DA Den Europæiske Unions Tidende L 63/9

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 404/14/KOL

af 8. oktober 2014

om ordningen for investeringsincitamenter i Island (Island) [2016/340]

EFTA-Tilsynsmyndigheden (i det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«) har —

UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS-aftalen«), særlig artikel 61-63 og protokol 26,

UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (i det følgende benævnt »tilsyns- og domstolsaftalen«), særlig artikel 24,

UNDER HENVISNING til protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen (i det følgende benævnt »protokol 3«), særlig artikel 1, stk. 2, i del I og artikel 7, stk. 5, og artikel 14 i del II,

EFTER AT HAVE OPFORDRET interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1) og under henvisning til deres bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING

1. KRONOLOGISK OVERSIGT

(1) Den 13. oktober 2010 godkendte Tilsynsmyndigheden en ordning for investeringsincitamenter (»ordningen«), som de islandske myndigheder havde anmeldt i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3. Tilsynsmyndigheden godkendte ordningen ved beslutning nr. 390/10/KOL (2).

(2) Ordningen gav mulighed for at yde støtte i form af direkte tilskud via skattefritagelser og via salg og leje af jord under markedsværdien til virksomheder i alle sektorer med undtagelse af finanssektoren. Denne støtte blev ydet til initialinvesteringer i områder, der er berettiget til regionalstøtte (kendt som »c-regioner«) i Island.

(3) Ordningen udløb den 31. december 2013.

(4) Retsgrundlaget for ordningen som godkendt af Tilsynsmyndigheden var: a) Lov nr. 99/2010 om fremme af initialinvesteringer i Island (»lov nr. 99/2010«), som blev vedtaget den 29. juni 2010 af det islandske parlament og trådte i kraft den 3. juli 2010 efter Tilsynsmyndighedens godkendelse. b) Bekendtgørelse nr. 985/2010 om fremme af initialinvesteringer i Island, som det islandske erhvervsministerium udsendte den 25. november 2010 (»incitamentsbekendtgørelsen«), og som er i overensstemmelse med det udkast til bekendtgørelse, Tilsynsmyndigheden fik forelagt den 27. september 2010. Incitamentsbekendtgørelsen er afledt ret baseret på lov nr. 99/2010.

(5) Den 30. december 2010 udsendte det islandske erhvervsministerium en ny bekendtgørelse nr. 1150/2010 (»suppleringsbekendtgørelsen«) om ændring af incitamentsbekendtgørelsen. I henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 skulle suppleringsbekendtgørelsen have været anmeldt til Tilsynsmyndigheden. Tilsynsmyndigheden modtog imidlertid ikke nogen anmeldelse.

(6) I perioden 2010-2013 indgik den islandske stat en række aftaler, som den anså for at henhøre under ordningen og således var berettigede til støtte under den pågældende ordning. Der er tale om følgende (3): a) Den 30. december 2010 indgik det islandske erhvervsministerium på vegne af den islandske regering en investeringsaftale med Becromal Iceland ehf. og Becromal Properties ehf. (nu Krossaneseignir ehf.) (samlet benævnt »Becromal«), Stokkur Energy ehf. og Becromal S.p.A. (»investeringsaftalen med Becromal«). b) Den 30. december 2010 indgik det islandske erhvervsministerium på vegne af den islandske regering en investeringsaftale med Thorsil ehf., Timminco Ltd. og Stokkur Energy ehf. (»investeringsaftalen med Thorsil«). c) Den 17. februar 2011 indgik det islandske erhvervs-, energi- og turismeministerium og finansministeriet på vegne af den islandske regering en investeringsaftale med Íslenska Kísilfélagið ehf., Tomahawk Development á Íslandi ehf. og GSM Enterprises LLC (»investeringsaftalen med Kísilfélagið«). d) Den 22. september 2011 indgik det islandske erhvervs-, energi- og turismeministerium på vegne af den islandske regering en investeringsaftale med Verne Real Estate II ehf. og Verne Holdings Ldt. (»investeringsaftalen med Verne«). e) Den 7. maj 2012 indgik det islandske erhvervs-, energi- og turismeministerium på vegne af den islandske regering en investeringsaftale med GMR Endurvinnslan ehf. (»investeringsaftalen med GMR Endurvinnslan«). f) Den 28. januar 2013 indgik det islandske erhvervsministerium på vegne af den islandske regering en investeringsaftale med Marmeti ehf. (»investeringsaftalen med Marmeti«).

2. SAGSFORLØB

(7) Efter en række drøftelser vedrørende forhåndsanmeldelse anmeldte de islandske myndigheder i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 den 13. december 2012 en række forslag til ændringer (»anmeldte ændringer«) af lov nr. 99/2010 til Tilsynsmyndigheden.

(8) I den indledende undersøgelsesfase blev Tilsynsmyndigheden opmærksom på de ikkeanmeldte ændringer af incitamentsbekendtgørelsen. En nærmere undersøgelse afdækkede desuden en række potentielle problemer vedrørende foreneligheden med EØS-bestemmelserne af de investeringsaftaler, der tilsyneladende blev indgået under ordningen i perioden 2010-2013.

