuta, on võlgnikuks ka isik, kes andis tollideklaratsiooni koostamiseks vajalikku teavet või kes teadis või oleks pidanud teadma, et teave oli vale.

Artikkel 45

Erisätted päritolustaatuseta kauba suhtes

1. Kui imporditollimaksu tagasimaksed või imporditollimaksust vabastamine on keelatud sellise päritolustaatuseta kauba puhul, mida kasutatakse selliste toodete valmistamisel, mille kohta ühenduse ja teatavate väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumide või selliste riikide või territooriumide rühmade vahelise sooduskorra raames koostatakse või antakse välja päritolutõend, tekib tollivõlg sellise päritolustaatuseta kauba puhul kõnealuste toodete re-ekspordi teatise aktsepteerimisel.

2. Kui tollivõlg on tekkinud lõike 1 kohaselt, määratakse sellele võlale vastav imporditollimaksu summa samadel alustel kui tollivõla puhul, mis tekib samal päeval sellise päritolustaatuseta kauba vabasse ringlusse lubamise tollideklaratsiooni aktsepteerimisel, mida kasutatakse asjaomaste toodete valmistamisel seestöötlemise protseduuri lõpuleviimiseks.

3. Artikli 44 lõikeid 2 ja 3 kohaldatakse mutatis mutandis. Artiklis 179 kirjeldatud ühendusevälise kauba puhul on võlgnik siiski isik, kes esitab asjaomase re-ekspordi teatise. Kaudse esindamise korral on isik, kelle eest teatis esitatakse, samuti võlgnik.

Artikkel 46

Rikkumisest tulenev tollivõlg

1. Kauba puhul, mille eest tuleb tasuda imporditollimaksu, tekib tollivõlg impordil ühel järgmistest juhtudest:

a) jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb ühendusevälise kauba toomist ühenduse tolliterritooriumile, selle eemaldamist tollijärelevalve alt või sellise kauba liikumist, töötlemist, ladustamist, ajutist importi või käsutamist kõnealusel territooriumil;

b) jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb kauba lõppkasutust ühenduse tolliterritooriumil;

c) jäetakse täitmata mõni tingimus, mis on seotud ühendusevälise kauba suunamisega tolliprotseduurile või kaubale maksuvabastuse või vähendatud imporditollimaksu määra kohaldamisega kauba lõppkasutuse tõttu.

2. Tollivõla tekkimise aeg on üks järgmistest:

a) hetk, mil kohustust, mille mittetäitmine tollivõla põhjustab, ei täideta või enam ei täideta;

b) hetk, mil kaup suunatakse tolliprotseduurile või võetakse vastu tollideklaratsioon tolliprotseduurile suunamise eesmärgil, kui hiljem selgub, et tingimus, mille alusel kaup asjaomasele protseduurile suunati või mille alusel asjaomasele kaubale kehtestati maksuvabastus või vähendatud imporditollimaksumäär kauba lõppkasutuse tõttu, ei ole täidetud.

3. Lõike 1 punktides a ja b esitatud juhtudel on võlgnik üks järgmistest isikutest:

a) isik, kes pidi asjaomase kohustuse täitma;

b) isik, kes teadis või oleks ilmselt pidanud teadma, et tollialaste õigusaktide kohane kohustus ei ole täidetud, ja kes tegutses isiku nimel, kes pidi asjaomase kohustuse täitma, või kes osales tegevuses, mille tulemuseks oli kohustuse mittetäitmine;

c) isik, kes omandas asjaomase kauba või kes seda valdas ja kes kauba omandamise või saamise ajal teadis või oleks ilmselt pidanud teadma, et tollialaste õigusaktide kohane kohustus ei ole täidetud.

4. Lõike 1 punktis c esitatud juhtudel on võlgnik isik, kes peab täitma kauba tolliprotseduurile suunamise või kõnealusele protseduurile suunatud asjaomase kauba deklareerimise või kauba lõppkasutuse tõttu antud maksuvabastuse või vähendatud imporditollimaksu määra kehtestamise tingimused.

