ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 18/95/KOL den 17. marts 1995 om første ændring af forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (tilsyns- og domstolsaftalen), særlig artikel 13, og ud fra følgende betragtninger:

Republikken Østrig, Republikken Finland og Kongeriget Sverige tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995;

visse justeringer er derfor blevet foretaget i tilsyns- og domstolsaftalen som omhandlet i aftalen om justering af visse aftaler mellem EFTA-staterne (1);

tilsyns- og domstolsaftalen skal i sin formulering inden disse justeringer fortsat gælde for visse af Tilsynsmyndighedens aktiviteter i en overgangsperiode som omhandlet i aftalen om overgangsordninger for en periode efter enkelte EFTA-staters tiltrædelse af Den Europæiske Union (2);

i henhold til artikel 19 i aftalen om justering af visse aftaler mellem EFTA-staterne skal Tilsynsmyndigheden foretage sådanne tilpasninger til forretningsordenen, som er nødvendiggjorte af den pågældende aftale -

TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING:

1. I artikel 8, artikel 13, og artikel 14, stk. 4, i forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden (3) erstattes ordet »tre« med ordet »to«.

2. Denne beslutning træder i kraft den 17. marts 1995. Ændringerne til forretningsordenen i denne beslutning gælder ikke for Tilsynsmyndighedens aktiviteter udført i overensstemmelse med aftalen om overgangsordninger for en periode efter enkelte staters tiltrædelse af Den Europæiske Union.

3. Denne beslutning, hvis engelske udgave er autentisk, offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 1995.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Knut ALMESTAD

Formand

(1) Udfærdiget i Bruxelles, den 29. december 1994.

(2) Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 1994.

(3) Beslutning nr. 1/94/KOL (EFT nr. L 113 af 4. 5. 1994, s. 19; EØS-supplement nr. 6 af 4. 5. 1994, s. 1).
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 70/94/KOL af 27. juni 1994 om Sveriges status med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose og viral hæmoragisk virusseptikæmi

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 17 og protokol 1, stk. 4, litra d),

under henvisning til den i kapitel I, punkt 5, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter (Rådets direktiv 91/67/EØF, i det følgende benævnt »akvakulturretsakten«), særlig artikel 5,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra d), og protokol 1, artikel 1, litra e), og

ud fra følgende betragtninger:

En EFTA-stat kan for en eller flere kontinental- og kystzoner opnå status som godkendt zone, der er fri for bestemte fiske- og bløddyrsygdomme;

Sverige har ved skrivelse af 14. december 1993 og 3. marts 1994 forelagt behørige begrundelser for, at dets område kan opnå status som godkendt zone med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN) og viral hæmoragisk virusseptikæmi (VHS), samt de nationale bestemmelser, der sikrer overholdelse af betingelserne for, at status som godkendt zone kan bevares;

Sverige bør indrømmes status som godkendt kontinental- og kystzone for så vidt angår IHN og VHS;

de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA-Veterinærudvalget, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

1. Sverige anerkendes som godkendt kontinentalzone og godkendt kystzone for fisk med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose og hæmoragisk virusseptikæmi.

2. Denne beslutning træder i kraft den 1. juli 1994.

3. Denne beslutning er rettet til EFTA-staterne.

4. Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 1994.

For EFTA-Tilsynsmyndigheden

Pekka SÄILÄ

Medlem af Kollegiet
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 192/94/KOL af 30. november 1994 om godkendelse af et program for udryddelse af Aujeszkys syge i Østrig og om anden ændring af beslutning 31/93/KOL (1) om supplerende garantier vedrørende Aujeszkys syge for svin, der er bestemt for sygdomsfri EFTA-stater eller -regioner

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 17 og protokol 1, stk. 4, litra d),

under henvisning til den i kapitel I, punkt 1, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (Rådets 64/432/EØF, i det følgende benævnt kvæg- og svineretsakten), særlig artikel 9 og 10,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra d), og protokol 1, artikel 1, litra c) og e), og

ud fra følgende betragtninger:

Østrig har iværksat et program for udryddelse af Aujeszkys syge (AD) som meddelt i skrivelse af 2. november 1994;

programmet for udryddelse af AD opfylder kravene i artikel 9 i kvæg- og svineretsakten;

der bør foreslås visse supplerende garantier af hensyn til de fremskridt, der allerede er gjort, og for at sikre, at programmet afsluttes med godt resultat i Østrig;

de østrigske myndigheder anvender regler, som mindst svarer til dem, der er fastsat i nærværende beslutning, når det gælder flytning af avls- og brugssvin inden for landets grænser;

de supplerende garantier, der fastsættes i nærværende beslutning, må ikke afkræves EFTA-stater eller -regioner, der selv betragtes som værende fri for AD;

de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA-Veterinærudvalget, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

1. Programmet for udryddelse af Aujeszkys syge i Østrig godkendes indtil den 30. juni 1997.

2. Bilag I til EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 31/94/KOL af 29. april 1994 affattes som bilag I til nærværende beslutning.

