EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE Nr.123/94/KOL af 19. oktober 1994 om fjerde ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR

ved afgørelse af 19. oktober 1994 ændret de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (1), der blev vedtaget den 19. januar 1994 (2), og senest ændret den 31. august 1994 (3), som følger:

Kapitel 16 i rammebestemmelserne om statsstøtte erstattes af følgende:

»16. STØTTE TIL REDNING OG OMSTRUKTURERING AF KRISERAMTE VIRKSOMHEDER (4)

16.1. Indledning

(1) Behovet for en klar, overordnet statsstøttedpolitik erkendes i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). Støttens konkurrencefordrejende virkning forøges i takt med, at andre statsfremkaldte fordrejninger fjernes og markedet bliver mere åbent og integreret. Det er således vigtigere end nogensinde at føre streng kontrol med statsstøtten.

(2) På mellemlang sigt forventes det, at det indre marked og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde vil resultere i betydelige gevinster i form af øget økonomisk vækst. Hovedparten af stigningen i den økonomiske vækst, der på længere sigt forventes som følge af det indre marked og EØS-aftalen, skyldes de dybtgående strukturændringer, der skal gennemføres i EØS-staterne. Selv om det er lettere at gennemføre strukturændringer i en ekspanderende økonomi, er det selv i en recession uønskeligt, at staterne bremser eller forsinker strukturtilpasningsprocessen ved at yde statsstøtte til virksomheder, som i den nye markedssituation burde forsvinde eller omstrukturere. En sådan støtte medfører, at strukturtilpasningsbyrden flyttes over på andre mere effektive virksomheder og fremmer et støttekapløb.

(3) Der er på den anden side omstændigheder, hvor statsstøtte til at redde kriseramte virksomheder og hjælpe dem med en strukturomlægning kan være berettiget. Det kan f.eks. være berettiget ud fra sociale eller regionalpolitiske betragtninger, ud fra ønsket om at bevare en konkurrencepræget markedsstruktur i tilfælde, hvor lukninger af virksomheder vil kunne medføre, at der opstår et monopol eller et oligopol, samt af hensyn til de små og mellemstore virksomheders særlige behov og for at sikre dem større økonomiske fordele.

(4) Kommissionens politik for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, som er fastlagt i 1979 i Ottende Beretning om Konkurrencepolitikken (5), er blevet støttet af Domstolen mange gange (6).

(5) Af de i afsnit 16.1.1. ovenfor nævnte årsager må denne politik revideres og ajourføres på grund af EØS-aftalens funktion. Den skal endvidere defineres nærmere på grund af udviklingen i politikken vedrørende kapitaltilførsler (7), finansielle overførsler til offentlige virksomheder (8) og støtte til SMV (9).

16.2. Definitioner og anvendelsesområde for reglerne om rednings- og omstruktureringsstøtte

16.2.1. Definition af rednings- og omstruktureringsstøtte

(1) Støtte til redning af virksomheder og støtte til omstrukturering af virksomheder bør behandles sammen, fordi staten i begge tilfælde står over for en kriseramt virksomhed, der ikke kan klare sig ved hjælp af egne midler eller ved at rejse den fornødne kapital hos aktionærer eller gennem låntagning, og fordi redning og omstrukturering ofte er to sider, om end vidt forskellige, af samme sag. Den finansielle svækkelse af virksomheder, der reddes af staten eller modtager hjælp til omstrukturering, skyldes hyppigt dårlige hidtidige driftsresultater eller dystre fremtidsudsigter. De typiske symptomer er ofte faldende indtjeningsevne eller voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overkapacitet, forringet cash-flow, øget rente- og afdragsbyrde og lav nettoformue. I akutte tilfælde kan virksomheden allerede være blevet insolvent eller være trådt i likvidation.

(2) Det er ikke muligt at opstille et fast almengyldigt sæt økonomiske parametre, som kan bruges til at kortlægge, om støtte til en virksomhed udgør rednings- eller omstruktureringsstøtte. De to situationer udviser dog fundamentale forskelle.