(9) Ved beslutning nr. 177/13/KOL af 30. april 2013 indledte Tilsynsmyndigheden den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende ordningen og investeringsaftalerne (»indledningsbeslutningen«) (4). De islandske myndigheder og Becromal fremsatte bemærkninger til indledningsbeslutningen (5). Ved brev af 10. oktober 2013 fremsendte Tilsynsmyndigheden Becromals bemærkninger til de islandske myndigheder og opfordrede dem til at fremsætte kommentarer til disse bemærkninger. De islandske myndigheder fremsatte imidlertid ikke yderligere kommentarer.

(10) Spørgsmålet blev ligeledes drøftet på et møde i Bruxelles den 29. april 2014 mellem Tilsynsmyndigheden og repræsentanter fra Becromal.

3. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

3.1. Baggrund

(11) Formålet med ordningen var at fremme initialinvesteringer og således at skabe arbejdspladser i de ugunstigt stillede regioner i Island.

(12) Nærværende beslutning vedrører tre former for foranstaltninger, der er truffet i Island under ordningen: i) de anmeldte ændringer, ii) de ikkeanmeldte ændringer og iii) investeringsaftalerne. I indledningsbeslutningen udtrykte Tilsynsmyndigheden tvivl om, hvorvidt foranstaltningerne var forenelige med EØS-aftalens funktion, og om, hvorvidt den støtte, der blev ydet inden for rammerne af investeringsaftalerne, blev ydet inden for den godkendte ordnings anvendelsesområde.

3.2. De anmeldte ændringer af ordningen

(13) Den 30. november 2012 fremsatte den islandske regering et lovforslag i det islandske parlament vedrørende en række ændringer af den eksisterende støtteordning. Den 13. december 2012 anmeldte de islandske myndigheder ændringsforslagene til Tilsynsmyndigheden. Den 13. marts 2013 vedtog det islandske parlament lovforslaget som lov nr. 25/2013, og loven skulle først træde i kraft efter Tilsynsmyndighedens godkendelse af ændringerne. De anmeldte ændringer, der redegøres nærmere for i indledningsbeslutningen (6), vedrørte: a) afskaffelse af direkte tilskud b) nedsættelse af selskabsskatten til 18 % c) fritagelse for stempelafgift d) nedsættelse af den kommunale ejendomsskat for nye investeringsprojekter med 50 % e) nedsættelse af det generelle socialsikringsbidrag for nye investeringsprojekter med 50 %.

(14) Disse ændringer trådte ikke i kraft inden ordningens udløb.

3.3. De ikkeanmeldte ændringer af ordningen

(15) Den islandske regering udstedte suppleringsbekendtgørelsen kort efter Tilsynsmyndighedens godkendelse af ordningen.

(16) Suppleringsbekendtgørelsen ændrede en række bestemmelser i incitamentsbekendtgørelsen, der fastlagde betingelserne for tildeling af støtte i henhold til lov nr. 99/2010.

(17) For det første havde suppleringsbekendtgørelsen indvirkning på anvendelsen af kravet om tilskyndelsesvirkning under ordningen som fastlagt i incitamentsbekendtgørelsens artikel 3, idet der blev indført en henvisning til »en særlig investeringsaftale«, indgået inden lov nr. 99/2010 trådte i kraft (7). Som anført i indledningsbeslutningen var det Tilsynsmyndighedens foreløbige opfattelse, at denne ændring gør det muligt at yde støtte til projekter, der blev påbegyndt, inden ordningen trådte i kraft.

(18) For det andet ændrede suppleringsbekendtgørelsen incitamentsbekendtgørelsens artikel 8, idet der blev henvist til den gældende maksimumsselskabsskat »… i henhold til en særlig investeringsaftale indgået inden lovens ikrafttræden« (8). I indledningsbeslutningen indtog Tilsynsmyndigheden den foreløbige holdning, at denne ændring tilsyneladende ligeledes gjorde det muligt at anvende ordningen med tilbagevirkende kraft ved at anvende den selskabsskattesats, der var gældende, inden ordningen trådte i kraft.

(19) For det tredje ændrede suppleringsbekendtgørelsen artikel 20 i incitamentsbekendtgørelsen. Denne ændring havde indvirkning på datoen for beregning af den maksimale varighed af skattefritagelserne under ordningen (9). Som Tilsynsmyndigheden bemærkede i indledningsbeslutningen, indebar dette tilsyneladende en maksimal varighed af skattefritagelserne at regne fra undertegnelsen af en aftale, inden ordningen trådte i kraft i 2010.

3.4. Investeringsaftalerne

(20) De islandske myndigheder har fremsendt kopier af nedenstående seks investeringsaftaler: Dato Aftale Projekt 1 30. december 2010 Investeringsaftalen med Becromal Aluminiumsfolioanodiseringsfabrik i Akureyri 2 30. december 2010 Investeringsaftalen med Thorsil Fremstilling af siliciummetal i Þorlákshöfn i Ölfus kommune 3 17. februar 2011 Investeringsaftalen med Kísilfélagið Fremstilling af siliciummetal i Helguvík i Reykjanesbær kommune 4 27. september 2011 Investeringsaftalen med Verne Datacenter i Reykjanesbær kommune 5 7. maj 2012 Investeringsaftalen med GMR Endurvinnslan Stålgenvindingsfabrik i Grundartangi i Hvalfjarðarsveit kommune 6 28. januar 2013 Investeringsaftalen med Marmeti Fiskefabrik i Sandgerði

4. BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

(21) Med hensyn til de anmeldte ændringer angivet i lov nr. 25/2013 indtog Tilsynsmyndigheden i indledningsbeslutningen den foreløbige holdning, at de anmeldte ændringer skulle klassificeres som ny støtte som defineret i artikel 1, litra c), i del II i protokol 3. Disse ændringer kunne desuden ikke klassificeres som ændringer, der kan adskilles fra den oprindelige ordning. Tilsynsmyndigheden mente derfor, at hele ordningen skulle betragtes som ny støtte og således skulle godkendes på ny, inden den kunne gennemføres (10).

