ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 71/95/KOL af 5. juli 1995 om anden ændring af forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 13,

under henvisning til forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden (1), og

ud fra følgende betragtning:

Forretningsordenen bør ændres på visse punkter -

TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING:

1. Artikel 2, første afsnit, affattes således:

»Til udførelse af sine opgaver råder kollegiet over fem tjenestegrene, nemlig tre direktorater, Tjenesten for Juridiske og Generelle Anliggender og Tjenesten for Administration.«.

2. I artikel 3, stk. 2, ændres udtrykket »Den Juridiske Tjeneste« til »Tjenesten for Juridiske og Generelle Anliggender«.

3. I artikel 10, stk. 1, artikel 11, stk. 2, artikel 17, stk. 1, artikel 18, stk. 1, og artikel 19 ændres ordet »generalsekretæren« til »direktøren for Tjenesten for Juridiske og Generelle Anliggender«.

4. I artikel 21 bortfalder ordene »henholdsvis« og »og generalsekretæren«.

5. Denne beslutning finder anvendelse fra 1. juli 1995.

6. Denne beslutning, hvis engelske udgave er autentisk, offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juli 1995.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Knut ALMESTAD

Formand

(1) Vedtaget af Tilsynsmyndigheden den 7. januar 1994, beslutning nr. 1/94/KOL; EFT nr. L 113 af 4. 5. 1994, s. 19; EØS-supplement nr. 6 af 4. 5. 1994, s. 1, som først ændret ved beslutning 18/95/KOL.
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse (95/C 60/06)

Vedtagelsesdato: 7. 12. 1994

EFTA-medlemsstat: Finland

Sag nr.: 94-037

Titel: Det finske garantinævns konsolideringsgarantiordning

Formål: At sikre den langfristede økonomiske bæredygtighed i små og mellemstore virksomheder med store gældsbyrder ved at konsolidere deres bankkredit og stille garanti for kreditten. I konsolideringsperioden, der er på mindst fem år, forpligter banken sig til at give virksomheden en afdragsfri periode og sænke rentesatsen. Virksomhedens økonomiske situation og en omstruktureringsplan eller lignende undersøges nøje af den bank, der søger om garantien, og af det finske garantinævn, der administrerer ordningen, for at sikre, at støtteberettigede firmaer har forudsætningerne for at drive rentabel virksomhed på længere sigt

Retsgrundlag:

- Lov om statsstøtte til konsolidering af kreditter (Laki valtion vakauttamistakauksista, 529/93)

- Regeringens forslag om ændring af lov om statsstøtte til konsolidering af kreditter (Laki valtion vakauttamistakauksista annetun lain muuttamisesta (HE 265/94))

Støtteform: Garantien dækker 50 % af de små og mellemstore virksomheders konsoliderede kreditter. Det samlede beløb for udestående garantier må ikke på noget tidspunkt overstige 3 500 mio. FM

Varighed: Indtil udgangen af 1995

Betingelser: Forenklet årsberetning
Liste over naturligt mineralvand anerkendt af Island



EF-Tidende nr. C 092 af 13/04/1995 s. 0005 - 0005



Liste over naturligt mineralvand anerkendt af Island (95/C 92/05) Island har i medfør af artikel 1 i Rådets direktiv 80/777/EØF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsføring af naturligt mineralvand (1), som indføjet i bilag II, kapitel XII, punkt 26, i EØS-aftalen, underrettet Det Stående Udvalg for EFTA-staten om listen over de former for naturligt mineralvand, der officielt er godkendt som sådant, til offentliggørelse i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende. Listen er som følger: >TABELPOSITION> (1) EFT nr. L 229 af 30. 8. 1980, s. 1.
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 193/94/KOL af 30. november 1994 om godkendelse af visse EFTA-staters planer for undersøgelse for restkoncentrationer

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 17 og protokol 1, stk. 4, litra d),

under henvisning til den i kapitel I, punkt 29, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om undersøgelse af dyr og fersk kød for restkoncentrationer (Rådets direktiv 86/469/EØF, i det følgende benævnt retsakten om restkoncentrationer), særlig artikel 4,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra d), og protokol 1, artikel 1, litra e), og

ud fra følgende betragtninger:

Ved dokument af 23. november 1993, dokument af 28. december 1993, dokument af 27. januar 1994 og dokument af 31. marts 1994 har henholdsvis Finland, Østrig, Norge og Sverige tilsendt EFTA-Tilsynsmyndigheden planer for nationale foranstaltninger til gennemførelse af undersøgelse for restkoncentrationer af stoffer som omhandlet i bilag I til retsakten om restkoncentrationer;

en undersøgelse af disse planer som ændret har vist, at de opfylder bestemmelserne i retsakten om restkoncentrationer, særlig artikel 4, stk. 1;

de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA-Veterinærudvalget, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

1. Planerne for undersøgelse for restkoncentrationer af stoffer som omhandlet i bilag I til den i kapitel I, punkt 29, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om undersøgelse af dyr og fersk kød for restkoncentrationer (Rådets direktiv 86/469), som de EFTA-stater, der er anført i bilaget, har indgivet, godkendes.

2. De i bilaget anførte EFTA-stater vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser til iværksættelse af de i punkt 1 omhandlede planer.

3. Denne beslutning træder i kraft den 1. december 1994.

4. Denne beslutning er rettet til de i bilaget anførte EFTA-stater.

5. Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 1994.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Pekka SÄILÄ

Medlem af kollegiet

BILAG

Lande med godkendte planer for undersøgelse for restkoncentrationer

Østrig

Finland

Norge

Sverige
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 72/94/KOL af 27. juni 1994 om anerkendelse af, at visse EFTA-stater og -regioner opfylder kravene vedrørende brucellose (B. melitensis), og om deres erhvervelse af status som officielt sygdomsfri

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 17 og protokol 1, stk. 4, litra d),

under henvisning til den i kapitel I, punkt 2, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen med får og geder inden for Fællesskabet (Rådets direktiv 91/68/EØF, i det følgende benævnt »fåre- og gederetsakten«), særlig bilag A, kapitel 1, del II,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra d), og protokol 1, artikel 1, litra e), og

ud fra følgende betragtninger:

Som meddelt ved skrivelse af 15. december 1993 mener Sverige, at det opfylder kravene i kapitel 1, del II, nr. 1, litra b), i bilag A til fåre- og gederetsakten;

i Sverige har brucellose (B. melitensis) været en anmeldelsespligtig sygdom i mindst fem år; der er ikke officielt bekræftet nogen tilfælde i landet i mindst fem år, og det har været forbudt at vaccinere i mindst tre år; det bør derfor anerkendes, at Sverige opfylder betingelser i kapitel 1, del II, nr. 1, litra a b), i bilag A til fåre- og gederetsakten;

derudover forpligter Sverige sig til at opfylde bestemmelserne i kapitel 1, del II, nr. 2, i bilag A; Sverige bør derfor indrømmes status som officielt fri for brucellose (B. melitensis);

de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA-Veterinærudvalget, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

1. De EFTA-stater og -regioner, der er anført i bilaget, opfylder betingelserne i kapitel 1, del II, nr. 1, litra b), i bilag A til den i kapitel I, punkt 2, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen med får og geder inden for Fællesskabet (Rådets direktiv 91/68/EØF) og anerkendes som officielt fri for brucellose (B. melitensis).

2. De EFTA-stater, der er anført i bilaget, skal forelægge en årlig rapport om overvågningen af brucellose (B. melitensis) og om resultaterne i forbindelse hermed. Rapporten skal forelægges for EFTA-Tilsynsmyndigheden senest den 1. april det følgende år.

3. Denne beslutning træder i kraft den 1. juli 1994.

4. Denne beslutning er rettet til EFTA-staterne.

5. Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 1994.

For EFTA-Tilsynsmyndigheden

Pekka SÄILÄ

Medlem af Kollegiet

BILAG

Regioner, der er anerkendt som officielt fri for brucellose (B. melitensis)

Sverige: Alle regioner.
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til Tilsyns- og Domstolsaftalen Beslutning om ikke at gøre indsigelse