(3) Redningsstøtte holder midlertidigt liv i en virksomhed, der står over for en betydelig forværring af sin finansielle stilling, som giver sig udslag i øjeblikkelige likviditetsproblemer eller teknisk insolvens, mens årsagerne til virksomhedens vanskeligheder analyseres, og der udarbejdes en effektiv plan til at få rettet op på situationen. Redningsstøtten giver med andre ord et kort pusterum, normalt højst seks måneder, fra firmaets finansielle problemer konstateres, til der er fundet en langsigtet løsning på problemerne.

(4) Omstruktureringsstøtte er på den anden side led i en gennemførlig, sammenhængende og omfattende plan for genskabelse af virksomhedens rentabilitet på længere sigt. Omstruktureringsstøtten omfatter normalt et eller flere af følgende elementer: reorganisering og rationalisering af virksomhedens aktiviteter på et mere effektivt grundlag, hvilket typisk vil indebære, at virksomheden opgiver de aktiviteter, som ikke længere er rentable, eller som er tabsgivende, omstrukturering af de aktiviteter, der skønnes stadigt at have en fremtid, så de kan klare sig i konkurrencen, samt udvikling og omstilling til nye, rentable aktiviteter. Den fysiske omstrukturering ledsages normalt af en finansiel omstrukturering (kapitaltilførsel, gældsnedsættelse). Omstruktureringsplanen skal bl.a. tage højde for de faktorer, der lå til grund for virksomhedens vanskeligheder, udbud og efterspørgsel på markedet for de pågældende produkter samt den forventede udvikling og virksomhedens specifikke stærke og svage sider. Omstruktureringsplanen skal sikre en velordnet overgang til en ny økonomisk struktur, hvor der er skabt sikkerhed for virksomhedens rentabilitet på længere sigt, og hvor den kan klare sig ved egen hjælp uden behov for yderligere statsstøtte.

16.2.2. Berørte sektorer

(1) EFTA-Tilsynsmyndigheden følger den generelle fremgangsmåde for rednings- og omstruktureringsstøtte, der er fastsat i dette kapitel for alle sektorer (10). Inden for sektorer, hvor der i øjeblikket gælder særlige regler for statsstøtte, gælder bestemmelserne i dette kapitel kun i det omfang, de er i overensstemmelse med de særlige regler. I øjeblikket gælder der særlige støtteregler inden for stål, tekstil- og beklædningsindustrien, kunstfiberindustrien, bil-og transportindustrien.

16.2.3. Anvendelse af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1

(1) Af de i punkt 16.1.1 anførte årsager er der en tendens til, at statsstøtte til redning eller omstrukturering af kriseramte virksomheder ifølge sin natur vil fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem de kontraherende parter. Denne støtte falder derfor normalt ind under EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og kræver derfor fritagelse.

(2) Den eneste generelle undtagelse er støtte, der er så ubetydelig, at den ikke medfører nogen mærkbar påvirkning af samhandelen mellem medlemslandene. Dette »de minimis«-tal er fastsat til 50 000 ECU for hver af de to brede udgiftskategorier (investeringer og andre udgifter) fra alle kilder og under enhver støtteordning over en tre-årig periode (11). »De minimis«-reglen gælder ikke inden for de sektorer, hvor der gælder særlige regler (12).

(3) Støtte til omstrukturering kan ydes under mange forskellige former, bl.a. kapitaltilførsel, eftergivelse af gæld, rentetilskud, fritagelse for betaling af skatter og socialsikringsbidrag samt lånegaranti. I tilfælde af redning bør støtten imidlertid begrænses til lån til markedsrente eller lånegaranti (se punkt 16.3.1.1. nedenfor). Støtten kan ydes af enhver offentlig instans på centralt, regionalt eller lokalt plan og enhver »offentlig virksomhed« som defineret i artikel 2 i den lov, der er anført i punkt 1 i bilag XV til EØS-aftalen (13). Rednings- eller omstruktureringsstøtte kan således eksempelvis ydes af statslige holdingselskaber eller offentlige investeringsselskaber (14).