(22) Med hensyn til de ikkeanmeldte ændringer indført ved suppleringsbekendtgørelsen var det Tilsynsmyndighedens foreløbige holdning, at disse har svækket kravet om tilskyndelsesvirkning i den oprindelige ordning, idet ordningens anvendelsesområde er blevet udvidet ud over, hvad der blev godkendt i Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 390/10/KOL. Suppleringsbekendtgørelsen gjorde det tilsyneladende navnlig muligt at yde støtte til projekter, der allerede var blevet påbegyndt, inden ordningen trådte i kraft.

(23) Tilsynsmyndigheden indtog derfor den foreløbige holdning, at de ikkeanmeldte ændringer ville have påvirket Tilsynsmyndighedens vurdering af ordningen i forbindelse med den oprindelige godkendelse. Ændringerne ville navnlig have ændret Tilsynsmyndighedens vurdering af tilskyndelsesvirkningen, der er et afgørende element i vurderingen af, om regionalstøtte er forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c). Tilsynsmyndigheden indtog derfor den foreløbige holdning, at hele ordningen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen udgjorde ny støtte i henhold til artikel 1 i del II i protokol 3 (11).

(24) For at vurdere anvendelsen af tilskyndelsesvirkningen undersøgte Tilsynsmyndigheden i indledningsbeslutningen, hvorledes ordningen var blevet anvendt, siden den trådte i kraft i 2010 (12). I denne forbindelse fremsendte de islandske myndigheder nærmere oplysninger om de investeringsaftaler, der efter de islandske myndigheders opfattelse var blevet indgået på grundlag af ordningen.

(25) Med hensyn til anvendelsen af ordningen udtrykte Tilsynsmyndigheden på baggrund af en gennemgang af investeringsaftalerne tvivl om, hvorvidt anvendelsen af ordningen var forenelig med den godkendte ordning. Tilsynsmyndigheden betvivlede navnlig, om bestemmelserne og mekanismerne i ordningen var tilstrækkelig klare til at sikre, at støtten er tilstrækkelig begrænset og proportional, således at målene for regionalstøtten opfyldes, og således at den ikke i stedet udgør en form for driftsstøtte (13).

(26) Tilsynsmyndigheden udtrykte endvidere tvivl om suppleringsbekendtgørelsens forenelighed med EØS-bestemmelserne, idet suppleringsbekendtgørelsen tilsyneladende gjorde det muligt at anvende ordningen med tilbagevirkende kraft i forbindelse med selskabsskat samt at omfatte aftaler indgået, inden ordningen trådte i kraft, ved fastlæggelsen af den maksimale varighed af skattefritagelserne (14).

(27) Tilsynsmyndigheden udtrykte derfor tvivl om, hvorvidt ordningen som anvendt og som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen og ved lov nr. 25/2013 kunne betragtes som forenelig med EØS-aftalens funktion (15).

(28) Endelig udtrykte Tilsynsmyndigheden med hensyn til investeringsaftalerne tvivl om, hvorvidt støtte i medfør af disse aftaler er blevet ydet inden for rammerne af ordningen, og om, hvorvidt denne støtte kunne betragtes som forenelig med EØS-aftalens funktion (16).

5. BEMÆRKNINGER MODTAGET AF TILSYNSMYNDIGHEDEN

(29) Ved brev af 8. juli 2013 fremsatte de islandske myndigheder bemærkninger til Tilsynsmyndighedens indledningsbeslutning. De islandske myndigheder fremsendte ligeledes kopier af: a) en investeringsaftale mellem den islandske stat og Becromal af 7. juli 2009 b) en investeringsaftale mellem den islandske stat og Kísilfélagið af 29. maj 2009 c) en investeringsaftale mellem den islandske stat og Verne af 29. maj 2009 d) et nyhedsklip fra Ríkisútvarpið (det islandske nationale TV-selskab) af 4. maj 2012 vedrørende status for Kísilfélagið-projektet.

(30) Den 3. oktober 2013 modtog Tilsynsmyndigheden bemærkninger fra Becromal. Becromal fremsendte ligeledes et brev fra det daværende islandske erhvervsministerium (24.5.2007-10.5.2009), kopier af e-mailkorrespondance med embedsmænd i erhvervsministeriet og en forretningsplan fra 2007. På Becromals anmodning blev der desuden afholdt et møde i Bruxelles den 29. april 2014 for at drøfte sagen og Tilsynsmyndighedens foreløbige konklusioner.

(31) Tilsynsmyndigheden modtog ikke bemærkninger fra de øvrige påståede støttemodtagere (dvs. Verne, Marmeti, Íslenska Kísilfélagið, Endurvinnslan og Thorsil).