Kui mõne lõikes 1 kirjeldatud protseduuri suhtes on koostatud tollideklaratsioon või kui tollile on antud tollialaste õigusaktide alusel taotletavat teavet kauba tolliprotseduurile suunamist käsitlevate tingimuste kohta, mille tulemusena imporditollimaksu osaliselt või täielikult sisse ei nõuta, on võlgnik ka isik, kes esitas deklaratsiooni koostamiseks taotletud teabe ja kes teadis või ilmselt oleks pidanud teadma, et asjaomane teave oli vale.

Artikkel 47

Juba tasutud imporditollimaksu summa mahaarvamine

1. Kui tollivõlg on tekkinud vastavalt artikli 46 lõikele 1 lõppkasutuse tõttu vähendatud imporditollimaksumääraga vabasse ringlusse lubatud kauba puhul, arvatakse kauba vabasse ringlusse lubamisel tasutud imporditollimaksu summa tollivõlale vastava imporditollimaksu summast maha.

Esimest lõiku kohaldatakse mutatis mutandis, kui tollivõlg on tekkinud asjaomase kauba hävitamise tagajärjel tekkinud jääkide ja jäätmete suhtes.

2. Kui tollivõlg on tekkinud vastavalt artikli 46 lõikele 1 osalise imporditollimaksust vabastamisega ajutisele impordile suunatud kauba puhul, arvatakse osalisel vabastamisel tasutud imporditollimaksu summa tollivõlale vastava imporditollimaksu summast maha.







2. jagu

Tollivõlg ekspordil

Artikkel 48

Eksport ja välistöötlemine

1. Ekspordil tekib tollivõlg eksporditollimaksuga maksustatud kauba suunamisel ekspordiprotseduurile või välistöötlemise protseduurile.

2. Tollivõlg tekib tollideklaratsiooni aktsepteerimise ajal.

3. Deklarant on võlgnik. Kaudse esindamise korral on isik, kelle eest tollideklaratsioon esitatakse, samuti võlgnik.

Kui tollideklaratsioon on koostatud teabe põhjal, mille tulemusena asjaomast eksporditollimaksu osaliselt või täielikult sisse ei nõuta, on võlgnik isik, kes esitas deklaratsioonis nõutava teabe ning teadis või oleks ilmselt pidanud teadma, et asjaomane teave on vale.

Artikkel 49

Rikkumisest tulenev tollivõlg

1. Kauba puhul, mille eest tuleb tasuda eksporditollimaksu, tekib tollivõlg ekspordil järgmistel juhtudel:

a) jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb kauba väljaviimist;

b) jäetakse täitmata tingimused, mille kohaselt kaupa lubati ühenduse tolliterritooriumilt välja viia täieliku või osalise eksporditollimaksust vabastamisega.

2. Tollivõla tekkimise aeg on üks järgmistest:

a) hetk, mil kaup tegelikult ühenduse tolliterritooriumilt ilma tollideklaratsioonita välja viidi;

b) hetk, mil kaup saabub muusse sihtkohta kui see, kuhu seda lubati täielikult või osaliselt eksporditollimaksust vabastatuna ühenduse tolliterritooriumilt viia;

c) kui toll ei ole võimeline määrama punktis b kirjeldatud hetke, siis kauba eksporditollimaksust vabastamise aluseks olevate tingimuste täitmist näitavate tõendite esitamiseks määratud tähtaja möödumine.

3. Lõike 1 punktis a esitatud juhtudel on võlgnik üks järgmistest isikutest:

a) isik, kes pidi asjaomase kohustuse täitma;

b) isik, kes teadis või oleks ilmselt pidanud teadma, et asjaomane kohustus ei ole täidetud, ja kes tegutses isiku nimel, kes pidi selle kohustuse täitma;

c) isik, kes osales kohustuse mittetäitmiseni viinud tegevuses ja kes teadis või oleks ilmselt pidanud teadma, et tollideklaratsiooni ei esitatud, kuigi selle oleks pidanud esitama.

4. Lõike 1 punktis b nimetatud juhtudel on võlgnik isik, kes peab täitma tingimusi, mille alusel kaupa lubati ühenduse tolliterritooriumilt välja viia täieliku või osalise eksporditollimaksudest vabastamisega.







3. jagu

Ühised sätted impordil ja ekspordil tekkiva tollivõla kohta

Artikkel 50

Keelud ja piirangud

1. Tollivõlg impordil või ekspordil tekib ka siis, kui tegemist on kaupadega, mille suhtes kohaldatakse mis tahes liiki impordi- või ekspordikeelde või -piiranguid.