(4) Den metode, der benyttes af EFTA-Tilsynsmyndigheden til at afgøre, hvornår offentlig tilførsel af ny kapital til virksomheder, der allerede er statsejede eller er blevet helt eller delvis statsejede som følge af operationen, indebærer støtte, er fastlagt i kapitel 20 i disse rammebestemmlser. Kriteriet er baseret på det markedsøkonomiske investorprincip. Dette betyder, at i en situation, hvor en fornuftig privat investor under normale markedsvilkår vil stille midler til rådighed, indebærer tilførslen til eller finansieringsgarantien over for en virksomhed ikke støtte.

(5) Hvis finansieringen ydes eller garanteres af staten til en kriseramt virksomhed, er der imidlertid en formodning om, at den finansielle overførsel indebærer statsstøtte. Sådanne finansielle transaktioner skal derfor meddeles EFTA-Tilsynsmyndigheden på forhånd i henhold til artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol. Formodningen om støtte er især stærk, når industrien som helhed er kriseramt eller lider af strukturel overkapacitet.

(6) Vurderingen af rednings- eller omstruktureringsstøtte berøres ikke af ændringer i ejendomsforholdet i den støttede virksomhed. Det vil således ikke være muligt at undgå kontrol ved at overføre virksomheden til en anden juridisk enhed eller ejer.

16.2.4. Grundlag for fritagelse

(1) Artikel 61, stk. 2 og 3, i EØS-aftalen indeholder mulighed for at indrømme fritagelse for støtte, der falder ind under artikel 61, stk. 1. Det eneste grundlag for at fritage støtte til redning eller omstrukturering af kriseramte virksomheder findes i artikel 61, stk. 3, litra c). Her er set bort fra tilfælde med naturkatastrofer og andre usædvanlige begivenheder, der er fritaget i artikel 92, stk. 2, litra b) og ikke omfattet her. I henhold til denne bestemmelse kan EFTA-Tilsynsmyndigheden tillade »støtte til fremme af udvikling af visse erhvervsgrene, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«.

(2) EFTA-Tilsynsmyndigheden finder, at støtte til redning og omstrukturering kan bidrage til at fremme udviklingen af økonomiske aktiviteter uden at skade handelen mellem de kontraherende parter, hvis betingelserne i afsnit 16.3 nedenfor er opfyldt, og vil derfor godkende en sådan støtte på disse betingelser. Hvis de virksomheder, der skal reddes eller omstruktureres, ligger i støtteberettigede områder, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden tage regionale hensyn på grundlag af litra a-c) i artikel 61, stk. 3, som beskrevet i punkt 16.3.2.3.

16.3. Generelle betingelser for godkendelse af rednings- og omstruktureringsstøtte

16.3.1. Redningsstøtte

(1) For at kunne godkendes af EFTA-Tilsynsmyndigheden må redningsstøtte som defineret ovenfor fortsat opfylde følgende grundlæggende betingelser (15):

- den skal bestå af kontant støtte i form af lånegarantier eller lån til normal markedsrente

- den skal være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at sikre virksomhedens fortsatte beståen (f.eks. dækning af lønudgifter, rutinemæssige leverancer, osv.)

- den skal kun ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne og gennemførlige saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder (16)

- den skal være begrundet i sociale vanskeligheder og ikke have uacceptable virkninger for industrien i de øvrige EFTA-stater eller EF-medlemsstater.

(2) En yderligere betingelse er, at der principielt skal være tale om en engangsforanstaltning. En række redninger, der reelt udelukkende opretholder status quo, udsætter det uundgåelige og i den mellemliggende tid vælter de industrielle og sociale problemer over på mere effektive producenter og andre EFTA-stater og EF-medlemsstater, er klart uacceptable. Redningsstøtte bør derfor normalt være et engangsfænomen, der ydes i et gegrænset tidsrum, mens virksomhedens fremtidsmuligheder analyseres.

(3) Redningsstøtten behøver ikke nødvendigvis at blive udbetalt i én samlet rate. Det kan tværtimod være bedre at sprede udbetalingen over flere rater efter særskilt vurdering, således at der bliver mulighed for at tage hensyn til en omskiftende udvikling i udefra kommende omstændigheder eller for at tilskynde den kriseramte virksomhed til at tage bestemte skridt.

