1997R1467 — ET — 27.07.2005 — 001.001

Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1467/97,

7. juuli 1997,

ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta







EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli ►M1 104 ◄ lõike 14 teist lõiku, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 ) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ( 2 ) võttes arvesse Euroopa Rahainstituudi arvamust ning arvestades, et: 1) asutamislepingu artiklis ►M1 104 ◄ sätestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust on vaja kiirendada ja selgitada, et vältida ülemääraseid valitsemissektori eelarvepuudujääke, ja kui need tekivad, soodustada nende viivitamatut korrigeerimist; käesoleva määruse sätted, millel on eespool nimetatud mõju ja mis on vastu võetud artikli ►M1 104 ◄ lõike 14 teise lõigu kohaselt, moodustavad koos asutamislepingu protokolli nr 5 sätetega uue integreeritud eeskirjade kogumiku artikli ►M1 104 ◄ kohaldamiseks; 2) stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks, mis soodustab töökohtade loomist; 3) stabiilsuse ja kasvu pakt koosneb käesolevast määrusest, nõukogu määrusest (EÜ) nr 1466/97, ( 3 ) mille eesmärk on tugevdada järelevalvet eelarveseisundi üle ja järelevalvet majanduspoliitika üle ja selle kooskõlastamist, ning Euroopa Ülemkogu 17. juuni 1997. aasta resolutsioonist stabiilsuse ja kasvu pakti kohta, ( 4 ) milles antakse kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikliga ►M1 4 ◄ kindlad poliitilised juhised stabiilsuse ja kasvu pakti rangeks ja õigeaegseks rakendamiseks, eelkõige tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgist kinnipidamiseks, milleks kõik liikmesriigid on kohustunud, ning võtmaks eelarve suhtes oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammide eesmärkide saavutamiseks vajalikke vastumeetmeid siis, kui neil on teavet, mis osutab tegelikule või eeldatavale olulisele kõrvalekaldele eelarve keskpika perioodi eesmärgist; 4) majandus- ja rahaliidu (EMU) kolmandas etapis lasub liikmesriikidel vastavalt asutamislepingu artiklile ►M1 104 ◄ selge kohustus vältida ülemääraseid valitsemissektori eelarvepuudujääke; asutamislepingu protokolli nr 11 artikli 5 kohaselt ei kohaldata artikli ►M1 104 ◄ lõikeid 1, 9 ja 11 Ühendkuningriigi suhtes, välja arvatud siis, kui ta siirdub kolmandasse etappi; artikli ►M1 116 ◄ lõike 4 kohast kohustust üritada vältida ülemääraseid eelarvepuudujääke kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes ka edaspidi; 5) Taani on 12. detsembri 1992. aasta Edinburghi otsuse kontekstis asutamislepingu protokolli nr 12 punktile 1 viidates teatanud, et ta ei osale kolmandas etapis; kooskõlas nimetatud protokolli punktiga 2 artikli ►M1 104 ◄ lõikeid 9 ja 11 Taani suhtes seetõttu ei kohaldata; 6) vastavalt asutamislepingu sätetele vastutavad liikmesriigid oma siseriikliku eelarvepoliitika eest ka EMU kolmandas etapis; liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et täita oma kohustusi kooskõlas asutamislepingu sätetega; 7) tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgist kinnipidamine, milleks kõik liikmesriigid on kohustunud, soodustab hindade stabiilsuseks ning püsivaks kasvuks vajalike tingimuste loomist, mis aitab kaasa töökohtade loomisele ja võimaldab liikmesriikidel tegeleda tavapäraste tsükliliste kõikumistega, hoides valitsemissektori eelarvepuudujäägi 3 % piires SKT kontrollväärtusest; 8) EMU nõuetekohaseks toimimiseks on vajalik, et ühisraha vastuvõtnud liikmesriikide, edaspidi osalevad liikmesriigid, majandus- ja eelarvealaste tulemuste vastastikune lähenemine oleks stabiilne ja püsiv; eelarvedistsipliin on EMU kolmandas etapis vajalik hindade stabiilsuse kaitsmiseks; 9) artikli 109k lõike 3 kohaselt kohaldatakse artikli ►M1 104 ◄ lõikeid 9 ja 11 ainult osalevate liikmesriikide suhtes; 10) on vaja määratleda artikli ►M1 104 ◄ lõike 2 punktis a nimetatud kontrollväärtuse erandliku ja ajutise ületamise mõiste; selles kontekstis peaks nõukogu muu hulgas võtma arvesse komisjoni esitatud mitme aasta eelarveprognoose; 11) kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 3 peab komisjoni aruandes olema arvesse võetud nii seda, kas valitsemissektori eelarvepuudujääk ületab valitsemissektori investeerimiskulutusi, kui ka kõiki muid asjakohaseid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskpika perioodi majandus- ja eelarveseisund; 12) ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamiseks on vaja kehtestada tähtajad, et tagada selle kiire ja tõhus rakendamine; selles kontekstis on vaja arvesse võtta asjaolu, et Ühendkuningriigi eelarveaasta ei lange kokku kalendriaastaga; 13) on vaja täpsustada, kuidas saaks artiklis ►M1 104 ◄ sätestatud sanktsioone määrata, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tõhus rakendamine; 14) nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohane tugevdatud järelevalve koos komisjonipoolse eelarveseisundi jälgimisega kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 2 peaks ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tõhusat ja kiiret rakendamist hõlbustama; 15) juhul kui osalev liikmesriik ei võta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks, tundub eespool olevat silmas pidades üldine kümnekuune maksimumperiood alates ülemäärasele eelarvepuudujäägile osutavatest arvudest teatamise kuupäevast kuni otsuseni kehtestada vajaduse korral sanktsioonid nii teostatav kui ka asjakohane, et avaldada asjaomasele osalevale liikmesriigile survet võtta selliseid meetmeid; sel juhul, kui menetlus algab märtsis, oleks tulemuseks sanktsioonid, mis kehtestatakse selle kalendriaasta jooksul, mil menetlus algas; 16) asjaomane liikmesriik, kes oleks saanud varase hoiatuse, oleks pidanud nõukogu soovitust ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks või ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse hilisemaid etappe ette nägema; ülemäärase eelarvepuudujäägi tõsidus kolmandas etapis peaks nõudma kiireloomuliste meetmete võtmist kõikide asjaosaliste poolt; 17) kui asjaomane liikmesriik võtab vastuseks artikli ►M1 104 ◄ lõike 7 kohasele soovitusele või vastavalt artikli ►M1 104 ◄ lõikele 9 edastatud teatele nõuetekohased meetmed, on sobilik ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peatada, et innustada liikmesriike vastavalt tegutsema; ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolust teatamise kuupäeva ja sanktsioonide kehtestamise vaheline kümnekuune maksimumperiood ei tohiks hõlmata ajavahemikku, mil menetlus on peatatud; menetlust on vaja viivitamata uuendada, kui kavandatud meedet ei rakendata või rakendatav meede osutub ebapiisavaks; 18) tagamaks, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusel oleks piisavalt preventiivne mõju, tuleks asjaomaselt osalevalt liikmesriigilt alati, kui nõukogu otsustab määrata sanktsiooni, nõuda sobiva suurusega intressivaba tagatist, 19) sanktsioonide määratlemine ettekirjutatud ulatuses tugevdab õiguskindlust; tagatise summa on sobilik siduda asjaomase osaleva liikmesriigi SKTga; 20) kui intressivaba tagatise kehtestamine ei innusta asjaomast osalevat liikmesriiki oma ülemäärast eelarvepuudujääki õigeaegselt korrigeerima, on vaja sanktsioone karmistada; sel juhul on sobilik muuta tagatis trahviks; 21) asjaomase osaleva liikmesriigi nõuetekohane meede oma ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks on esimene samm sanktsioonide tühistamise suunas; olulised edusammud ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisel peaksid võimaldama sanktsioone kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 12 tühistada; kõikide kehtivate sanktsioonide tühistamine peaks toimuma alles siis, kui ülemäärane eelarvepuudujääk on täielikult korrigeeritud; 22) nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta ( 5 ) sisaldab üksikasjalikke eeskirju eelarvet käsitlevate andmete edastamise kohta liikmesriikide poolt; 23) kui asutamislepinguga sätestatakse Euroopa Keskpanga (EKP) nõuandev osa, tõlgendatakse vastavalt artikli ►M1 117 ◄ lõikele 8 viiteid EKPle kui viiteid Euroopa Rahainstituudile enne EKP asutamist, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:







1. JAGU

MÕISTED JA HINNANGUD

Artikkel 1

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse sätted ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kiirendamiseks ja selgitamiseks, mille eesmärk on vältida ülemääraseid valitsemissektori eelarvepuudujääke, ja kui need tekivad, soodustada nende viivitamatut korrigeerimist.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel tähendavad “osalevad liikmesriigid” neid liikmesriike, kes võtsid ühisraha vastu kooskõlas asutamislepinguga ja “mitteosalevad liikmesriigid” neid, kes ei ole ühisraha vastu võtnud.

Artikkel 2

1. Kontrollväärtuse ületamist valitsemissektori eelarvepuudujäägi poolt peetakse kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõike 2 punkti a teise alapunktiga erandlikuks ja ajutiseks, kui selle põhjustab asjaomase liikmesriigi kontrolli alt väljas olev ebatavaline sündmus, mis avaldab tõsist mõju valitsemissektori finantsseisundile, või selle põhjustab tõsine majanduslik surutis.

Lisaks peetakse kontrollväärtuse ületamist ajutiseks, kui komisjoni esitatud eelarveprognoosid osutavad, et puudujääk langeb pärast ebatavalise sündmuse või tõsise majandusliku surutise lõppu alla kontrollväärtuse.

▼M1

2. Kui komisjon ja nõukogu hindavad ülemäärast eelarvepuudujääki ja teevad otsuse selle olemasolu kohta asutamislepingu artikli 104 lõigete 3 kuni 6 alusel, võivad nad tõsisest majanduslikust surutisest tulenevat kontrollväärtuse ületamist pidada erandlikuks artikli 104 lõike 2 punkti a teise taande tähenduses, kui kontrollväärtuse ületamine tuleneb negatiivsest aastasest SKT kasvumäärast või kogunenud toodangukaotusest pikema perioodi jooksul, mil aastane SKT kasvumäär oli potentsiaalse kasvu määra suhtes väga madal.

3. Komisjon peab asutamislepingu artikli 104 lõikes 3 sätestatud ettekande ettevalmistamisel võtma arvesse kõiki asjassepuutuvaid tegureid, mida on nimetatud artiklis märgitud. Komisjoni ettekandes tuleb asjakohaselt kajastada keskpika perioodi majandusseisundi (eelkõige potentsiaalne kasv, valdavad tsüklilised tingimused, Lissaboni tegevuskavaga seotud poliitikate rakendamine ning teadus- ja arendustöö ning innovatsiooni edendamise poliitikad) ning keskpika perioodi eelarveseisundi (eelkõige eelarve stabiliseerimine headel aegadel, võla jätkusuutlikkus, riiklikud investeeringud ja riigi rahanduse üldine kvaliteet) arenguid. Lisaks sellele peab komisjon pöörama asjakohast tähelepanu ka kõikidele teistele teguritele, mis on asjaomase liikmesriigi arvates olulised, et põhjalikult ja kvalitatiivselt hinnata kontrollväärtuse ületamist, ning mida liikmesriik on komisjonile ja nõukogule esitanud. Antud kontekstis pööratakse erilist tähelepanu sellele, kui suurendatakse või hoitakse jätkuvalt kõrgel tasemel eelarvest tehtavaid makseid rahvusvahelise solidaarsuse edendamiseks või Euroopa Liidu poliitikaeesmärkide saavutamiseks, nimelt Euroopa ühendamiseks, kui see vähendab liikmesriigi majanduskasvu või suurendab koormust liikmesriigi eelarvele. Tasakaalustatud üldhinnang peab sisaldama kõiki nimetatud tegureid.