5.1. Bemærkninger fra de islandske myndigheder

(32) De islandske myndigheder har fremsat bemærkninger til suppleringsbekendtgørelsen og de enkelte investeringsaftaler.

(33) De islandske myndigheder har beklaget, at nettonutidsværdien af den ydede støtte ikke blev angivet i nogen af investeringsaftalerne, og at der kun blev henvist til investeringsomkostningerne forbundet med de pågældende projekter i to af de seks investeringsaftaler (investeringsaftalen med Becromal og investeringsaftalen med Verne) som krævet i den godkendte ordning. De islandske myndigheder har forpligtet sig til at ændre aftalerne behørigt og indføje de relevante oplysninger.

(34) De islandske myndigheder har desuden angivet, at de respekterer Tilsynsmyndighedens foreløbige holdning, nemlig at visse bestemmelser i investeringsaftalerne med Kísilfélagið, Thorsil og GMR Endurvinnslan Investment, der omfatter yderligere incitamenter i forhold til lov nr. 99/2010 og gør det muligt at forlænge støtteperioden ud over de oprindelige 10 eller 13 år, ikke er forenelige med den godkendte ordning. De islandske myndigheder har derfor forpligtet sig til at ændre de pågældende investeringsaftaler og slette disse bestemmelser (se afsnit II.5 nedenfor).

5.1.1. Suppleringsbekendtgørelsen

(35) Med hensyn til Tilsynsmyndighedens vurdering i indledningsbeslutningen af de ikkeanmeldte ændringer af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen har de islandske myndigheder fremsat en række bemærkninger.

(36) De islandske myndigheder har påpeget, at henvisningen til »en særlig investeringsaftale« (føjet til artikel 3, 8 og 20 i incitamentsbekendtgørelsen ved suppleringsbekendtgørelsen) kun vedrører forberedelsen af et investeringsprojekt, der under alle omstændigheder skal opfylde kriterierne for tilskyndelsesvirkning i incitamentsbekendtgørelsen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen.

(37) I sin indledningsbeslutning havde Tilsynsmyndigheden anført, at Becromal, Kísilfélagið og Verne tilsyneladende havde undertegnet aftaler, inden ordningen trådte i kraft.

(38) De islandske myndigheder har i denne forbindelse angivet, at ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen kun vedrører en særlig investeringsaftale, nemlig en aftale indgået med Becromal inden indgåelsen af investeringsaftalen med Becromal den 30. december 2010. De islandske myndigheder har anført, at ændringerne udelukkende havde til formål at omfatte Becromal-projektet. De har desuden anført, at der ikke er eller vil blive indgået andre særlige investeringsaftaler på grundlag af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(39) De islandske myndigheder har derfor gjort gældende, at suppleringsbekendtgørelsen ikke berører investeringsaftalen med Kísilfélagið. De har anført, at de pågældende bestemmelser i investeringsaftalen med Kísilfélagið afviger fra en investeringsaftale indgået mellem Island og Kísilfélagið den 29. maj 2009 vedrørende fritagelser for valutabestemmelserne. De islandske myndigheder har derfor indtaget den holdning, at den tidligere aftale ikke kan betragtes som en »særlig investeringsaftale« i suppleringsbekendtgørelsens betydning. De islandske myndigheder har i denne forbindelse angivet, at arbejdet med det projekt, som investeringsaftalen med Kísilfélagið skulle støtte, i skrivende stund endnu ikke var indledt.

(40) De islandske myndigheder har ligeledes angivet, at suppleringsbekendtgørelsen ikke har nogen indvirkning på investeringsaftalen med Verne, da der ikke forelå en tidligere undertegnet investeringsaftale med Verne. I henhold til de islandske myndigheder blev et udkast til investeringsaftale paraferet (men ikke undertegnet) den 23. oktober 2009. De islandske myndigheder har derfor påpeget, at der ikke forelå en tidligere undertegnet investeringsaftale med Verne, som kunne udgøre en »særlig investeringsaftale« i suppleringsbekendtgørelsens betydning.

5.1.2. Investeringsaftalerne

(41) I sin indledningsbeslutning udtrykte Tilsynsmyndigheden tvivl om, hvorvidt investeringsaftalerne med Verne og Becromal opfyldte kravene i ordningen, da arbejdet med de to projekter tilsyneladende var blevet påbegyndt, inden ordningen trådte i kraft i 2010. Tilsynsmyndigheden udtrykte desuden tvivl om, hvorvidt kriterierne for den nødvendige tilskyndelsesvirkning var opfyldt i forbindelse med investeringsaftalen med Kísilfélagið. Tilsynsmyndigheden bemærkede imidlertid også, at den på daværende tidspunkt ikke havde tilstrækkelige oplysninger om projektets status.

(42) Som svar herpå har de islandske myndigheder oplyst følgende: — Bygge- og anlægsarbejdet i forbindelse med Becromal-projektet blev påbegyndt efter indgåelsen af investeringsaftalen den 29. maj 2009 og inden indgåelsen af investeringsaftalen med Becromal den 30. december 2010. — Kísilfélagið-projektet var ikke blevet påbegyndt på tidspunktet for de islandske myndigheders fremsendelse af bemærkninger til Tilsynsmyndigheden. Den aftale, der blev undertegnet den 29. maj 2009, vedrører en fritagelse for valutarestriktioner og har ingen indvirkning på anvendelsen af tilskyndelsesvirkningen. — Der er heller ingen forbindelse mellem investeringsaftalen med Verne af 27. september 2011 og aftaleudkastet af 23. oktober 2009, der blev anmeldt til Tilsynsmyndigheden, men efterfølgende trukket tilbage.