(4) Ved anvendelsen af ovennævnte betingelser på SMV vil EFTA-Tilsynsmyndigheden tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for virksomheder i denne størrelsesorden.

(5) Godkendelse af redningsstøtte foregriber ikke Kommissionens stillingtagen til støtte, der eventuelt senere ydes til en omstruktureringsplan, som skal vurderes for sig.

16.3.2. Omstruktureringsstøtte

16.3.2.1. Grundlæggende fremgangsmåde

(1) Støtte til omstrukturering rejser særlige konkurrenceproblemer, da den kan vælte en unfair del af byrden i forbindelse med strukturtilpasningerne og de hermed forbundne sociale og industrielle problemer over på andre producenter, der klarer sig uden støtte, og på andre medlemsstater. Hovedreglen bør derfor være, at der kun kan godkendes omstruktureringsstøtte i tilfælde, hvor det kan påses, at godkendelse af omstruktureringsstøtte er i Fællesskabets interesse. Dette er kun muligt, hvis strenge betingelser opfyldes, og der i fuldt omfang tages hensyn til støttens mulige konkurrencefordrejende virkninger.

16.3.2.2. Almindelige betingelser

(1) Med forbehold af de i det følgende nævnte særlige bestemmelser for støtteberettigede områder og SMV må følgende almindelige betingelser være opfyldt, for at en omstruktureringsplan skal kunne godkendes af EFTA-Tilsynsmyndigheden:

a) Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet

Det er en absolut betingelse, at omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår skal kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt. Omstruktureringsstøtten må derfor være betinget af et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges EFTA-Tilsynsmyndigheden i alle detaljer. Planen må resultere i, at virksomhedens konkurrenceevne genoprettes inden for en rimelig tidsfrist. Rentabilitetsperspektiverne skal primært bedømmes ud fra de interne reorganiseringsforanstaltninger, der er indeholdt i omstruktureringsplanen, og må kun baseres på eksterne faktorer, såsom pris- og efterspørgselsstigninger, som virksomheden ikke har større indflydelse på, hvis markedsforventningerne er generelt anerkendte. En vellykket omstrukturering indebærer, at de aktiviteter, der er tabsgivende af strukturelle årsager, opgives.

For at opfylde rentabilitetskriteriet må omstruktureringsplanen kunne sikre virksomheden tilstrækkeligt store avancer til at dække alle omkostninger, herunder også afskrivninger og finansielle omkostninger, og samtidig sikre en minimumsforrentning af kapitalen, således at virksomheden ikke efter omstruktureringens gennemførelse får behov for yderligere statsstøtte for at kunne klare sig selv i en markedsøkonomi. Lige som ved redningsstøtte bør det derfor normalt kun være nødvendigt at yde omstruktureringstøtte én gang.

b) Forhindring af konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med tildeling af støtte

Det er desuden en betingelse for tildeling af omstruktureringsstøtte, at der træffes foranstaltninger for i videst muligt omfang at opveje eventuelle skadelige virkninger på konkurrenterne. I modsat fald vil støtten være »i strid med den fælles interesse« og ikke være omfattet af undtagelsen i artikel 61, stk. 3, litra c).

Hvis en objektiv vurdering af efterspørgsels- og udbudssituationen viser, at der er strukturel overkapacitet på det relevante marked inden for EØS-aftalens område, hvor støttemodtageren udøver sin virksomhed, skal omstruktureringsplanen yde et bidrag, der står i et rimeligt forhold til den modtagne støtte, til omstruktureringen af branchen inden for det relevante marked ved at gennemføre en definitiv nedskæring eller nedlukning af kapaciteten. En nedskæring eller nedlukning er definitiv, når de berørte produktionsanlæg skrottes, sættes permanent ude af stand til at producere i det hidtidige omfang eller permanent omdannes til anden brug. Salg af kapacitet til konkurrenter er ikke tilstrækkeligt i dette filfælde, undtagen hvis anlægget sælges til brug i en del af verden, hvor anlæggets fortsatte drift ikke forventes at ville få betydelig indvirkning på konkurrencen inden for EØS-aftalens område.