4. Lõikes 3 osutatud asjassepuutuvaid tegureid võetakse samuti arvesse asutamislepingu artikli 104 lõigetes 4, 5 ja 6 sätestatud menetluses, mille abil võetakse vastu otsus ülemäärase puudujäägi olemasolu kohta, kui on täielikult täidetud topelttingimus, et enne kui nimetatuid asjassepuutuvaid tegureid arvesse võetakse, on üldine eelarvepuudujääk ligilähedane kontrollväärtusele ja kontrollväärtuse ületamine ajutine. Nõukogu poolt koostatav tasakaalustatud üldhinnang hõlmab kõiki nimetatud tegureid.

5. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames eelarve hindamisel arvestavad komisjon ja nõukogu nõuetekohaselt pensionireformide rakendamist, mis kehtestavad mitmesambalise süsteemi, mis sisaldab kohustuslikku, täielikult finantseeritud pensionisammast.

6. Kui nõukogu on teinud asutamislepingu artikli 104 lõike 6 alusel otsuse, et liikmesriigis on ülemäärane eelarvepuudujääk, võtavad komisjon ja nõukogu lõikes 3 osutatud asjassepuutuvaid tegureid arvesse ka artikli 104 järgsete menetluslike etappide puhul, sealhulgas ka käesoleva määruse artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 määratletud menetluslike etappide puhul. Nimetatud asjassepuutuvaid tegureid ei võeta siiski arvesse nõukogu poolt asutamislepingu artikli 104 lõike 12 kohase otsuse tegemisel, millega tühistatakse mõned või kõik nõukogu otsused, mis on vastu võetud artikli 104 lõigete 6 kuni 9 ja lõike 11 kohaselt.

7. Liikmesriikide puhul, mille eelarvepuudujääk ületab kontrollväärtust vähesel määral ja see on põhjustatud pensionireformi rakendamisest, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis sisaldab kohustuslikku, täielikult finantseeritud pensionisammast, võtavad komisjon ja nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus eelarvepuudujäägi näitajate arenguid hinnates samuti arvesse kulusid, mis pensionireformi käigus tekivad riiklikult hallatavale sambale. Sel eesmärgil võetakse arvesse reformi netokulu, võttes aluseks lineaarselt vähenevaid kulusid viis aastat kestva üleminekuperioodi jooksul. Juhul, kui eelarvepuudujääk on oluliselt ja jätkuvalt vähenenud ning jõudnud kontrollväärtusele lähedasele tasemele, võetakse seda netokulu samuti arvesse nõukogu poolt asutamislepingu artikli 104 lõike 12 kohase otsuse tegemisel, millega tühistatakse mõned või kõik nõukogu otsused, mis on vastu võetud artikli 104 lõigete 6 kuni 9 ja lõike 11 kohaselt.

▼B







2. JAGU

ÜLEMÄÄRASE EELARVEPUUDUJÄÄGI MENETLUSE KIIRENDAMINE

Artikkel 3

1. Majandus- ja rahanduskomitee sõnastab arvamuse kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 4 kahe nädala jooksul alates kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 3 koostatud aruande vastuvõtmisest komisjoni poolt.

2. Kui komisjoni arvates on eelarvepuudujääk ülemäärane, adresseerib ta arvamuse ja soovituse kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõigetega 5 ja 6 nõukogule, võttes täies ulatuses arvesse lõikes 1 nimetatud arvamust.

▼M1

3. Nõukogu otsustab ülemäärase eelarvepuudujäägi üle kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 6 ning teeb seda üldjuhul nelja kuu jooksul alates määruse (EÜ) nr 3605/93 artikli 4 lõigetes 2 ja 3 kehtestatud aruande esitamise kuupäevast. Kui nõukogu otsustab, et eelarvepuudujääk on ülemäärane, annab ta samas asjaomasele liikmesriigile soovitused kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7.

4. Kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 antud nõukogu soovituses kehtestatakse asjaomasele liikmesriigile tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt kuuekuune tähtaeg. Samuti kehtestatakse nõukogu soovituses tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks, mis peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral. Nõukogu nõuab oma soovituses, et liikmesriik saavutaks tsükliliselt korrigeeritud eelarvetasakaalu minimaalse paranemise aastas, seades sihtmärgiks vähemalt 0,5 % SKTst, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine soovituses kehtestatud tähtaja jooksul.