EF-Tidende nr. C 158 af 09/06/1994 s. 0005 - 0005



Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til Tilsyns- og Domstolsaftalen Beslutning om ikke at gøre indsigelse (94/C 158/05) Vedtaget den: 4. 5. 1994 EFTA-stat: Østrig Støttens nr.: 94002 Betegnelse: Lov om fremme af den økonomiske udvikling (Burgenland) Formål: - Innovation og teknologi - Forskning og udvikling - Miljø og økologi - Internationalisering - Forbedring af SMV's økonomiske struktur - Infrastruktur - Turisme Retsgrundlag: (Gesetz vom . . . über Maßnahmen zur Gewährleistung der wirtschaftlichen Entwicklung im Burgenland (Landes-Wirtschaftsförderungsgesetz 1994 - WiföG), mit dem gleichzeitig das Tourismusgesetz geändert wird) Budget: 100 mio. øsch. (1994) Støtteintensitet: Ifølge retningslinjerne og efter en vurdering i de konkrete tilfælde Varighed: Ikke tidsbegrænset Betingelser: Forenklet årlig rapport
GODKENDT PROTOKOLLAT vedrørende forhandlingerne om en aftale mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol

De kontraherende parter har vedtaget følgende:

Ad protokol 4, kapitel II, artikel 10, stk. 1; kapitel VI, artikel 16, stk. 2; kapitel IX, artikel 15, stk. 2; kapitel XI, artikel 8, stk. 2, og kapitel XIII, artikel 19, stk. 2

Overførslen af informationer til de kompetente myndigheder i EFTA-staterne omfatter alle de ansøgninger og meddelelser, EFTA-Tilsynsmyndigheden modtager, herunder dem der skyldes de økonomiske beslutningstageres misforståelse af de materielle bestemmelser eller af bestemmelserne i EØS-aftalens artikel 56.

Ad protokol 4, kapitel II, artikel 14, stk. 2; kapitel VI, artikel 21, stk. 2; kapitel IX, artikel 18, stk. 2, og kapitel XIII, artikel 13, stk. 2

EFTA-Tilsynsmyndighedens tilladelse til Europa-Kommissionens repræsentanter har udelukkende karakter af erklæring.

Ad protokol 6, artikel 7, stk. 1 og protokol 7, artikel 8, stk. 1

Det skal fremgå af hjemstedsaftalerne, at EFTA-Tilsynsmyndighedens medlemmer, tjenestemænd og øvrige ansatte samt Domstolens dommere, justitssekretær, tjenestemænd og øvrige ansatte har ret til told- og afgiftsfrit at indføre møbler og personligt bohave, herunder motorkøretøjer til personlig brug, på det tidspunkt, hvor de tiltræder tjenesten på en af de kontraherende staters område, samt ret til at udføre disse toldfrit ved ophøret af deres tjeneste, jf. dog de bestemmelser, der måtte være fastlagt i den pågældende kontraherende stats love og forordninger.

Effekter, der således er indført told- og afgiftsfrit, må ikke sælges, udlejes, udlånes eller foræres bort mod eller uden betaling, medmindre det sker på de betingelser, der er bestemt af den kontraherende stat, der har indrømmet told- og afgiftsfritagelsen.

De kontraherende stater vil bestræbe sig på at opnå samme betingelser i hjemstedsaftaler med andre stater.

Udfærdiget i Porto, den 2. maj 1992 i et autentisk eksemplar på engelsk, der vil blive deponeret hos den svenske regering, som fremsender bekræftede genparter til alle signatarstater og stater, der siden måtte tiltræde aftalen.

For Republikken Østrig

For Republikken Finland

For Republikken Island

For Fyrstendømmet Liechtenstein

For Kongeriget Norge

For Kongeriget Sverige

For Det Schweiziske Edsforbund
Meddelelse fra Norge vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF af 30. maj 1994 om betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter

Meddelelse om indkaldelse af ansøgninger om tilladelser til fremstilling af petroleum på den norske fastlandssokkel - 16. tildeling af tilladelser

(1999/C 313/11)

Det norske ministerium for petroleum og energi meddeler herved, at det i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF om betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter indkalder ansøgninger om tilladelse til fremstilling af petroleum på den norske fastlandssokkel.

Ansøgninger om tilladelser til fremstilling af petroleum skal indgives til: Ministeriet for petroleum og energi Boks 8148 Dep. N - 0033 Oslo senest den 31. januar 2000 kl. 15.00.

Tildelingen af tilladelser til fremstilling af petroleum i den 16. tildeling af tilladelser på den norske fastlandssokkel er berammet til marts 2000.

Yderligere oplysninger fås ved henvendelse til ministeriet for petroleum og energi, tlf. (47) 22 24 62 09.
2.