Der er mulighed for at lempe kravet om proportionale kapacitetsnedskæringer, hvis sådanne nedskæringer vil kunne resultere i en åbenlys forværring af markedsstrukturen, f.eks. ved at bevirke, at der opstår en monopol-eller oligopolstilling.

Hvis der på den anden side ikke er tale om strukturel overkapacitet på det relevante marked inden for EØS-aftalens område, hvor støttemodtageren udøver virksomhed, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden normalt ikke kræve en kapacitetsnedskæring til gengæld for støtten. Tilsynsmyndigheden skal dog være overbevist om, at støtten udelukkende anvendes til at genoprette virksomhedens rentabilitet, og at den ikke giver støttemodtageren mulighed for at udvide produktionskapaciteten under omstruktureringen, medmindre det er af væsentlig betydning for genoprettelse af rentabiliteten uden samtidig at fordreje konkurrencen. For at sikre at støtten ikke fordrejer konkurrencen i et omfang, der er i strid med den fælles interesse, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden opstille betingelser og forpligtelser, som den anser for at være nødvendige.

c) Støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele

Støttens størrelse og intensitet skal være begrænset til det strengt nødvendige minimum og stå i forhold til de forventede fordele. Det forventes derfor, at støttemodtagerne normalt yder et betydeligt bidrag til omstruktureringsprogrammet af egne midler eller gennem finansiering udefra. For at støtten ikke skal få alt for store konkurrencefordrejende virkninger, må den ydes på en sâdan måde, at der ikke blot stilles en sum penge til rådighed for virksomheden, der kan anvendes til aggressive, markedsfordrejende aktiviteter, der ikke har tilknytning til strukturomlægningen. Støtten bør heller ikke anvendes til at finansiere nye investeringer, der ikke er nødvendige af hensyn til omstruktureringen. Støtte til finansiel omstrukturering bør ikke resultere i en uberettiget nedsættelse af virksomhedens finansielle byrder.

Hvis støtten anvendes til at afskrive gæld som følge af tidligere underskud, skal eventuel skattegæld, der er knyttet til underskuddet, afvikles og ikke tilbageholdes til at modregne i fremtidige overskud eller ved at overføre dem til tredjeparter, da virksomheden i dette tilfælde vil modtage støtte to gange.

d) Fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og overholdelse af betingelserne

Virksomheden skal gennemføre den omstruktureringsplan, EFTA-Tilsynsmyndigheden har forelagt og godkendt, fuldstændigt og opfylde alle de betingelser, der er stillet i EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning. Hvis dette ikke er tilfældet, vil Kommissionen tage skridt til at kræve støtten tilbagebetalt. Medmindre den oprindelige beslutning er ændret efter en ny anmeldelse fra den berørte EFTA-stat, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden tage skridt til, at omstruktureringsplanen gennemføres fuldt ud. Disse skridt kan omfatte krav om tilbagebetaling af støtte, der ikke er forenelig med EØS-aftalens funktion.

e) Tilsyn og årlige rapporter

Der skal føres tilsyn med omstruktureringplanens gennemførelse, udvikling og resultater på basis af detaljerede årlige rapporter til EFTA-Tilsynsmyndigheden. Disse årsrapporter skal indeholde alle relevante oplysninger, der kan sætte EFTA-Tilsynsmyndigheden i stand til at følge det godkendte programs gennemførelse, virksomhedens modtagelse af støtte og udviklingen i den finansielle situation samt føre tilsyn med, om alle betingelser i EFTA-Tilsynsmyndighedens støttegodkendelsesbeslutning overholdes. Hvis der er et særligt behov for at få visse nøgleinformationer bekræftet, f.eks. om lukninger og kapacitetsnedskæringer, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden kræve hyppigere rapporter.