2. Tollivõlga ei teki aga ühelgi järgmistest juhtudest:

a) kui ühenduse tolliterritooriumile tuuakse ebaseaduslikult sisse võltsitud raha;

b) kui ühenduse tolliterritooriumile tuuakse sisse narkootilisi ja psühhotroopseid aineid peale nende, mis on sisse toodud pädevate asutuste range kontrolli all meditsiinilistel või teaduslikel eesmärkidel kasutamiseks.

3. Siiski loetakse tollieeskirjade rikkumise suhtes kohaldatavate karistuste puhul tollivõlg tekkinuks, kui liikmesriigi õiguse alusel on karistuste määramise aluseks tollimaks või tollivõla olemasolu.

Artikkel 51

Mitu võlgnikku

Kui ühele tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu summa tasumise eest vastutab mitu isikut, vastutavad nad solidaarselt kogu asjaomasest võlast tuleneva maksusumma ulatuses.

Artikkel 52

Üldeeskirjad impordi- või eksporditollimaksu summa arvutamiseks

1. Impordi- või eksporditollimaksu summa määratakse eeskirjade alusel, mida kohaldati asjaomase kauba tollimaksusumma arvutamisel ajal, kui asjaomase kauba suhtes tekkis tollivõlg.

2. Kui tollivõla tekkimise aega ei ole võimalik täpselt määrata, loetakse tollivõla tekkimise ajaks aeg, mil toll otsustab, et kaup on olukorras, mis toob kaasa tollivõla tekkimise.

Kui tollile kättesaadava teabe põhjal on võimalik tuvastada, et tollivõlg on tekkinud enne, kui toll on teinud kõnealuse otsuse, loetakse tollivõla tekkimise ajaks kõige varasem aeg, mille kohta saab tuvastada tollivõla olemasolu.

Artikkel 53

Erieeskirjad imporditollimaksu summa arvutamiseks

1. Kui ühenduse tolliterritooriumil on tolliprotseduurile suunatud kauba suhtes tekkinud ladustamise või tavapärase käitluse kulud, ei võeta kõnealuseid kulusid või väärtuse kasvu imporditollimaksusumma arvutamisel arvesse, kui deklarant esitab kõnealuste kulude kohta piisavad tõendid.

Toimingutes kasutatud ühendusevälise kauba tolliväärtust, kogust, liiki ja päritolu võetakse imporditollimaksu summa arvutamisel arvesse.

2. Kui tolliprotseduurile suunatud kauba tariifne klassifikatsioon ühenduse tolliterritooriumil tavapärase käitlemise tulemusena muutub, kohaldatakse deklarandi taotluse korral tolliprotseduurile suunatud kauba suhtes esialgset tariifset klassifikatsiooni.

3. Kui tollivõlg on tekkinud seestöötlemise protseduuri tulemusena saadud töödeldud toodetele, määratakse sellisele võlale vastav imporditollimaksu summa deklarandi taotluse korral seestöötlemisele suunatud kauba suhtes asjaomase kauba kohta esitatud tollideklaratsiooni aktsepteerimise ajal kehtinud tariifse klassifikatsiooni, kauba tolliväärtuse, koguse, liigi ja päritolu alusel.

4. Kui tollialastes õigusaktides sätestatakse kauba tariifne sooduskohtlemine või impordi- või eksporditollimaksust osaliselt või täielikult vabastamine vastavalt artikli 33 lõike 2 punktidele d–g ning artiklitele 130–133, artiklitele 171–174 või vastavalt nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määrusele (EMÜ) nr 918/83 (millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem), ( 12 ) kohaldatakse asjaomast tariifset sooduskohtlemist või tollimaksust vabastamist ka juhtudel, kui tollivõlg on tekkinud vastavalt käesoleva määruse artiklitele 46 või 49, tingimusel, et kohustuse täitmata jätmine, mille tõttu tekkis tollivõlg, ei kujutanud endast pettusekatset.