3. Denne beslutning træder i kraft den 1. december 1994.

4. Denne beslutning er rettet til EFTA-staterne.

5. Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 1994.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Pekka SÄILÄ

Medlem af kollegiet

(1) Senest ændret ved EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 75/94/KOL (EFT nr. L 247 af 22. 9. 1994, s. 52; EØS-tillægget til EFT 94/EØS/35/11).

BILAG

»BILAG I

A. Regioner, der er fri for Aujeszkys syge, og som ikke tillader vaccination

Finland: Alle regioner.

Norge: Alle regioner.

B. Regioner, der har et udryddelsesprogram for Aujeszkys syge, og som ikke tillader vaccination

Sverige: Alle regioner.

Østrig: Alle regioner.«
PROTOKOL 2 om EFTA-Tilsynsmyndighedens opgaver og beføjelser med hensyn til indkøb

Artikel 1

1. Med forbehold af artikel 31 i denne aftale kan EFTA-Tilsynsmyndigheden påberåbe sig den i denne artikel fastlagte procedure, når den før indgåelsen af en kontrakt finder, at der er begået en klar og åbenbar overtrædelse af EØS-aftalens bestemmelser vedrørende indkøb i forbindelse med en kontraktindgåelsesprocedure, der er omfattet af anvendelsesområdet for de i punkt 2 og 3 i bilag XVI til EØS-aftalen omhandlede retsakter.

2. EFTA-Tilsynsmyndigheden meddeler den pågældende EFTA-stat og den pågældende ordregivende myndighed grundene til, at den finder, at der er begået en klar og åbenbar overtrædelse, og anmoder om, at den bringes til ophør.

3. Senest 21 dage efter modtagelsen af den i stk. 2 omhandlede meddelelse fremsender den pågældende EFTA-stat til EFTA-Tilsynsmyndigheden:

a) en bekræftelse af, at overtrædelsen er bragt til ophør, eller

b) en begrundet konklusion med redegørelse for, hvorfor forholdet ikke er bragt i orden, eller

c) en meddelelse om, at den pågældende procedure for indgåelse af en kontrakt er blevet afbrudt, enten på den ordregivende myndigheds eget initiativ eller som følge af udøvelsen af de beføjelser, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, litra a), i den i punkt 5 i bilag XVI til EØS-aftalen omhandlede retsakt.

4. En begrundet konklusion i henhold til stk. 3, litra b), i denne artikel kan bl.a. være baseret på det forhold, at den påståede overtrædelse allerede er genstand for appel eller er indbragt for en anden instans som omhandlet i artikel 2, stk. 8, i den retsakt, der er omhandlet i punkt 5 i bilag XIV til EØS-aftalen. I så fald underretter EFTA-staten EFTA-Tilsynsmyndigheden om resultatet af disse procedurer, så snart det er kendt.

5. Hvis der gives meddelelse om, at en procedure for indgåelse af en kontrakt er blevet afbrudt under de i stk. 3, litra c), i denne artikel fastsatte omstændigheder, giver EFTA-staten EFTA-Tilsynsmyndigheden meddelelse om ophævelsen af afbrydelsen eller om indledningen af en anden procedure for indgåelse af en kontrakt, der helt eller delvis har tilknytning til den foregående procedure. Denne nye meddelelse skal indeholde en bekræftelse af, at den påståede overtrædelse er bragt til ophør, eller en begrundet konklusion med en redegørelse for, hvorfor forholdet ikke er bragt i orden.

Artikel 2

1. Senest den 1. januar 1996 tager EFTA-Tilsynsmyndigheden sammen med et rådgivende udvalg bestående af repræsentanter for EFTA-staterne anvendelsen af denne protokols bestemmelser og bestemmelserne i den i punkt 5 i bilag XVI til EØS-aftalen omhandlede retsakt op til fornyet overvejelse og foreslår i givet fald ændringer, som skønnes nødvendige. Udvalgets formand er en repræsentant for EFTA-Tilsynsmyndigheden. Udvalget indkaldes af formanden, enten på hans eget initiativ eller på begæring af et af medlemmerne.