(43) De islandske myndigheder har desuden fastholdt, at alle investeringsaftalerne med undtagelse af investeringsaftalen med Becromal henhører under ordningen som godkendt (og ikke som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen), hvad angår bestemmelserne i incitamentsbekendtgørelsens artikel 8 (støtte i forbindelse med skatter og andre afgifter). De har i denne forbindelse påpeget, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen, som gør det muligt at anvende den selskabsskattesats, der var gældende, inden ordningen trådte i kraft, kun blev indført med henblik på at omfatte den særlige investeringsaftale med Becromal.

(44) Ifølge de islandske myndigheder gennemgik incitamentsudvalget, der er sammensat af repræsentanter udpeget af det islandske finansministerium og erhvervs- og innovationsministeriet, alle projekterne. Udvalget vurderede, om de enkelte projekter opfyldte støtteberettigelseskriterierne i lov nr. 99/2010 og incitamentsbekendtgørelsen. Ifølge de islandske myndigheder foretog Invest in Iceland Agency en cost-benefit-analyse af hvert projekt inden indgåelse af en aftale (17).

(45) De islandske myndigheder anførte, at selv om der i investeringsaftalerne med Kísilfélagið, Thorsil, GMR Endurvinnslan og Marmeti ikke henvises udtrykkeligt til de investeringsomkostninger, der er forbundet med de respektive investeringsprojekter, og der ikke redegøres for de samlede støtteintensiteter eller støtteloftet, skal investeringsaftalerne imidlertid overvåges strengt for at sikre, at incitamenterne i aftalerne anvendes korrekt. Det angives ligeledes i aftalerne, at: »hvis det konstateres, at incitamenterne i denne aftale overskrider de niveauer, der at fastsat i lov nr. 99/2010 eller aftalen, tilbagesøges for meget udbetalt støtte fra virksomheden, og tildelingen af yderligere incitamenter indstilles.« (18). Ifølge de islandske myndigheder kunne støtten tildelt på grundlag af disse aftaler således aldrig have overskredet de i aftalen fastlagte niveauer.

(46) Med hensyn til investeringsaftalen med Becromal er de islandske myndigheder af den opfattelse, at Becromal ikke traf nogen bindende afgørelser vedrørende den pågældende investering, inden ordningen trådte i kraft. Becromal har indtil videre desuden ikke truffet nogen afgørelse vedrørende investeringen i […]. Hvis Becromal beslutter at gennemføre investeringen i […] på grundlag af en uafhængig vurdering og en særskilt afgørelse truffet af virksomheden, vil denne investering efter de islandske myndigheders opfattelse være støtteberettiget under ordningen, hvis alle de nødvendige betingelser er opfyldt.

(47) Med hensyn til investeringsaftalen med Verne har de islandske myndigheder påpeget, at Verne havde incitament til at omfatte projektet af ordningen henset til virksomhedens beslutning om at trække sig fra sit oprindelige datacenterprojekt og indstille hele bygge- og anlægsarbejdet på grunden som følge af finanskrisen.

(48) De islandske myndigheder har endvidere anført, at investeringsaftalen med Verne vedrører et nyt projekt, der ikke er relateret til det oprindelige projekt (som blev opgivet helt i december 2009). De anfører, at denne nye aftale har en anden kontraktlig karakter: a) Parterne er ikke de samme. b) Der er blevet indskudt kapital i den nye enhed, der skal omfattes af ordningen. c) Det potentielle investeringsniveau er lavere. d) Aftalen vedrører den nye udbygning af datacentret og infrastruktur. e) Parterne er ikke undtaget retlige forpligtelser såsom begrænsninger af kapitalkontrol, industrielle afgifter, vejforbindelsesafgifter osv. f) Aftalen pålægger yderligere forpligtelser vedrørende overdragelse af aktier.

(49) De islandske myndigheder har ligeledes gjort gældende, at investeringsaftalen med Verne af 27. september 2011 har et snævrere anvendelsesområde end aftalen fra 2009, hvad angår fordelene ved statsstøtten. Selskabsskatten er f.eks. 20 % og ikke 15 % som i aftalen fra 2009. Støtteperioden er desuden 13 år (i stedet for 20 år), og de islandske myndigheders tilsynsbeføjelser er udvidet.

(50) De islandske myndigheder har derfor indtaget den holdning, at investeringsaftalen med Verne er i fuld overensstemmelse med betingelserne i ordningen.

5.1.3. De anmeldte ændringer

(51) De islandske myndigheder mener ikke, at de anmeldte ændringer af ordningen efter vedtagelsen af lov nr. 25/2013 skal betragtes som en del af ordningen før efter Tilsynsmyndighedens godkendelse. Da Tilsynsmyndigheden ikke godkendte de anmeldte ændringer før efter hele ordningens udløb, trådte de imidlertid ikke i kraft.

5.1.4. Foreslåede foranstaltninger

(52) De islandske myndigheder har erklæret sig villige til at trække suppleringsbekendtgørelsen tilbage og annullere den med øjeblikkelig virkning.

