01999L0074 — ET — 14.12.2019 — 003.001

Käesolev tekst on üksnes dokumenteerimisvahend ning sel ei ole mingit õiguslikku mõju. Liidu institutsioonid ei vastuta selle teksti sisu eest. Asjakohaste õigusaktide autentsed versioonid, sealhulgas nende preambulid, on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ning on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil. Need ametlikud tekstid on vahetult kättesaadavad käesolevasse dokumenti lisatud linkide kaudu

►B NÕUKOGU DIREKTIIV 1999/74/EÜ, 19. juuli 1999, millega sätestatakse munakanade kaitse miinimumnõuded (ELT L 203 3.8.1999, lk 53)

Muudetud:









▼B

NÕUKOGU DIREKTIIV 1999/74/EÜ,

19. juuli 1999,

millega sätestatakse munakanade kaitse miinimumnõuded







Artikkel 1

1. Käesolev direktiiv sätestab munakanade kaitse miinimumnõuded.

2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:

— tootmisettevõtete suhtes, kus on vähem kui 350 munakana,

— tootmisettevõtete suhtes, kus kasvatatakse tõumunakanu.

Selliste tootmisettevõtete suhtes kohaldatakse siiski jätkuvalt direktiivi 98/58/EÜ vastavaid nõudeid.

Artikkel 2

1. Vajaduse korral kohaldatakse direktiivi 98/58/EÜ artiklis 2 antud mõisteid.

2. Lisaks kasutatakse käesolevas direktiivis järgmisi mõisteid:

a) munakanad – liiki Gallus gallus kuuluvad munemisküpsed kanad, keda peetakse munade, kuid mitte haudemunade tootmiseks;

b) pesa – eraldi munemiskoht, mille põrand ei tohi olla lindudega kokkupuutuvast metallvõrgust ja mis on ette nähtud üksiku kana või kanade rühma (rühmapesa) jaoks;

c) allapanu – igasugune pude materjal, mis võimaldab kanadel oma etoloogilisi vajadusi rahuldada;

d) kasutusala – vähemalt 30 cm laiune ala, mille põranda kalle ei ületa 14 % ja mille vaba kõrgus on vähemalt 45 cm. Pesaalasid ei loeta kasutusaladeks.

Artikkel 3

Liikmesriigid peavad vastavalt neis omaksvõetud pidamissüsteemile või -süsteemidele tagama, et munakanade omanikud ja valdajad kohaldaksid lisaks direktiivi 98/58/EÜ ja käesoleva direktiivi lisa vastavatele sätetele ka iga allpool nimetatud süsteemi erinõudeid, seega:

a) kas alternatiivsüsteeme käsitlevaid I peatüki sätteid;

b) või täiustamata puure käsitlevaid II peatüki sätteid;

c) või täiustatud puure käsitlevaid III peatüki sätteid.







I PEATÜKK

Alternatiivsüsteemide suhtes kohaldatavad sätted

Artikkel 4

1. Liikmesriigid tagavad, et alates 1. jaanuarist 2002 vastavad kõik käesolevas peatükis nimetatud uued või ümberehitatud pidamissüsteemid ning esimest korda kasutuselevõetavad süsteemid vähemalt järgmistele nõuetele.

1) Kõik süsteemid tuleb varustada nii, et kõikide munakanade kasutuses oleksid:

a) kas söödaliinid, mille puhul serva pikkus linnu kohta on vähemalt 10 cm, või ringsööturid, mille puhul serva pikkus linnu kohta on vähemalt 4 cm;

b) kas jooksva veega joogirennid, mille puhul serva pikkus kana kohta on 2,5 cm, või jooksva veega ringjooturid, mille puhul serva pikkus kana kohta on 1 cm.