2. EFTA-staterne fremsender hvert år inden den 1. marts til EFTA-Tilsynsmyndigheden oplysninger om forløbet af de nationale klageprocedurer, der har fundet sted i det foregående år. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter i samråd med det rådgivende udvalg arten af de pågældende oplysninger.
b)

Såfremt tredjelandsstatsborgerens bevæggrunde er den afgørende faktor ved afgørelsen af, om der foreligger et proformaægteskab i direktivets forstand, er det da et krav, at tredjelandsstatsborgerens ønske om at opnå en opholdsret var det eneste formål med at indgå ægteskabet, eller er det tilstrækkeligt, at det var hovedformålet?
4.

Har det med henblik på førnævnte forordnings artikel 1, stk. 4, litra b), herved betydning, at udbuddet annonceres i en medlemsstat gennem forskellige medier? I bekræftende fald, under hvilke betingelser anses udbuddet, annonceret på forskellige medier, som et samlet udbud af det samme værdipapir til offentligheden, og under hvilke betingelser er der tale om et nyt udbud? Er det muligt at komme under antallet på 150 fysiske og juridiske personer pr. medlemsstat ved at fordele udbuddet på tværs af forskellige medier?
—

EFTA-Tilsynsmyndigheden finder, at mødre og fædre er i sammenlignelige situationer hvad angår deres børns opvækst, og at den ulige behandling, som de norske regler om forældreydelser giver anledning til, er udtryk for forskelsbehandling på grund af køn, som er i strid med artikel 14, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/54/EF om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv.
—

Tilsynsmyndigheden har nedlagt påstand om, at Norge: har angivet genstanden for den offentlige kontrakt ukorrekt ved ikke at anvende den korrekte, eller i det mindste et fuldstændigt og tilstrækkeligt præcist sæt CPV-koder, har undladt at offentliggøre en udbudsbekendtgørelse for hele EØS-området i Den Europæiske Unions Tidende og TED-databasen og ikke har overholdt mindstefristen for indgivelse af ansøgninger inden for rammerne af en udbudsprocedure.
—

Tilsynsmyndigheden afgav den 18. januar 2017 en begrundet udtalelse, hvori den fastholdt, at Island efter Myndighedens opfattelse har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, idet det ikke har vedtaget de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er omhandlet i punkt 8 i bilag V til nævnte aftale (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/54/EU af 16. april 2014 om foranstaltninger til fremme af arbejdstagernes udøvelse af deres ret til fri bevægelighed), og/eller ikke har underrettet tilsynsmyndigheden herom. Under henvisning til artikel 31 i aftalen om oprettelse af EFTA-Tilsynsmyndigheden og EFTA–Domstolen påbød Tilsynsmyndigheden Island til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme den begrundede udtalelse inden for en frist på to måneder efter meddelelsen, dvs. senest den 18. marts 2017.
1.

Det fastslås, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er nævnt i punkt 17, litra d), i kapitel II i bilag XIII til EØS-aftalen (Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, idet Island i. ikke har sikret sig, at en repræsentativ del af transporten af farligt gods ad vej underkastes kontrol, således som det kræves efter artikel 3, stk. 1 ii. ikke anvender checklisten i bilag I til direktivet, når denne kontrol udføres, således som det kræves efter artikel 4, stk. 1 iii. ikke har sikret sig, at den i direktivet foreskrevne kontrol foretages som stikprøver og fordeles over en så stor del af vejnettet som muligt, således som det kræves efter artikel 4, stk. 2 iv. ikke har sikret sig, at der vælges kontrolsteder, hvor de ulovlige køretøjer kan bringes i overensstemmelse med reglerne eller, hvis den kontrollerende myndighed finder det hensigtsmæssigt, blive stående på stedet eller henstilles på en plads, som anvises af ovennævnte myndighed, uden at det udgør en sikkerhedsrisiko, således som det kræves efter artikel 4, stk. 3 v. ikke har sikret sig, at der om nødvendigt — forudsat det ikke indebærer nogen sikkerhedsrisiko — kan udtages prøver af de transporterede varer til undersøgelse i laboratorier, som er anerkendt af den pågældende myndighed, således som det kræves efter artikel 4, stk. 4 vi. ikke har sikret sig, at kontrollen er af rimelig varighed, således som det kræves efter artikel 4, stk. 5 vii. ikke har sikret sig, at de køretøjer, som har overtrådt bestemmelserne for transport af farligt gods, kan pålægges at blive stående på stedet eller henstilles på et sted, der er udpeget til dette formål af de myndigheder, der foretager kontrollen, og at køretøjet skal bringes i overensstemmelse med reglerne, før kørslen genoptages, eller at der kan iværksættes andre passende foranstaltninger, der er tilpasset omstændighederne, eller som kræves af sikkerhedshensyn, jf. artikel 5 viii. ikke har sikret sig, at der ligeledes kan aflægges kontrolbesøg i virksomhederne, således som det kræves efter artikel 6, stk. 1 og ix. ikke har sendt Tilsynsmyndigheden en årlig rapport, således som det kræves efter artikel 9, stk. 1.
1.