(53) De islandske myndigheder har foreslået følgende: a) Tallene i de cost benefit-analyseberegninger, som Invest in Iceland Agency har foretaget, indføres i investeringsaftalerne og i eventuelle fremtidige aftaler. b) Investeringsaftalerne og eventuelle fremtidige aftaler ændres, idet der indføres en henvisning til det samlede loft over de støtteberettigede investeringsomkostninger. c) Bestemmelsen i investeringsaftalerne med Kísilfélagið, Verne, GMR Endurvinnslan og Marmeti om, at de »i tilfælde af ændringer af lov nr. 99/2010, som efter virksomhedens opfattelse indfører yderligere incitamenter i loven«, har ret til at få ændret deres investeringsaftaler og få tildelt »nye incitamenter med virkning fra datoen for undertegnelse af den ændrede aftale«, udgår. d) Bestemmelsen i investeringsaftalerne med Becromal og Thorsil om muligheden for at forlænge støtteperioden ud over den maksimale varighed, der er fastsat i ordningen, udgår.

5.2. Bemærkninger fra Becromal

(54) Becromal har anført, at investeringsaftalen opfylder principperne om foreneligheden af regionalstøtte i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), og bestemmelserne i Tilsynsmyndighedens vejledning med kriterierne for en tilbundsgående undersøgelse af visse større investeringsprojekter (»LIP-vejledningen«) (19). Becromal anfører desuden, at investeringsincitamenterne til fordel for Becromal er forenelige med incitamenterne i ordningen.

(55) Becromal har navnlig anført, at støtteforanstaltningerne har en række positive virkninger såsom øget økonomisk vækst, jobskabelse (direkte og indirekte skabte arbejdspladser), øget uddannelsesbehov med henblik på erhvervelse af specifikke færdigheder og klyngevirkninger.

(56) Becromal mener ligeledes, at statsstøtte var et hensigtsmæssigt instrument til at skabe stabile økonomiske forhold i Island og fremme udenlandske investeringer.

(57) Med hensyn til begrebet »tilskyndelsesvirkning« er Becromal ikke enig med Tilsynsmyndighedens henvisning til Kronoply-dommen i indledningsbeslutningen, på grundlag af hvilken Tilsynsmyndigheden påpegede, at den kan basere sin vurdering af tilskyndelsesvirkningen på en kronologisk omstændighed (20). Becromal anfører, at denne sag vedrørte fortolkningen af de tidligere 1998-retningslinjer for regionalstøtte, og at vurderingen af statsstøttesager efterfølgende er blevet ændret med indførelsen af en mere raffineret økonomisk analyse (21), således at Tilsynsmyndigheden ved bedømmelsen af støttens tilskyndelsesvirkning også skal vurdere dens økonomiske karakter (dvs. om den har bidraget til en ændring af adfærden hos støttemodtageren) (22).

(58) Becromal hævder desuden, at køb af jord og/eller opførelse af en fabrik ikke nødvendigvis markerer begyndelsen af en investeringsbeslutning, da en sådan investering nemt kan sælges på ethvert tidspunkt. Bestilling af specifikt udstyr til en bestemt type fabrik bør derimod markere »påbegyndelsen af arbejdet« som defineret i retningslinjerne for regionalstøtte. Ifølge Becromal blev bygge- og anlægsarbejdet i forbindelse med opførelse af fabrikken påbegyndt i 2008, efter at de islandske myndigheder formelt havde tilbudt at indgå en aftale. Ifølge Becromal blev der imidlertid først bestilt specifikt udstyr i 2009 efter indledningen af forhandlingerne om den foreløbige investeringsaftale

(59) Der er endvidere allerede blevet investeret omkring 76 mio. EUR i Becromal-projektets fase I (23) […].

(60) Becromal har ligeledes indsendt et brev af 20. september 2013 fra det forrige erhvervsministerium, hvor ministeriet anfører, at regeringen var rede til at indgå en investeringsaftale med virksomheden i 2007, og at udarbejdelsen af aftalen blev indledt i 2008. Under udarbejdelsen af investeringsaftalen blev det — som en midlertidig foranstaltning indtil færdiggørelsen af den fuldstændige aftale — besluttet at undertegne en mere begrænset form for investeringsaftale med Becromal, hvor virksomheden blev indrømmet fritagelse for kapitalkontrol.

(61) Ifølge Becromal blev virksomhedens anmodning om at indgå en fuldstændig investeringsaftale i 2009 afvist. Efter Becromals opfattelse ville de islandske myndigheder først indgå en investeringsaftale med virksomheden, når der var blevet etableret en ordning for investeringsincitamenter. Ifølge Becromal blev der desuden undertegnet en foreløbig investeringsaftale i 2009 med det formål at indrømme Becromal fritagelse for kapitalkontrol. Den fuldstændige investeringsaftale blev først undertegnet i 2010 på baggrund af etableringen af en ordning for investeringsincitamenter og den økonomiske krise.