16.3.2.3. Betingelser for omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder

(1) EFTA-Tilsynsmyndigheden vil tage hensyn til behovet for regionaludvikling ved vurderingen af omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder. Den kendsgerning, at en kriseramt virksomhed ligger i et støtteberettiget område, berettiger dog ikke, at der indtages en fuldstændig eftergivende holdning i spørgsmålet om støtte til omstrukturering. På lang eller mellemlang sigt hjælper det ikke en region, at der oprettes en række kunstige virksomheder, som i sidste ende vil være dødsdømte af strukturelle eller andre årsager.

(2) I betragtning af de begrænsede midler, der er til rådighed på nationalt plan til at fremme regionaludvikling, er det desuden i regionernes egen interesse at anvende disse knappe midler til hurtigst muligt at udvikle alternative, rentable og varige aktiviteter. Endelig skal de konkurrencefordrejende virkninger holdes på et minimum, selv når der er tale om støtte til virksomheder i støtteberettigede områder.

(3) Kriterierne i punkt 16.3.2.2 ovenfor gælder derfor ligeledes for støtteberettigede områder, selv når der tages hensyn til behovet for regionaludvikling. Omstruktureringsplanen skal især resultere i en økonomisk rentabel virksomhed, der kan bidrage til regionens reelle udvikling uden at kræve konstant støtte. Der vil således ikke blive set mere positivt på gentagne støttetildelinger her end i ikke-støtteberettigede områder. Omstruktureringsplanerne skal endvidere genemføres under konstant tilsyn. For at undgå konkurrencefordrejende virkninger skal støtten endvidere stå i et rimeligt forhold til omstuktureringsomkostningerne og fordelene. I de støtteberettigede områder kan der dog udvises lidt mere fleksibilitet, hvad angår kravet om kapacitetsnedskæring i tilfælde af markeder med strukturel overkapacitet. Hvis behovet for regionaludvikling berettiger det, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden kræve en mindre kapacitetsnedskæring i støtteberettigede områder end i ikke-støtteberettigede områder og kan sondre mellem områder, der er berettiget til regionalstøtte i henhold til EØS-aftalens aktikel 61, stk. 3, litra a), og områder, der er berettiget i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), for at tage hensyn til de mere alvorlige regionale problemer i førstnævnte områder.

(4) I forbindelse med eventuel støtte til nyinvesteringer, der ikke er nødvendige af hensyn til omstruktureringen, skal de af EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsatte grænser for regionalstøtte overholdes.

16.3.2.4. Støtte til omstrukturering af små og mellemstore virksomheder

(1) Hvis visse accepterede støtteintensiteter ikke overskrides, er der en tendens til, at støtte til små og mellemstore virksomheder påvirker samhandelsvilkårene mindre end støtte til større virksomheder, og at en eventuel skade på konkurrencevilkårene sandsynligvis lettere kan opvejes af de økonomiske fordele (17). Dette gælder også for støtte til omstrukturering. Det er derfor berettiget, at EFTA-Tilsynsmyndigheden indtager en mindre restriktiv holdning over for en sådan støtte, når den ydes til SMV.

(2) I reglerne om støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV) i kapitel 10 i disse rammebestemmelser opstilles en ensartet definition af SMV med henblik på kontrol med statsstøtte.

(3) I forbindelse med SMV vil EFTA-Tilsynsmyndigheden ikke kræve, at omstruktureringsstøtte skal opfylde de samme strenge betingelser som omstruktureringsstøtte til større virksomheder, især hvad angår kapacitetsnedskæringer og forpligtelsen til at aflægge rapporter.

16.3.2.5. Støtte til dækning af de sociale omkostninger i forbindelse med omstruktureringen

(1) Omstruktureringsplaner medfører normalt nedskæring eller opgivelse af tabsgivende aktiviteter. Nedskæring af virksomhedens aktiviteter er ofte nødvendige for at opnå rationalisering og effektivitet rent bortset fra de kapacitetsnedskæringer, der kræves som betingelse for at yde støtte, hvis branchen lider af strukturel overkapacitet. Uanset de tilgrundliggende årsager vil sådanne foranstaltninger normalt resultere i, at virksomhedens arbejdsstyrke nedskæres.