EFTA-Tilsynsmyndigheden tilpligtes at betale sagens omkostninger. Retlige og faktiske omstændigheder samt søgsmålsgrunde: — Eviny AS (herefter »sagsøgeren«) er en norsk virksomhed inden for vedvarende energi, der producerer og distribuerer elektricitet i det vestlige Norge. — Beslutning nr. 161/22/COL (herefter »den anfægtede beslutning«) blev truffet efter en klage af 11. maj 2017 fra den norske handelsforening Nelfo, hvori det hævdes, at Bergen Kommune har ydet statsstøtte. — De omtvistede foranstaltninger vedrører overkompensation for betaling af drifts- og vedligeholdelsesomkostninger samt kapitalomkostninger i forbindelse med gadebelysningsinfrastrukturen i Bergen. — Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af den anfægtede afgørelse og har fremsat følgende anbringender til støtte for sit søgsmål: — EFTA-Tilsynsmyndigheden har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved anvendelsen af begrebet virksomhed, idet den konkluderede, at gadebelysningsejerskab og -drift er en økonomisk aktivitet. — EFTA-Tilsynsmyndigheden har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at konkludere, at sagsøgeren har opnået en økonomisk fordel som følge af overkompensation. — Der ikke er tale om konkurrencefordrejning eller påvirkning af samhandelen. — Den omhandlede støtte skal klassificeres som eksisterende støtte, der ikke skal tilbagebetales, og — den anfægtede beslutning er baseret på en utilstrækkelig undersøgelse af de faktiske omstændigheder og savner en rimelig begrundelse, hvilket er i strid med artikel 16 i aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol.
b)

Skal værtsmedlemsstaten ved fastlæggelsen af, hvad der udgør »samme erhverv«, tage højde for erhvervsmæssig virksomhed, som den pågældende ansøger i den medlemsstat, hvor kvalifikationen er opnået, kun kan udøve under opsyn og på betingelse af, at ansøgeren har påbegyndt et videreuddannelsesforløb eller har forpligtet sig til at påbegynde et sådant uddannelsesforløb inden for to år? Har det i så fald nogen betydning, om ansøgeren har valgt ikke at påbegynde eller forpligte sig til at påbegynde et sådant videreuddannelsesforløb?
ii.

at ophold i den kompetente stat normalt anses for at hjælpe den arbejdsløse med at stå til rådighed for arbejdsformidlingen, og at tilstedeværelsen i Norge gør det muligt for den offentlige forvaltning at kontrollere, om den arbejdsløse opfylder betingelserne for at modtage kontantydelser i tilfælde af arbejdsløshed — herunder at den arbejdsløse reelt er arbejdsløs og ikke har skjulte indtægtskilder, reelt er arbejdssøgende, aktivt er arbejdssøgende eller deltager i andre aktiviteter, der har til formål at finde beskæftigelse
2.

Er det nødvendigt, og står det i et rimeligt forhold til overtrædelsen, at en medlemsstat i medfør af artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 561/2006 pålægger sanktioner for overtrædelse af forordningen, når den pågældende kørsel blev foretaget af specialkøretøjer, der transporterer penge eller værdigenstande på andre medlemsstaters område, og disse medlemsstater har gjort brug af den i forordningens artikel 13, stk. 1, litra m), fastsatte undtagelse, således at der efter de berørte medlemsstaters nationale lovgivning ikke foreligger nogen overtrædelse?
1.

Det fastslås, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er nævnt i punkt 1a i bilag XX til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2014/52/EU af 16. april 2014 om ændring af direktiv 2011/92/EU om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet), som tilpasset ved protokol 1 til EØS-aftalen og i henhold til aftalens artikel 7, idet Island ikke inden for den fastsatte frist har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre nævnte retsakt, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet EFTA-Tilsynsmyndigheden herom.
2.

