(82)

Disse principper kan illustreres med følgende hypotetiske eksempler: P producerer og distribuerer frosne pizzaer og har en markedsandel på 15 % i land X. Der leveres direkte til detailforhandlerne. Eftersom de fleste detailhandlere kun har en begrænset lagerkapacitet, er der brug for hyppige leverancer, hvilket fører til en lav kapacitetsudnyttelse og nødvendigheden af at bruge relativt små lastbiler. T er en grossist inden for frosne pizzaer og andre frostvarer, der leverer til stort set de samme kunder som P. Inden for sine frosne pizzaer har T en markedsandel på 30 %. T’s vognpark er større, og T har overkapacitet. P indgår en eksklusiv distributionsaftale med T for EØS-land X og forpligter sig til at sikre, at distributører i andre EØS-lande ikke vil sælge på T’s område, hverken aktivt eller passivt. T forpligter sig til at reklamere for produkterne, analysere forbrugernes præferencer og tilfredshed og sikre, at alle produkter kommer ud til detailhandlerne inden for 24 timer. Aftalen fører til nedbringelse af de samlede distributionsomkostninger på 30 %, fordi kapaciteten udnyttes bedre, og man sparer flere kørsler. Aftalen fører også til, at forbrugerne får et øget udbud. Begrænsningerne i adgangen til passivt salg er »hardcore«-begrænsninger ifølge gruppefritagelsesforordningen om vertikale begrænsninger (81) og kan kun anses for at være nødvendige under ekstraordinære omstændigheder. T’s markedsposition og arten af de forpligtelser, T er underlagt, tyder på, at dette ikke er et ekstraordinært tilfælde. Derimod kan forbuddet mod aktivt salg antages at være nødvendigt. T må antages at have mindre incitament til at sælge og reklamere for P’s mærke, hvis distributører i andre EØS-lande aktivt kunne sælge i EØS-land X og dermed udnytte den indsats, T har gjort. Det gælder ikke mindst i betragtning af, at T også distribuerer konkurrerende mærker og dermed har mulighed for at yde en større indsats for de mærker, hvor risikoen for, at andre udnytter denne indsats, er mindst. S producerer sodavand og har en markedsandel på 40 %. Den nærmeste konkurrent har 20 %. S indgår leveringsaftaler med kunder, der tilsammen tegner sig for 25 % af efterspørgslen, og som forpligter sig til udelukkende at købe sodavand hos S i 5 år. Med andre kunder, der tegner sig for 15 % af efterspørgslen, indgår S aftaler, der giver dem ret til målrabatter hvert kvartal, hvis de køber mere end en bestemt, individuelt fastsat mængde. S hævder, at aftalerne giver S mulighed for at få et bedre overblik over den kommende efterspørgsel og dermed planlægge produktionen bedre, mindske behovet for oplagring af råmaterialer og lageromkostninger og undgå leveringsafbrydelser. I betragtning af S’ markedsposition og begrænsningernes samlede omfang er det meget usandsynligt, at disse begrænsninger vil kunne anses for at være nødvendige. Den eksklusive købsforpligtelse er mere vidtgående, end hvad der er nødvendigt af hensyn til produktionsplanlægningen, og det samme gælder målrabatordningen. Overblik over den fremtidige efterspørgsel kan opnås på mindre konkurrencebegrænsende måder. S kunne f.eks. give kunderne incitamenter til at bestille store mængder ad gangen ved at tilbyde mængderabatter eller give rabatter til kunder, der afgiver faste ordrer i god tid til levering på bestemte datoer.