(2) EFTA-landenes og EF-medlemsstaternes lovgivning på arbejdsmarkedsområdet kan omfatte generelle socialsikringsordninger, hvorunder der betales fratrædelsespenge og førtidspensioner direkte til de afskedigede medarbejdere. Sådanne ordninger skal ikke betragtes som statsstøtte, der falder ind under artikel 61, stk. 1, hvis stadten tager sig direkte af arbejdstagerne, og virksomheden ikke er involveret.

(3) Ud over direkte fratrædelsesordninger og førtidspensioner til medarbejderne findes der en række generelle sociale støtteordninger, hvorunder staten dækker udgifterne til de foranstaltninger, virksomheden tilbyder de afskedigede medarbejdere, og som går ud over de lovfastsatte og kontraktlige forpligtelser. Hvor der tilbydes sådanne ordninger, generelt uden sektormæssige begrænsninger, til enhver medarbejder, der opfylder på forhånd definerede automatiske betingelser, betragtes disse ikke som støtte i henhold til artikel 61, stk. 1, til de virksomheder, der gennemfører en omstrukturering. Hvis ordningerne benyttes til at støtte omstruktureringen i særlige brancher, kan de på den anden side godt omfatte støtte på grund af den selektive måde, de benyttes på.

(4) De forpligtelser, en virksomhed selv har i henhold til lovgivningen på arbejdsmarkedsområdet og de kollektive overenskomster med fagforeningerne om at betale fratrædelsesydelser og/eller førtidspensioner, er en del af de normale driftsomkostninger, som en virksomhed skal betale af egne midler. Ethvert bidrag fra staten til disse omkostninger må derfor medregnes som støtte. Dette gælder, uanset om betalingerne foretages direkte til virksomheden eller administreres gennem en offentlig myndighed til arbejdstagerne.

(5) EFTA-Tilsynsmyndigheden stiller sig positivt til en sådan støtte, fordi den forøger de økonomiske fordele ud over, hvad der i den berørte virksomheds interesse letter strukturændringer og mindsker problemerne og ofte udligner forskellene i de forpligtelser, der er pålagt virksomhederne ifølge den nationale lovgivning.

(6) Ud over at dække udgifterne til fratrædelsesydelser og førtidsordninger ydes der i forbindelse med en særlig omstrukturering normalt støtte til omskoling, rådgivning og praktisk hjælp med at finde anden beskæftigelse, flyttehjælp, videreuddannelse og støtte til tidligere medarbejderes start af ny virksomhed. EFTA-Tilsynsmyndigheden indtager altid en positiv holdning til sådanne former for støtte.

(7) Støtte til sociale foranstaltninger, der udelukkende er til gavn for afskedigede medarbejdere, der flyttes ved omstruktureringen, tages ikke i betragtning ved bestemmelsen af størrelsen af kapacitetsnedskæringen i henhold til punkt 16.3.2.2. (b) ovenfor.

16.4 Ordninger for redning og omstrukturering af SMV

(1) EFTA-Tilsynsmyndigheden er parat til at godkende ordninger om støtte til redning og omstrukturering af SMV, der falder ind under definitionen i punkt 10.2. Denne godkendelse gives inden for den sædvanlige tidsfrist på to måneder at regne fra modtagelsen af fuldstændige oplysninger, medmindre programmet falder ind under den hurtige godkendelsesprocedure, hvorefter sagen godkendes af EFTA-Tilsynsmyndigheden på 20 arbejdsdage (18). Programmet må indeholde fuldstændige oplysninger om de støtteberettigede virksomheder, de omstændigheder, hvorunder der ydes rednings- eller omstruktureringsstøtte, og støttens maksimumsbeløb. En betingelse for godkendelse er, at der indsendes en årlig rapport om programmets gennemførelse med de oplysninger, der er fastsat i kapitel 30 og i bilag III og IV til disse rammebestemmelser. Rapporterne skal endvidere omfatte en individuel liste over alle støttemodtagerne med oplysninger om virksomhedens navn, sektorkode - i overensstemmelse med NACE's 2-cifrede sektorklassificeringskoder (19) - antal medarbejdere, årsomsætning, årligt støttebeløb, bekræftelse af, hvorvidt der er modtaget rednings- eller omstruktureringsstøtte inden for de foregående to år og i bekræftende fald det hidtidige samlede støttebeløb.