Artikkel 54

Rakendusmeetmed

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades järgmised aspektid:

a) kauba suhtes kohaldatava impordi- ja eksporditollimaksu arvutamise eeskirjad,

b) muud teatavate protseduuride erieeskirjad,

c) erandid artiklitest 52 ja 53, eelkõige selleks, et hoida ära artikli 33 lõike 2 punktis h osutatud tariifsete meetmetega seotud rikkumisi,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 55

Tollivõla tekkimise koht

1. Tollivõlg tekib kohas, kus esitatakse artiklites 44, 45 ja 48 osutatud tollideklaratsioon või re-ekspordi teatis, või kohas, kus tuleb esitada artikli 110 lõikes 3 osutatud lisadeklaratsioon.

Igal muul juhul on tollivõla tekkimise koht seal, kus tollivõla põhjustanud asjaolud ilmnevad.

Kui kõnealust kohta ei ole võimalik määrata, tekib tollivõlg kohas, kus toll otsustab, et kaup on olukorras, mis toob kaasa tollivõla tekkimise.

2. Kui kaup on suunatud tolliprotseduurile, mis on lõpetamata, ja kohta ei saa määratud tähtaja jooksul lõike 1 teise või kolmanda lõigu kohaselt kindlaks määrata, tekib tollivõlg kohas, kus kaup asjaomasele protseduurile suunati või selle protseduuri alusel ühenduse tolliterritooriumile toodi.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud tähtaja, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

3. Kui tollile kättesaadava teabe põhjal on selgunud, et tollivõlg võib samaaegselt olla tekkinud mitmes kohas, loetakse tollivõla tekkimise kohaks koht, kus tollivõlg esimesena tekkis.

4. Kui toll avastab, et tollivõlg on tekkinud artikli 46 või 49 kohaselt mõnes teises liikmesriigis ja sellele võlale vastav impordi- või eksporditollimaksu summa on väiksem kui 10 000 eurot, loetakse tollivõlg tekkinuks liikmesriigis, kus see avastati.







2. PEATÜKK

Võimaliku või olemasoleva tollivõla tagatis

Artikkel 56

Üldsätted

1. Käesolevat peatükki kohaldatakse tekkinud või tekkida võivate tollivõlgade tagatiste suhtes, kui ei ole sätestatud teisiti.

2. Toll võib nõuda tagatise esitamist, et tagada tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu summa tasumine. Kui asjakohaste sätetega on nii sätestatud, võib nõutav tagatis katta ka muud teiste kehtivate asjakohaste sätetega sätestatud maksud.

3. Kui toll nõuab tagatise esitamist, nõutakse seda võlgnikult või isikult, kellest võib saada võlgnik. Toll võib samuti lubada, et tagatise esitab muu isik kui see, kellelt seda nõutakse.

4. Ilma et see piiraks artikli 64 kohaldamist, nõuab toll iga konkreetse kauba või deklaratsiooni kohta ainult ühe tagatise esitamist.

Teatava deklaratsiooni kohta esitatud tagatis kehtib kõikide deklaratsioonis nimetatud või selle alusel vabastatud kaupade tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu ja muude maksude summa kohta, sõltumata sellest, kas tollideklaratsioon on õige või mitte.

Kui tagatist pole vabastatud, võidakse seda tagatud summa piires kasutada ka asjaomaste kaupade vabastusjärgse kontrolli järel tasutavate impordi- või eksporditollimaksude ja muude maksude summade sissenõudmiseks.

5. Käesoleva artikli lõikes 3 nimetatud isiku taotluse korral võib toll vastavalt artikli 62 lõigetele 1 ja 2 lubada üldtagatise esitamist kahte või enamat toimingut, tollideklaratsiooni või tolliprotseduuri hõlmavale tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu summa katmiseks.

6. Riikidelt, piirkondlikelt ja kohalikelt omavalitsustelt ning teistelt avalik-õiguslikelt organisatsioonidelt ei nõuta tagatist tegevuste suhtes, millega nad on hõivatud kui riigiasutused.

7. Toll võib tagatise esitamise nõudest loobuda, kui tagatav impordi- või eksporditollimaksusumma ei ületa nõukogu 22. mai 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1172/95 (ühenduse ja selle liikmesriikide kaubavahetust kolmandate riikidega käsitleva statistika kohta) ( 13 ) artiklis 12 sätestatud deklaratsioonidele esitatavat statistilist läve.