Lisaks peab nippel- või kaussjooturite kasutamise korral olema iga 10 kana kohta vähemalt üks nippel- või kaussjootur. Kombineeritud seadme puhul peab iga kana pääsema vähemalt kahe kauss- või nippeljooturi juurde;

c) vähemalt üks pesa iga seitsme kana kohta. Rühmapesade kasutamise korral peab kõige rohkem 120 kana kohta olema vähemalt 1 m2 pesapinda;

d) asjakohased teravate servadeta õrred, millel iga kana jaoks on ruumi vähemalt 15 cm. Õrsi ei tohi kinnitada allapanu kohale, nendevaheline horisontaalkaugus peab olema vähemalt 30 cm ning õrre ja seina vaheline horisontaalkaugus peab olema vähemalt 20 cm;

e) vähemalt 250 cm2 allapanuala kana kohta, kusjuures allapanuga peab olema kaetud vähemalt üks kolmandik põrandapinnast.

2) Rajatiste põrandad peavad olema ehitatud nii, et nad piisavalt toetaksid linnu jalgade iga ettepoole suunatud küünt.

3) Lisaks punktides 1 ja 2 sätestatule nähakse ette järgmist.

a) Kui on tegemist pidamissüsteemidega, mille puhul munakanad saavad vabalt liikuda eri tasapindade vahel,

i) võib olla kõige rohkem neli ülestikust tasapinda;

ii) tasapindadevaheline vaba kõrgus peab olema vähemalt 45 cm;

iii) joogi- ja söödaseadmed tuleb paigutada nii, et kõikidel kanadel oleks neile võrdne juurdepääs;

iv) tasapinnad tuleb paigutada nii, et sõnnik ei langeks madalamatele tasapindadele.

b) Kui kanad pääsevad uiteväljadele,

i) peab mitu vähemalt 35 cm kõrgust ja 40 cm laiust ning hoone kogu pikkuses paigutatud väljapääsuava võimaldama otseväljapääsu; igal juhul peab 1 000 kanast koosneva rühma kohta olema üks kahemeetrise kogupikkusega ava;

ii) uiteväljad peavad olema:

— loomkoormusele ja pinnase laadile vastava pindalaga, et vältida saastumist,

— varustatud varjualusega, et kanu kaitsta halva ilma ja röövloomade eest, ning asjakohaste jooturitega.

4) Loomkoormus ei tohi olla suurem kui üheksa munakana 1 m2 kasutusala kohta.

Kui kasutusala vastab kasutuspindalale, võivad liikmesriigid siiski kuni 31. detsembrini 2011 lubada loomkoormust 12 kana 1 m2 kasutusala kohta nende tootmisettevõtete puhul, kes seda süsteemi kohaldavad 3. augustil 1999.

2. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 sätestatud miinimumnõudeid kohaldatakse kõigi alternatiivsüsteemide suhtes alates 1. jaanuarist 2007.







II PEATÜKK

Täiustamata puurides pidamise suhtes kohaldatavad sätted

Artikkel 5

1. Liikmesriigid tagavad, et alates 1. jaanuarist 2003 vastavad kõik käesolevas peatükis nimetatud puurisüsteemid vähemalt järgmistele nõuetele:

1) iga munakana jaoks peab olema vabalt kasutada vähemalt 550 cm2 horisontaalselt mõõdetud puuripinda, seejuures ei arvestata söödakao vältimiseks ettenähtud kumeraid servi, mis võivad kasutusala piirata;

2) puuris peab olema vabalt kasutatav söötur. Selle pikkus peab olema vähemalt 10 cm, mis on korrutatud puuris olevate kanade arvuga;

3) nippel- või kaussjooturite puudumise korral peab igas puuris olema punktis 2 nimetatud sööturiga ühepikkune jooksva veega joogirenn. Kombineeritud seadme puhul peab igas puuris olema vähemalt kaks nippel- või kaussjooturit;

4) puurid peavad olema vähemalt 40 cm kõrgused vähemalt 65 % ulatuses puuripinnast ega tohi üheski punktis olla madalamad kui 35 cm;

5) puuride põrandad peavad olema ehitatud nii, et nad piisavalt toetaksid linnu jalgade iga ettepoole suunatud küünt. Põranda kalle ei tohi ületada 14 % või 8°. Kui ei kasutata ristkülikukujuliste silmadega traatvõrku, võivad liikmesriigid lubada järsemat kallet;

6) puurid peavad olema varustatud sobiva küüsi kulutava materjaliga.

2. Liikmesriigid tagavad, et kanade pidamine käesolevas peatükis nimetatud puurides on keelatud alates 1. jaanuarist 2012. Lisaks ei tohi alates 1. jaanuarist 2003 käesolevas peatükis nimetatud puure ehitada ega esimest korda kasutusele võtta.