(62) Becromal har endvidere påpeget, at der endnu ikke er blevet draget fuld fordel af incitamenterne i aftalen. Ifølge de fremsendte oplysninger har de islandske myndigheder endnu ikke ydet støtte til uddannelse, og støtten ydet under investeringsaftalen med Becromal beløber sig indtil videre til: Nedsættelse af socialsikringsbidrag på 20 % […] EUR Fritagelse for punktafgifter […] EUR Nedsættelse af stempelafgifter […] EUR I alt […] EUR

(63) Becromal har derudover angivet, at støtteforanstaltningerne ikke påvirker samhandelen i EØS, da markedet for anodiserede folier anvendt i elektrolytkondensatorer med aluminiumplade er globalt, og de største konkurrenter er virksomheder fra […].

II. VURDERING

1. OMFANGET AF VURDERINGEN

(64) På baggrund af de oplysninger, der er modtaget under den formelle undersøgelsesprocedure, mener Tilsynsmyndigheden, at det er hensigtsmæssigt at begrænse omfanget af vurderingen.

1.1. Ordningens udløb

(65) Ordningen som godkendt ved beslutning nr. 390/10/KOL udløb den 31. december 2013.

(66) De anmeldte ændringer af ordningen (i lov nr. 25/2013) trådte ikke i kraft, da de ikke blev godkendt af Tilsynsmyndigheden inden ordningens udløb. Det følger således heraf, at ingen af de virksomheder, som allerede havde undertegnet en investeringsaftale med de islandske myndigheder, drog fordel af de anmeldte ændringer.

(67) Da ordningen er udløbet, kan der ikke undertegnes yderligere investeringsaftaler under ordningen.

(68) Tilsynsmyndigheden er således af den opfattelse, at det ikke længere er nødvendigt at videreføre den formelle undersøgelse af ordningen, der blev indledt i henhold til artikel 1 i indledningsbeslutningen. Tilsynsmyndigheden afslutter derfor undersøgelsen af selve ordningen, undtagen af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(69) Med hensyn til ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen (vedrørende anvendelsen af tilskyndelsesvirkningen under ordningen, den gældende maksimumsselskabsskat og datoen for beregning af den maksimale varighed af skattefritagelserne under ordningen) vil Tilsynsmyndigheden i) vurdere, om disse ændringer udgør statsstøtte, og i så fald ii) foranstaltningens støttekarakter.

1.2. Investeringsaftalen med Marmeti

(70) Investeringsaftalen med Marmeti vedrørte opførelse og drift af en fiskeforarbejdningsfabrik i Sandgerði. Marmetis beskæftigede sig med saltning og tørring af fisk. Marmeti blev etableret i 2012 og startede op i februar 2013. Virksomheden var operationel i otte måneder, og den 18. februar 2014 blev virksomheden erklæret konkurs.

(71) For at statsstøttereglerne i EØS-aftalens artikel 61-63 skal kunne finde anvendelse, skal støtten være ydet til virksomheder, der beskæftiger sig med fremstilling af varer, som falder ind under EØS-aftalens anvendelsesområde. EØS-aftalens artikel 8, stk. 3, har følgende ordlyd: »Medmindre andet er fastsat, finder bestemmelserne i denne aftale kun anvendelse på: a) varer henhørende under kapitel 25-97 i Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem med undtagelse af varer opført i protokol 2 b) varer anført i protokol 3 med forbehold af de særlige ordninger i denne protokol.«

(72) Artikel 8, stk. 3, i EØS-aftalen begrænser således EØS-aftalens produktområde til ovenstående produkter, medmindre andet er fastsat i EØS-aftalen. I det omfang fisk og fiskevarer ikke henhører under kapitel 25-97 i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS) eller er opført i protokol 3, falder de ikke ind under EØS-aftalens generelle anvendelsesområde. Selv om artikel 4 i protokol 9 til EØS-aftalen foreskriver, at »støtte til fiskerisektoren af statsmidler, som skaber konkurrencefordrejning, afskaffes«, henhører det fortsat under de kontraherende parter i EØS-aftalen at vurdere statsstøtten til fiskerisektoren (24).

(73) Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at de produkter, der blev fremstillet af Marmeti, henhørte under kapitel 03, 05, 15, 16 og 23 i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS) og således ikke var omfattet af EØS-aftalens produktdækning. Tilsynsmyndigheden har derfor ikke kompetence til at vurdere, om der er ydet støtte inden for rammerne af investeringsaftalen med Marmeti.

(74) På baggrund af ovenstående afslutter Tilsynsmyndigheden sin undersøgelse af investeringsaftalen med Marmeti.

1.3. Konklusion

(75) På baggrund af ovenstående vil Tilsynsmyndigheden begrænse sin vurdering til ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen og til indvirkningen af disse ændringer på investeringsaftalerne indgået med Becromal, Kísilfélagið, Verne, Thorsil og GMR Endurvinnslan (de »fem investeringsaftaler«).

2. FOREKOMST AF STATSSTØTTE

2.1. Statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1

(76) EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, har følgende ordlyd: »Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.«

(77) Tilsynsmyndigheden vil nedenfor vurdere, om kriterierne for forekomst af statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, er opfyldt for i) ordningen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen og ii) de fem investeringsaftaler.