8. Tolli aktsepteeritud või lubatud tagatis kehtib eesmärgil, milleks see on esitatud, kogu ühenduse territooriumil.

9. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades järgmised aspektid:

— käesoleva artikli rakendamise tingimused,

— muud kui käesoleva artikli lõikes 6 sätestatud juhtumid, mille puhul tagatist ei nõuta,

— erandid käesoleva artikli lõikest 8,

võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 57

Kohustuslik tagatis

1. Kui tagatise esitamine on kohustuslik ning kui lõike 3 kohaselt vastu võetud eeskirjadest ei tulene teisiti, määrab toll tagatissumma tasemel, mis on võrdne tollivõlale vastavast impordi- või eksporditollimaksust või muudest maksudest tuleneva täpse summaga, kui seda summat on võimalik tagatise nõudmise ajal kindlalt määrata.

Kui täpset summat ei ole võimalik määrata, määratakse tagatiseks tolli hinnangul tekkinud või tekkida võiva tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu või muude maksude maksimaalne summa.

2. Kui üldtagatis esitatakse tollivõlgadele vastavate impordi- või eksporditollimaksude ja muude maksude summa kohta, mis on ajas muutuv, määratakse sellise tagatise suurus tasemel, mis võimaldab tollivõlgadele vastavate impordi- või eksporditollimaksude ja muude maksude summa katmist igal ajal, ilma et see piiraks artikli 62 kohaldamist.

3. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed käesoleva artikli lõike 1 rakendamiseks.

Artikkel 58

Valikuline tagatis

Kui tagatise esitamine on valikuline, nõuab toll sellist tagatist igal juhul, kui toll leiab, et tollivõlale vastavate impordi- või ekspordimaksude või muude maksude summa tasumine ettenähtud ajal ei ole kindel. Toll määrab selle summa nii, et see ei ületa artiklis 57 osutatud taset.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades, millal tagatis on valikuline, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 59

Tagatise esitamine

1. Tagatise võib esitada ühes järgmises vormis:

a) sularahasissemakse või mis tahes muu sissemaksega võrdne maksevahend, mida toll tunnustab, kas eurodes või selle liikmesriigi vääringus, kus tagatist nõutakse;

b) käendaja võetud kohustus;

c) muus tagatise vormis, mis annab piisava kindluse, et tollivõlale vastavate impordi- või eksporditollimaksude ja muude maksude summa tasutakse.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, sätestades käesoleva lõike esimese lõigu punktis c osutatud tagatise vormid, võetakse vastu vastavalt artikli 184 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

2. Sularahasissemakse või sellega võrdseks loetava makse vormis esitatud tagatise andmine toimub kooskõlas sätetega, mis kehtivad selles liikmesriigis, kus tagatist nõutakse.

Artikkel 60

Tagatise valik

Isik, kellelt nõutakse tagatise esitamist, võib valida artikli 59 lõikes 1 sätestatud tagatise vormide vahel.

Toll võib siiski keelduda aktsepteerimast valitud tagatise vormi, kui see on vastuolus kõnealuse tolliprotseduuri nõuetekohase käiguga.

Toll võib nõuda, et teatud ajavahemiku jooksul jäädaks valitud tagatise vormi juurde.

Artikkel 61

Käendaja

1. Artikli 59 lõike 1 punktis b osutatud käendaja peab olema kolmas isik, kes on asutatud ühenduse tolliterritooriumil. Käendajal peab olema tagatist nõudva tolli heakskiit, välja arvatud juhul, kui käendaja on ühenduses vastavalt kehtivatele ühenduse sätetele akrediteeritud krediidiasutus, finantsasutus või kindlustusselts.

2. Käendaja võtab endale kirjalikult kohustuse tasuda tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu ja muude maksude tagatud summa.

3. Toll võib keelduda käendaja või esitatud tagatise vormi heakskiitmisest, kui tema hinnangul ei taga kumbki kindlalt tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu ja muude maksude summa tasumist ettenähtud aja jooksul.

Artikkel 62

Üldtagatis

1. Artikli 56 lõikes 5 osutatud luba antakse ainult neile isikutele, kes vastavad järgmistele tingimustele:

a) nad on asutatud ühenduse tolliterritooriumil;

b) nad on pidanud varem kinni tolli- ja maksunõuetest;

c) nad kasutavad regulaarselt tolliprotseduure või toll teab, et nad on suutelised täitma nimetatud protseduuridega seotud kohustusi.