5. Juhul kui kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel antud soovitusega on võetud tõhusaid meetmeid ja ootamatu tõsine majanduslik kõrvalekalle, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, on toimunud pärast selle soovituse vastuvõtmist, võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud soovitus artikli 104 lõike 7 alusel. Muudetud soovituses võidakse pikendada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega ühe aasta võrra, võttes arvesse käesoleva määruse artikli 2 lõikes 3 osutatud asjassepuutuvaid tegureid. Nõukogu hindab, kas on toimunud ootamatu tõsine majanduslik kõrvalekalle, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, võrreldes seda enda soovituses olevate majandusprognoosidega.

▼B

Artikkel 4

1. Kõik nõukogu otsused avalikustada oma soovitused, kui on kindlaks tehtud, et kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 8 ei ole tõhusaid meetmeid võetud, langetatakse viivitamata pärast kooskõlas käesoleva määruse artikli 3 lõikega 4 kehtestatud tähtaega.

2. Otsustades selle üle, kas vastuseks tema artikli ►M1 104 ◄ lõike 7 kohastele soovitustele on võetud tõhusaid meetmeid, langetab nõukogu oma otsuse asjaomase liikmesriigi valitsuse avalikult teada antud otsuste põhjal.

▼M1

Artikkel 5

1. Asutamislepingu artikli 104 lõike 9 kohane nõukogu otsus teatada asjaomasele osalevale liikmesriigile, et viimane võtaks meetmeid eelarvepuudujäägi vähendamiseks, langetatakse kahe kuu jooksul alates nõukogu otsusest, millega tehti kindlaks, et artikli 104 lõikega 8 kooskõlas olevaid tõhusaid meetmeid ei ole võetud. Nõukogu nõuab oma teatises, et liikmesriik saavutaks tsükliliselt korrigeeritud eelarvetasakaalu minimaalse paranemise aastas, seades sihtmärgiks vähemalt 0,5 % SKTst, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine teatises kehtestatud tähtajaks.

2. Kui asjaomane liikmesriik on võtnud tõhusaid meetmeid kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõike 9 alusel antud teatisega ja ootamatu tõsine majanduslik kõrvalekalle, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, on toimunud pärast selle teatise vastuvõtmist, võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud teatis asutamislepingu artikli 104 lõike 9 alusel. Muudetud teatises võidakse pikendada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega ühe aasta võrra, võttes arvesse käesoleva määruse artikli 2 lõikes 3 osutatud asjassepuutuvaid tegureid. Nõukogu hindab, kas on toimunud ootamatu tõsine majanduslik kõrvalekalle, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, võrreldes seda enda teatises olevate majandusprognoosidega.

▼B

Artikkel 6

Kui tingimused artikli ►M1 104 ◄ lõike 11 kohaldamiseks on täidetud, kehtestab nõukogu kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 11 sanktsioonid. Iga selline otsus võetakse hiljemalt ►M1 nelja kuu ◄ jooksul pärast nõukogu otsust, millega teatati asjaomasele osalevale liikmesriigile, et viimane võtaks meetmeid kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 9.

▼M1

Artikkel 7

Kui osalev liikmesriik ei järgi asutamislepingu artikli 104 lõigete 7 ja 9 kohaseid nõukogu järjestikuseid otsuseid, teeb nõukogu kooskõlas artikli 104 lõikega 11 otsuse kehtestada sanktsioonid, otsus tehakse üldjuhul kuueteistkümne kuu jooksul määruse (EÜ) nr 3605/93 artikli 4 lõigetes 2 ja 3 sätestatud aruande esitamise kuupäevast. Kui kohaldatakse käesoleva määruse artikli 3 lõiget 5 või artikli 5 lõiget 2, muudetakse vastavalt ka kuueteistkümnekuulist tähtaega. Sihilikult kavandatud eelarvepuudujäägi korral, mis komisjoni arvates on ülemäärane, kasutatakse kiirendatud menetlust.