Udgør udstedelsesreglerne i finansforetakslovens § 4 og forsikringsvirksomhetslovens § 2-1, idet der herved forstås et krav om, at tre fjerdedele af aktierne i nye banker og forsikringsselskaber skal være tegnet uden fortrinsret (ved en offentlig emission), en restriktion som omhandlet i EØS-aftalens artikel 31, 36 eller 40, forudsat at ansøgningen om tilladelse ikke blot er til brug for en nicheaktivitet? a. Hvis det lægges til grund, at de nævnte bestemmelser udgør en restriktion i EØS-aftalens forstand: tjener de så et legitimt offentligt formål? b. Hvis det lægges til grund, at restriktionen tjener et legitimt offentligt formål: er en sådan restriktion så egnet til at nå dette formål i den forstand, hvori begrebet anvendes inden for EØS-retten? c. Hvis det lægges til grund, at restriktionen tjener et legitimt offentligt formål: er en sådan restriktion så nødvendig for at nå dette formål i den forstand, hvori begrebet anvendes inden for EØS-retten?
1.

Det fastslås, at Liechtenstein ved ikke inden den fastsatte frist at have truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er nævnt i punkt 15q i kapitel XIII i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/62/EU af 8. juni 2011 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler for så vidt angår forhindring af, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/26/EU af 25. oktober 2012 om ændring af direktiv 2001/83/EF for så vidt angår lægemiddelovervågning), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til disse retsakters artikel 2 og EØS-aftalens artikel 7.
2.

Skal artikel 36, stk. 2, i direktiv 2002/83/EF om livsforsikring fortolkes således, at det, i tilfælde hvor en unit-linked livsforsikring erhverves ved en overførsel af kontrakten, kun er generelle oplysninger, der skal fremlægges for den nye forsikringstager, eller er forsikringsselskabet også forpligtet til at fremlægge specifikke oplysninger for den nye forsikringstager om det forsikringsprodukt, som han vil erhverve, navnlig for så vidt angår mulige forskelle i investor- eller risikoprofil mellem den aktuelle forsikringstager og den fremtidige forsikringstager?
—

Sagsøger, Icelandic Financial Services Association, er en brancheforening, der repræsenterer alle registrerede finansielle virksomheder i Island, herunder almindelige banker, investeringsbanker og kapitalforvaltere samt forsikringsselskaber, leasingselskaber, hedgefonde og betalingskortselskaber. Foreningen har til formål at fremme et konkurrencevenligt erhvervsklima for finansielle selskaber i Island og varetage deres interesser internationalt.
1)

Det fastslås, at Island ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget og/eller underrettet EFTA-Tilsynsmyndigheden om alle de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er omhandlet i punkt 1a i kapitel XXIII i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF af 18. juni 2009 om sikkerhedskrav til legetøj), som tilpasset til aftalen dels ved protokol 1 hertil, dels ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 127/2012, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 7.
—

Den 17. juli 2014 modtog DB Schenker en skrivelse pr. e-mail fra EFTA-Tilsynsmyndigheden med meddelelse om, at Tilsynsmyndigheden igen havde besluttet at afslå aktindsigt i de omstridte dokumenter. DB Schenker blev opfordret til at indgive en bekræftende begæring, hvis den ønskede, at EFTA-Tilsynsmyndigheden skulle genoverveje sit standpunkt.
—

EFTA-Tilsynsmyndigheden har anført, at Island ikke har bestridt, at der stadig er forsinkelse med gennemførelsen af retsaktens artikel 2, og at den ikke råder over oplysninger, der viser, at retsakten er blevet gennemført fuldt ud. EFTA-Tilsynsmyndigheden har derfor gjort gældende, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsaktens artikel 15, sammenholdt med Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 149/2009, og i henhold til EØS-aftalens artikel 7, idet det ikke har vedtaget de til retsaktens gennemførelse fornødne foranstaltninger inden for den fastsatte frist.
—