2. Kui tagatis tuleb esitada tollivõlgade ja muude tekkida võivate maksude eest, võib ettevõtjal lubada kasutada vähendatud summaga üldtagatist või saada tagatisest vabastus tingimusel, et on täidetud vähemalt järgmised kriteeriumid:

a) äri- ja vajaduse korral transpordiandmete haldamise nõuetekohane süsteem, mis võimaldab nõuetekohase tollikontrolli läbiviimist;

b) tõestatud maksevõime.

3. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed, mis hõlmavad käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 alusel lubade andmist.

Artikkel 63

Täiendavad sätted, mis on seotud tagatiste kasutamisega

1. Juhtudel, kui tollivõlg võib tekkida eriprotseduuride raames, kohaldatakse lõikeid 2 ja 3.

2. Kooskõlas artikli 62 lõikega 2 lubatud tagatisest vabastamist ei kohaldata kaupade suhtes, millega kaasneb suurem pettuseohu võimalus.

3. Komisjon võtab vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed:

a) käesoleva artikli lõike 2 rakendamiseks;

b) artikli 62 lõikes 2 osutatud vähendatud summaga üldtagatise kasutamise ajutiseks keelamiseks;

c) erandlikes olukordades, et keelata ajutiselt üldtagatise kasutamine sellise kauba suhtes, mille puhul on kindlaks tehtud, et see on üldtagatise kasutamisel seotud ulatusliku pettusega.

Artikkel 64

Täiendav või asendustagatis

Kui toll teeb kindlaks, et esitatud tagatis ei taga või ei taga enam kindlalt või piisavalt tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu ja muude maksude summa tasumist ettenähtud aja jooksul, nõuab ta artikli 56 lõikes 3 nimetatud isikult, et see omal valikul esitaks täiendava tagatise või asendaks algse tagatise uuega.

Artikkel 65

Tagatise vabastamine

1. Toll vabastab tagatise viivitamata, kui tollivõlg või muude maksude maksmise kohustus on lõppenud või seda ei saa enam tekkida.

2. Kui tollivõlg või muude maksude maksmise kohustus on lõppenud osaliselt või see võib tekkida ainult osa suhtes sellest summast, mille tasumine on tagatud, vabastatakse asjaomase isiku taotluse korral vastav osa tagatisest, välja arvatud juhul, kui kõnealune summa sellist toimingut ei õigusta.

3. Komisjon võib vastavalt artikli 184 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele võtta vastu meetmed käesoleva artikli rakendamiseks.







3. PEATÜKK

Tollimaksu sissenõudmine ja tasumine ning impordi- ja eksporditollimaksu summa tagasimaksmine ja vähendamine







1. jagu

Impordi- või eksporditollimaksu summa kindlaksmääramine, tollivõlast teatamine ja arvestuskande tegemine

Artikkel 66

Impordi- või eksporditollimaksu summa kindlaksmääramine

1. Toll, kes vastutab koha eest, kus tollivõlg tekib või loetakse tekkinuks kooskõlas artikliga 55, määrab tasumisele kuuluva impordi- või eksporditollimaksu summa niipea, kui on saanud vajaliku teabe.

2. Ilma et see piiraks artikli 27 kohaldamist, võib toll aktsepteerida deklarandi määratud tasumisele kuuluva impordi- või eksporditollimaksu summa.

Artikkel 67

Tollivõlast teatamine

1. Tollivõlast teatatakse võlgnikule vormis, mis on ette nähtud kohas, kus tollivõlg tekkis või loetakse tekkinuks vastavalt artiklile 55.

Esimeses lõigus kirjeldatud teatist ei esitata järgmistes olukordades:

a) kui kuni impordi- või eksporditollimaksu summa lõpliku kindlaksmääramiseni on kehtestatud ajutine kaubanduspoliitika meede tollimaksu vormis;

b) kui tasumisele kuuluva impordi- või eksporditollimaksu summa ületab artikli 20 kohaselt tehtud otsuse alusel määratud summa;

c) kui esialgne otsus jätta tollivõlast teatamata või teatada sellest väiksema impordi- või eksporditollimaksu summaga kui tasumisele kuuluv impordi- või eksporditollimaksu summa tehti üldsätete alusel, mis on hiljem kohtuotsusega kehtetuks tunnistatud