▼B

Artikkel 8

Nõukogu otsus karmistada sanktsioone kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 11, välja arvatud tagatiste ümberarvestamine trahvideks vastavalt käesoleva määruse artiklile 14, langetatakse hiljemalt kahe kuu jooksul pärast määrusega (EÜ) nr 3605/93 ettenähtud teatamiskuupäevi. Nõukogu otsus tühistada kõik või osa oma otsustest kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 12 langetatakse niipea kui võimalik ja igal juhul hiljemalt kahe kuu jooksul pärast määrusega (EÜ) nr 3605/93 ettenähtud teatamiskuupäevi.







3. JAGU

PEATAMINE JA JÄLGIMINE

Artikkel 9

1. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peatatakse:

— kui asjaomane liikmesriik järgib kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 7 antud soovitusi,

— kui asjaomane osalev liikmesriik järgib kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 9 edastatud teateid.

▼M1

2. Ajavahemikku, mille jooksul menetlus on peatatud, ei arvata artiklis 6 nimetatud ajavahemikku ega käesoleva määruse artiklis 7 nimetatud ajavahemikku.

▼M1

3. Pärast artikli 3 lõike 4 esimeses lauses osutatud ajavahemiku möödumist või käesoleva määruse artikli 6 teises lauses osutatud ajavahemiku möödumist teatab komisjon nõukogule, kas tema arvates on võetud meetmed piisavad, et tagada kohased edusammud ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks nõukogu kehtestatud aja jooksul, eeldusel et need meetmed viiakse täielikult ellu ning majandusarengud on kooskõlas prognoosidega. Komisjoni teatis avalikustatakse.

▼B

Artikkel 10

1. Komisjon ja nõukogu jälgivad, kuidas rakendatakse meetmeid, mida on võtnud:

— asjaomane liikmesriik vastuseks artikli ►M1 104 ◄ lõike 7 kohaselt antud soovitustele,

— asjaomane osalev liikmesriik vastuseks artikli ►M1 104 ◄ lõike 9 kohaselt edastatud teadetele.

2. Kui osalev liikmesriik ei rakenda meedet või see on nõukogu arvates ebapiisav, langetab nõukogu viivitamata otsuse vastavalt artikli ►M1 104 ◄ lõikele 9 või artikli ►M1 104 ◄ lõikele 11.

3. Kui tegelikud määruse (EÜ) nr 3605/93 kohased andmed osutavad, et osalev liikmesriik ei ole ülemäärast eelarvepuudujääki artikli ►M1 104 ◄ lõike 7 kohaselt antud soovitustes või artikli ►M1 104 ◄ lõike 9 kohaselt edastatud teadetes määratletud tähtaegadeks korrigeerinud, langetab nõukogu viivitamata otsuse vastavalt artikli ►M1 104 ◄ lõikele 9 või artikli ►M1 104 ◄ lõikele 11.







4. JAGU

SANKTSIOONID

Artikkel 11

Kui nõukogu otsustab osaleva liikmesriigi suhtes kohaldada meetmeid kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 11, nõutakse reeglina intressivaba tagatist. Nõukogu võib otsustada lisaks tagatisele võtta artikli ►M1 104 ◄ lõike 11 esimeses ja teises alapunktis sätestatud täiendavaid meetmeid.

Artikkel 12

1. Kui ülemäärase eelarvepuudujäägi põhjuseks on artikli ►M1 104 ◄ lõike 2 punktis a nimetatud valitsemissektori eelarvepuudujäägi suhtega seotud kriteeriumi mittejärgimine, koosneb esimese tagatise summa fikseeritud osast, mis on võrdne 0,2 %ga SKTst, ja muutuvast osast, mis on võrdne ühe kümnendikuga SKT protsendina väljendatud eelnenud aasta eelarvepuudujäägi ja kontrollväärtuse (3 % SKTst) vahest.