Hvilke retlige kriterier skal navnlig tillægges vægt ved bedømmelsen af, om et nationalt sportsforbunds konkrete afvisning af at godkende professionelle landsholdsidrætsudøveres individuelle sponsoraftaler vedrørende sådanne mærker — således at rettighederne til en sådan mærkning fortsat tilhører forbundet — skal anses for at udgøre en restriktion for idrætsudøverens frie udveksling af tjenesteydelser i henhold til EØS-aftalens artikel 36 eller direktiv 2006/123/EF (tjenesteydelsesdirektivet)? a) Hvilken indflydelse vil det have på bedømmelsen, at det nationale sportsforbund allerede havde indgået en gyldig aftale med landsholdets hovedsponsor om logoeksponering af den pågældende mærkning på hjelme/hovedbeklædning? Er dette af betydning ved bedømmelsen af, om der foreligger en restriktion, eller alternativt ved bedømmelsen af, om der er objektive og tilstrækkelige grunde til afvisningen? Såfremt det lægges til grund, at der foreligger en restriktion, spørges:
—

Konkurrenten.no AS har anlagt sag ved EFTA-Domstolen den 11. januar 2017 til prøvelse af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 179/15/COL fra maj 2015. Sagsøger blev direkte berørt af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning og anmodede om tilladelse til at intervenere i sag E-1/17 Konkurrenten.no AS mod EFTA-Tilsynsmyndigheden. Sagsøger fik tilladelse til at intervenere af formanden den 12. juli 2017.
2.

For så vidt som en transport som den i spørgsmål I beskrevne ikke i sig selv er tilstrækkelig til at blive klassificeret som arbejdstid, hvilken retlig prøvelse skal foretages, og hvilke oplysninger skal lægges til grund ved vurderingen af, om den tid, der medgår til transport, alligevel bør anses for at være arbejdstid? Som en del af dette spørgsmål ønskes det oplyst, om der skal foretages en intensitetsprøvelse af det arbejde, der udføres under transporten.
—

EFTA-Tilsynsmyndigheden har gjort gældende, at Liechtenstein har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 7, idet det ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre retsakterne inden for den fastsatte frist.
1.

Det fastslås, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er nævnt i punkt 7a, 7e og 7i i bilag XIX til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, og i henhold til aftalens artikel 7, ved ikke at træffe de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktivet inden for den fastsatte frist.
—

EFTA-Tilsynsmyndigheden gør gældende, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsaktens artikel 21 og EØS-aftalens artikel 7 ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre retsakten, eller ved ikke at have underrettet EFTA-Tilsynsmyndigheden herom.
1.

Det fastslås, at Island ved ikke at have vedtaget og/eller underrettet EFTA-Tilsynsmyndigheden om de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er omhandlet i punkt 2 i bilag XII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/7/EU af 16. februar 2011 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 12 i retsakten og artikel 7 i EØS-aftalen.
1.

Det fastslås, at Norge har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er omhandlet i punkt 65a i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv2009/12/EF af 11. marts 2009 om lufthavnsafgifter) som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, og i henhold til EØS-aftalens artikel 7, idet Norge ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre nævnte retsakt, eller ikke har underrettet Tilsynsmyndigheden herom.
1)

Det fastslås, at Island ved ikke inden den fastsatte frist at have foretaget en korrekt gennemførelse af artikel 1, nr. 15-18, nr. 19, litra a), nr. 21, nr. 22, litra a), nr. 23-29, nr. 36 og 37, nr. 39-42, og artikel 2, stk. 5 og 6, i den retsakt, der er omhandlet i punkt 14, 16e og 31 i bilag IX til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/111/EF af 16. september 2009 om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2007/64/EF for så vidt angår banker tilsluttet centralorganer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring), som tilpasset EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, eller ved ikke at have underrettet Tilsynsmyndigheden herom, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsakten og EØS-aftalens artikel 7.
4.

Såfremt svaret på det tredje spørgsmål er, at direktiv 93/13/EØF ikke begrænser den pågældende medlemsstats skønsbeføjelse, spørges for det fjerde: Anses et kontraktvilkår for at have været genstand for individuel forhandling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktivets artikel 3, stk. 1, når: a) det er angivet i den erklæring, som forbrugeren underskriver ved lånets optagelse, at hans forpligtelse er pristalsreguleret, og at det basispristal, der skal anvendes ved beregning af ændringer af ydelsen, er angivet i erklæringen, b) erklæringen er bilagt en betalingsplan, der viser de anslåede og specificerede beløb, der skal betales ved forfaldstid, og det i erklæringen er angivet, at disse anslåede beløb kan ændres i overensstemmelse med bestemmelsen om pristalsregulering i erklæringen, og c) både forbrugeren og långiver underskriver betalingsplanen på samme tidspunkt, som forbrugeren underskriver erklæringen?