(2) Ydelse af støtte til redning eller omstrukturering af SMV uden for et godkendt program kræver individuel anmeldelse til EFTA-Tilsynsmyndigheden som i tilfælde med støtte til større virksomheder. Støttetildeling eller støtteprogrammer vedrørende redning og omstrukturering af virksomheder, der opfylder betingelserne i »de minimis«-reglen (se punkt 16.2.3 ovenfor) skal ikke anmeldes.

16.5 Varighed og revision af reglerne

EFTA-Tilsynsmyndigheden vil følge disse rammebestemmelser i sin vurdering af støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i en periode på tre år at regne fra datoen for vedtagelsen heraf. Inden udgangen af denne periode tages reglerne op til revision.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. oktober 1994

På EFTA-Tilsynsmyndigheden vegne

Knut AMESTAD

Formand

(1) I det følgende benævnt rammebestemmelserne om statsstøtte.

(2) EFT nr. L 231 af 3. 9. 1994, s. 1.

(3) EFT nr. L 263 af 13. 10. 1994, s. 22.

(4) Dette kapitel svarer til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, der blev vedtaget den 27. juli 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende på tidspunktet for vedtagelsen af denne tekst).

(5) Nr. 227-228 og nr. 177 (jf. punkt 33 i bilag XV til EØS-aftalen).

(6) Se især EF-Domstolen 14. februar 1990, sag C-301/87, Frankrig mod Kommissionen (1990) Sml. I-307 (Boussac); EF-Domstolen 21. marts 1990, sag C-142/87, Belgien mod Kommissionen (1990) Sml. I-959 (Tubemeuse); EF-Domstolen 21. marts 1991, sag C-303/88, Italien mod Kommissionen (1991) Sml. I-1433 (ENO-Lanerossi) (1991) Sml. I-1603; EF-Domstolen 21. marts 1991, sag C-305/89, Italien mod Kommissionen (Alfa Romeo). Se endvidere EF-Domstolen 14. november 1984, sag 323/82, Intermills mod Kommissionen (1984), Sm. 3809; EF-domstolen 13. marts 1985, sag 296 og 318/82, Nederlandene og Leeuwarder Papierwarenfabriek mod Kommissionen (1985) Sml. 809; EF-Domstolen 10. juli 1986, sag 234/84, Belgien mod Kommissionen(1986) Sml. 2263 (Meura).

(7) Se kapitel 19 i disse rammebestemmelser.

(8) Se kapitel 20 i disse rammebestemmelser.

(9) Se kapitel 10 i disse rammebestemmelser.

(10) Jf. del III i disse rammebestemmelser.

(11) Se kapitel 12 i disse rammebestemmelser om anvendelsen af »de minimis«-reglen.

(12) Se afsnit 16.2.2.1 ovenfor.

(13) Kommissionens direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 om gennemskueligheden af økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder.

(14) Se EF-Domstolen 22. marts 1977, sag 78/76, Steinike und Weinlig mod Tyskland (1977) Sml. S. 595; Crédit Lyonnais/Usinor-Sacilor, Kommissionens pressemeddelelse IP(91) 1045.

(15) Disse betingelser er fastlagt i kapitel 16 i disse rammebestemmelser, som blev godkendt af EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994, og som svarer til Kommissionens Ottende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 228 om kontrol med støtte til redning og omstrukturering.

(16) Hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden stadig er i gang med at undersøge omstruktureringsplanen, når det tidsrum, som redningsstøtten er godkendt for, udløber, kan den overveje at forlænge redningsstøtten, indtil undersøgelsen er afsluttet (se Treogtyvende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 527).

(17) Jf. kapitel 10, regler om støtte til små og mellemstore virksomheder.

(18) Jf. kapitel 11 i disse rammebestemmelser.

(19) Systematisk fortegnelse over økonomiske aktiviteter i Det Europæiske Fællesskab offentliggjort af Det Europæiske Fællesskabs Statistiske Kontor.«