2. Igal järgneval aastal, kuni otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tühistatakse, hindab nõukogu, kas asjaomane osalev liikmesriik on võtnud tõhusaid meetmeid vastuseks artikli ►M1 104 ◄ lõike 9 kohasele nõukogu edastatud teatele. Kui asjaomane osalev liikmesriik ei ole nõukogu teadet järginud, otsustab nõukogu iga-aastase hindamise käigus sanktsioone karmistada kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 11, ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 13 kohaldamist. Kui otsustatakse nõuda lisatagatist, võrdub see ühe kümnendikuga eelnenud aasta SKT protsendina väljendatud eelarvepuudujäägi ja kontrollväärtuse (3 % SKTst) vahest.

3. Ükski lõigetes 1 ja 2 nimetatud üksiktagatis ei ületa ülempiiri 0,5 % SKTst.

Artikkel 13

Reeglina arvestab nõukogu kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 11 tagatise ümber trahviks, kui kaks aastat pärast otsust nõuda asjaomaselt osalevalt liikmesriigilt tagatise andmist ei ole ülemäärane eelarvepuudujääk nõukogu arvates korrigeeritud.

Artikkel 14

1. Olenevalt asjaomase osaleva liikmesriigi edusammudest ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisel, tühistab nõukogu kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 12 artikli ►M1 104 ◄ lõike 11 esimeses ja teises alapunktis nimetatud sanktsioonid.

Artikkel 15

Kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 12 tühistab nõukogu kõik kehtivad sanktsioonid, kui tühistatakse otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Kooskõlas käesoleva määruse artikliga 13 määratud trahve asjaomasele osalevale liikmesriigile tagasi ei maksta.

Artikkel 16

Käesoleva määruse artiklites 11 ja 12 nimetatud tagatised tuleb anda komisjonile. Intress tagatistelt ning käesoleva määruse artiklis 13 nimetatud trahvid moodustavad asutamislepingu artiklis ►M1 269 ◄ nimetatud muud tulud ja need tulud jaotatakse nende osalevate liikmesriikide vahel, kelle eelarvepuudujääk ei ole ülemäärane, nagu kindlaks määratud kooskõlas artikli ►M1 104 ◄ lõikega 6, nende osakaalu alusel kõnealuste liikmesriikide kogu RKTs.







5. JAGU

ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 17

Käesoleva määruse kohaldamisel ja niikaua, kui Ühendkuningriigi eelarveaasta ei lange kokku kalendriaastaga, kohaldatakse käesoleva määruse 2., 3. ja 4. jao sätteid Ühendkuningriigi suhtes kooskõlas lisaga.

Artikkel 18

Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 1999.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

▼M1









LISA

ÜHENDKUNINGRIIGI SUHTES KOHALDATAVAD TÄHTAJAD

1. Tagamaks kõikide liikmesriikide võrdset kohtlemist, arvestab nõukogu käesoleva määruse 2, 3. ja 4. jaos nimetatud otsuste tegemisel Ühendkuningriigi erineva eelarveaastaga, et langetada Ühendkuningriigi suhtes otsuseid tema eelarveaasta sellistel tähtaegadel, mis vastavad teiste liikmesriikide suhtes tehtud või tehtavate otsuste vastavatele tähtaegadele.

2. I veerus nimetatud sätted asendatakse II veerus nimetatud sätetega.



I veerg II veerg “üldjuhul nelja kuu jooksul alates nõukogu määruse (EÜ) nr 3605/93 artikli 4 lõigetes 2 ja 3 kehtestatud aruande esitamise kuupäevast” (Artikli 3 lõige 3) “üldjuhul kuue kuu jooksul pärast eelarveaasta lõppu, mille jooksul eelarvepuudujääk tekkis” “kindlakstegemisele järgnev aasta” (Artikli 3 lõige 4) “kindlakstegemisele järgnev eelarveaasta” “üldjuhul kuueteistkümne kuu jooksul alates nõukogu määruse (EÜ) nr 3605/93 artikli 4 lõigetes 2 ja 3 kehtestatud aruande esitamise kuupäevast” (Artikkel 7) “üldjuhul kaheksateistkümne kuu jooksul pärast eelarveaasta lõppu, mille jooksul eelarvepuudujääk tekkis” “eelnev aasta” (Artikli 12 lõige 1) “eelnev eelarveaasta”