Den 14. juli 2010 traf EFTA-Tilsynsmyndigheden en afgørelse i sag nr. 34250 (Norway Post/Privpak), der fastslog, at Norway Post havde misbrugt sin dominerende stilling på det norske marked for distribution af pakker fra virksomhed til kunde i perioden 2000-2006. Afgørelsen blev stadfæstet af EFTA-Domstolen i sag E-15/10 Posten Norge AS mod EFTA-Tilsynsmyndigheden. Sagsøgerne har anlagt sag mod Norway Post for at opnå erstatning for tab, sagsøgerne har lidt som følge af denne overtrædelse, og ønsker indsigt i sagsøgtes sagsbehandling. Den 3. august 2010 begærede sagsøger aktindsigt i sagsakterne i sag nr. 34250 i henhold til de regler for aktindsigt, der er fastsat af EFTA-Tilsynsmyndigheden ved afgørelse nr. 407/08/KOL af 27. juni 2008.
—

EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 97/10/KOL af 24. marts 2010 fastslog, at de skatteregler, der var gældende for captive /(gen)forsikringsselskaber i Liechtenstein ifølge artikel 82, litra a), og artikel 88, litra d), punkt 3, i Liechtenstein skattelov, indebar statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1), fordi skattereglerne var mere favorable for captive forsikringsselskaber og (gen)forsikringsselskaber end for »normale forsikringsselskaber«. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastslog endvidere, at den påståede støtte udgjorde ulovlig støtte, der skulle kræves tilbagebetalt af de pågældende forsikringsselskaber med tilbagevirkende kraft fra 6. november 2001.
—

Sagsøger, Aleris Ungplan AS, er privat udbyder af ungdomstjenester i Norge. Aleris Ungplan AS er et helejet datterselskab af Aleris Group, som har hovedsæde i Stockholm, Sverige.
1)

Det fastslås, at Republikken Island ved inden for den foreskrevne frist ikke at have vedtaget eller underrettet Tilsynsmyndigheden om de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der bl.a. er nævnt i punkt 7b i bilag IX til Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 om genforsikringsvirksomhed og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF, 92/49/EØF samt direktiv 98/78/EF og 2002/83/EF), som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold artikel 64, stk. 1, i ovennævnte retsakt og EØS-aftalens artikel 7 og
3)

Er det foreneligt med EØS-aftalens artikel 36 og 37 at nægte dækning af udgifter til hospitalsbehandling i udlandet, hvis patienten i hjemlandet kan tilbydes en efter internationalt anerkendte vurderingsmetoder passende lægebehandling inden for en medicinsk forsvarlig tidsfrist? Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 3, om dækning af sådanne udgifter også kan nægtes, selv om behandlingen i udlandet anses for muligvis at være mere avanceret end behandlingen i hjemlandet?
1.

Forhindrer artikel 11 og 16 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde en statsejet virksomhed som har eneret til detailsalg af alkoholholdige drikkevarer i at anmode om, at virksomhedens leverandører leverer alkoholholdige drikkevarer til detailsalg på en særlig palletype (EUR-palle), og at palleprisen desuden skal være inkluderet i vareprisen?
2.

Bør EØS-aftalens artikel 11 og/eller artikel 36 fortolkes således, at de finder anvendelse på national lovgivning, som indeholder et generelt forbud mod reklamer for alkoholholdige drikkevarer, som f.eks. loven om salg af alkoholholdige drikkevarer, afsnit 9-2 et al.?
Forelagt EFTA-Domstolen til rådgivende udtalelse i sagen Alda Viggósdóttir mod Iceland Post (Íslandspóstur hf.), der verserer ved Reykjavík byret

(Sag E-3/01)

(2001/C 237/04)

EFTA-Domstolen har fået forelagt følgende spørgsmål til rådgivende udtalelse:

1) Skal artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 77/187/EØF fortolkes således, at omdannelsen af en statsejet virksomhed til et fuldt ud statsejet aktieselskab må anses for en overførsel i bestemmelsens forstand?

2) Skal artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 77/187/EØF fortolkes således, at bestemmelsen udelukker indsættelse af vilkår om afskedigelse i en arbejdskontrakt, som indgås i forbindelse med en overførsel i henhold til direktivets artikel 1, stk. 1, hvis vilkårene er mindre fordelagtige end de vilkår, den ansatte var sikret før overførselstidpunktet?