▼M2

3. Erandina lõikest 2 võib Mayotte’is kui äärepoolseimas piirkonnas (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses) (edaspidi: „Mayotte”) munakanade kasvatamist käesolevas peatükis osutatud puurides jätkata kuni 31. detsembrini 2017.

Alates 1. jaanuarist 2014 ei tohi Mayotte’is käesolevas peatükis osutatud puure ehitada ega neid seal esimest korda kasutusele võtta.

Mune, mis on pärit munakanu käesolevas peatükis osutatud puurides kasvatavatest ettevõtetest, turustatakse ainult Mayotte’is. Kõnealused munad ja nende pakendid tuleb selgelt märgistada eritähisega, mis võimaldab vajaliku kontrolli tegemist. Komisjonile tuleb selle eritähise selge kirjeldus esitada 1. jaanuariks 2014.

▼B







III PEATÜKK

Täiustatud puurides pidamise suhtes kohaldatavad sätted

Artikkel 6

Liikmesriigid tagavad, et alates 1. jaanuarist 2002 vastavad kõik käesolevas peatükis nimetatud puurid vähemalt järgmistele nõuetele:

1) munakanadel peab olema:

a) kana kohta vähemalt 750 cm2 puuripinda, millest 600 cm2 on kasutuspind; puuri kõrgus peab kasutusalast väljaspool oleva ala puhul olema igas punktis vähemalt 20 cm ja iga puuri kogupindala peab olema vähemalt 2 000 cm2;

b) pesa;

c) allapanu nokkimise ja siblimise võimaldamiseks;

d) asjakohased õrred, millel iga kana jaoks on ruumi vähemalt 15 cm;

2) puuris peab olema vabalt kasutatav söötur. Selle pikkus peab olema vähemalt 12 cm, mis on korrutatud puuris olevate kanade arvuga;

3) igas puuris peab olema rühma suurusele vastav jootmissüsteem; nippeljooturite puhul peab iga kana pääsema vähemalt kahe kauss- või nippeljooturi juurde;

4) kontrolli, kanade puuripaneku ja puurist eemaldamise lihtsustamiseks peab puurikorruste vahel olema 90 cm miinimumlaiusega käik ning hoone põranda ja alumiste puurikorruste vahel peab olema vähemalt 35 cm kõrgune ruum;

5) puurid peavad olema varustatud sobiva küüsi kulutava materjaliga.







IV PEATÜKK

Lõppsätted

Artikkel 7

Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvad tootmisettevõtted on pädeva asutuse registreeritud ja neile on antud eraldusnumber, mis võimaldab kindlaks teha inimtoiduks ettenähtud turuleviidud munade päritolu.

Käesoleva artikli rakendamise meetmed nähakse ette enne 1. jaanuari 2002 artiklis 11 sätestatud korras.

Artikkel 8

▼M3 —————

▼M3

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga aasta 31. augustiks aastaaruande kontrollide kohta, millega pädev asutus on eelmisel aastal kontrollinud vastavust käesoleva direktiivi nõuetele. Aruandele on lisatud kõige tõsisemate tuvastatud rikkumiste analüüs ja riiklik tegevuskava kindlakstehtud rikkumiste vältimiseks või nende esinemise vähendamiseks eelseisvatel aastatel. Komisjon esitab nende aruannete kokkuvõtted liikmesriikidele.

▼B

3. Enne 1. jaanuari 2002 teeb komisjon artiklis 11 sätestatud korras ettepanekuid, kuidas ühtlustada:

▼M3 —————

▼B

b) lõikes 2 nimetatud aruannete vormi ja sisu ning nende esitamise sagedust.

▼M3 —————

▼B

Artikkel 10

Komisjon esitab nõukogule hiljemalt 1. jaanuaril 2005 veterinaaria teaduskomitee arvamuse põhjal koostatud aruande munakanade pidamise eri süsteemide ja eelkõige käesoleva direktiiviga hõlmatud süsteemide kohta, võttes arvesse nii eri süsteemide patoloogilisi, zootehnilisi, füsioloogilisi ja etoloogilisi aspekte kui ka nende tervise- ja keskkonnamõju.

Selle aruande koostamisel arvestatakse ka uurimust, mis käsitleb eri süsteemide sotsiaal-majanduslikku toimet ja nende mõju ühenduse majanduspartneritele.

Aruandele lisatakse aruande järeldusi ning Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimiste tulemusi arvessevõtvad asjakohased ettepanekud.

Nõukogu teeb nende ettepanekute kohta otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega 12 kuu jooksul alates ettepanekute esitamisest.

▼M1

Artikkel 11

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 178/2002 ( 1 ) artikli 58 kohaselt moodustatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, artikleid 5 ja 7. kohaldatakse 1999/468/EÜ ( 2 ) otsuse.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

▼B

Artikkel 12

Käesolevaga tunnistatakse direktiiv 88/166/EMÜ alates 1. jaanuarist 2003 kehtetuks.

Artikkel 13

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ning võimalikud sanktsioonid hiljemalt 1. jaanuaril 2002. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Asutamislepingus sätestatud üldeeskirju järgides võivad liikmesriigid oma territooriumil munakanade kaitseks säilitada või kohaldada käesoleva direktiiviga sätestatutest rangemaid sätteid. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõikidest sellistest meetmetest.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 14

Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 15

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.









LISA

Lisaks direktiivi 98/58/EÜ lisa vastavatele sätetele kohaldatakse järgmisi nõudeid.

1. Kanade omanik või nende eest vastutav isik peab kõiki kanu kontrollima vähemalt kord päevas.

2. Helitaset tuleb vähendada miinimumini. Püsivat või ootamatut müra tuleb vältida. Ventilaatorid, söötmis- või muud seadmed tuleb ehitada, paigaldada ning töös ja korras hoida nii, et nad tekitaksid võimalikult vähe müra.

3. Kõikides hoonetes peab olema küllaldane valgus, et kõik kanad oleksid selgesti nähtaval ja hästi näeksid ning võiksid oma ümbrust uurida ning tavapäraselt toimida. Loomuliku valguse puhul peavad valgusavad paiknema nii, et valgus jaguneks ruumis ühtlaselt.

Pärast esimesi kohanemispäevi peab valgusrežiim aitama vältida tervise- ja käitumisprobleeme. See režiim peab järgima 24 tunni rütmi ning sisaldama küllaldast katkematut soovitatavalt päevast ühe kolmandiku kestvat pimedat aega, et kanad võiksid puhata ning saaks vältida selliseid probleeme nagu immunoloogilist depressiooni ja silmade väärarenguid. Valguse hämardudes võiks kanadele võimaldada küllaldase kestusega videvikuaega, et nad võiksid häirimatult ja vigastamatult oma kohtadele asuda.

4. Kanadega kokkupuutuvaid hooneosi, seadmeid või riistu tuleb regulaarselt põhjalikult puhastada ja desinfitseerida ning seda tuleb teha alati, kui üks kanapartii välja viiakse ja enne, kui uus partii sisse tuuakse. Kui kanad on puuris, tuleb kõiki pindu ja seadmeid hoida rahuldavalt puhtana.

Sõnnik tuleb eemaldada nii tihti kui vajalik ja lõpnud kanad iga päev.

5. Kanade väljapääsemise vältimiseks peavad puurid olema nõuetekohaselt varustatud.

6. Kahe või enama puurikorrusega ruumis peavad olema vastavad seadmed või tuleb võtta asjakohaseid meetmeid kõigi korruste raskusteta kontrolli võimaldamiseks ja kanade eemaldamise lihtsustamiseks.

7. Puuri lahendus ja mõõtmed peavad võimaldama täiskasvanud kana eemaldamist tarbetute kannatuste või vigastusteta.

8. Ilma et see piiraks direktiivi 98/58/EÜ lisa punkti 19 sätete kohaldamist, tuleb keelata igasugune sandistamine.

Sulgede nokkimise ja kannibalismi vältimiseks võivad liikmesriigid siiski lubada noka lühendamist, kui seda teeb kvalifitseeritud personal alla 10 päeva vanuste munatootmiseks ettenähtud kanade puhul.