2.2. Anvendelse af statsmidler

(78) For at fordelen kan karakteriseres som statsstøtte, skal den være ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler. I statsstøttereglerne omfatter begrebet »stat« også regionale og lokale organer (25). Mistede skatteindtægter svarer til forbrug af statsmidler i form af skatteudgifter. Der kan ligeledes ydes statsstøtte i form af skatteregler af lovgivningsmæssig eller administrativ karakter gennem skattemyndighedernes praksis (26). En nedbringelse af beskatningsgrundlaget eller en fuldstændig eller delvis reducering af skatte-, gebyr- eller afgiftsbeløbet indebærer et indtægtstab og svarer derfor til forbrug af statsmidler i form af skatteudgifter.

2.2.1. Ordningen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen

(79) Tilsynsmyndigheden konkluderede i beslutning nr. 390/10/KOL, at ordningen indebar overførsel af statsmidler. Ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen ændrer ikke denne konklusion.

2.2.2. De fem investeringsaftaler

(80) De fem investeringsaftaler omfattede navnlig følgende skatte- og afgiftsfritagelser: a) Den maksimale selskabsskat for den virksomhed, som investerede i det pågældende projekt, blev fastsat til den gældende sats på tidspunktet for undertegnelsen af aftalen mellem virksomheden og erhvervsministeriet. b) Der blev indrømmet fritagelser for afskrivningsreglerne: i) Total afskrivning af aktiver i stedet for en restværdi på 10 % som fastsat ved lov nr. 90/2003 ii) Støttemodtageren kan det år, hvor aktiverne indsættes i driften, vælge at afskrive disse aktiver med en proportional faktor af den årlige afskrivning i stedet for et helt års afskrivning som krævet i artikel 34 i lov nr. 90/2003. c) Der blev indrømmet fritagelser for de fastlagte industrielle afgifter i lov nr. 134/1992 og for de fastlagte markedsafgifter i lov nr. 160/2002. d) Stempelafgiften på dokumenter relateret til investeringen blev fastsat til 0,15 % i stedet for den lovbestemte stempelafgift i lov nr. 36/1978. e) Der blev indrømmet fritagelser for det fastlagte gebyr på sikkerhedskontrol i forbindelse med elproduktion i artikel 14.1, stk. 1, 4 og 5, i lov nr. 146/1996. f) Den kommunale ejendomsskat blev nedsat med 30 % i forhold til den fastlagte maksimumssats i kapitel II i lov nr. 4/1995. g) Det generelle socialsikringsbidrag blev nedsat med 20 % i forhold til det fastlagte bidrag i artikel 2, stk. 3, i lov nr. 113/1990. h) Der blev indrømmet fritagelser for toldafgifterne i lov nr. 88/2005 og fra punktafgifterne i lov nr. 97/1987.

(81) I præamblen til investeringsaftalen med Kísilfélagið henvises der desuden til en aftale mellem Kísilfélagið, Reykjanesbær kommune og havnefondsselskabet for tilladelser og afgifter relateret til projektet, herunder til principperne om ejendomsskat og leje af jord (27). Leje af jord eller ejendom under markedsværdi indebærer et indtægtstab og er således en overførsel af statsmidler.

(82) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at de fem investeringsaftaler ligeledes indebærer overførsel af statsmidler.

2.3. Begunstigelse af visse virksomheder eller visse produktioner

2.3.1. Ordningen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen

(83) Tilsynsmyndigheden konkluderede i beslutning nr. 390/10/KOL, at ordningen var selektiv, idet der kun kunne ydes støtte til virksomheder i visse støtteberettigede regioner i Island i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c). Tilsynsmyndigheden konkluderede ligeledes, at ordningen ville give støttemodtagere mulighed for at blive fritaget for en del af de omkostninger, de normalt selv skulle afholde i virksomheden. Disse omkostninger omfattede betaling af den til enhver tid gældende selskabsskat, den generelle kommunale ejendomsskat og det generelle socialsikringsbidrag.

(84) Tilsynsmyndigheden godtager de islandske myndigheders argument om, at ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen gav Becromal større fordele under ordningen. Ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen udgør således en selektiv foranstaltning, da de vedrører en bestemt virksomhed.

(85) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at suppleringsbekendtgørelsen begunstiger visse virksomheder og visse produktioner efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

2.3.2. De fem investeringsaftaler

(86) Støttemodtagerne i de fem investeringsaftaler er ligeledes individuelle virksomheder og foranstaltningerne er derfor selektive.

(87) Definitionen af støtte er mere generel end definitionen af tilskud, eftersom den ikke blot omfatter positive fordele, som tilskuddene i sig selv, men også statslige foranstaltninger, der på forskellige måder reducerer de udgifter, der normalt er omfattet af en virksomheds budget, og således, uden at være et tilskud i ordets snævre forstand, ligner tilskud og har samme virkning (28). I henhold til etableret retspraksis udgør en foranstaltning, hvorved offentlige myndigheder indrømmer visse virksomheder en afgiftsfritagelse, der, selv om den ikke indebærer en overførsel af statslige midler, giver de fritagne virksomheder en gunstigere økonomisk stilling end andre afgiftspligtige, en statsstøtte eller støtte ydet ved hjælp af statsmidler (29).

(88) De fem investeringsaftaler gav støttemodtagerne mulighed for at blive fritaget for en del af de omkostninger, de normalt selv skulle afholde i virksomheden, såsom betaling af den til enhver tid gældende selskabsskat, den generelle kommunale ejendomsskat og det generelle socialsikringsbidrag.

(89) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at de fem investeringsaftaler begunstiger visse virksomheder og visse produktioner efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

2.4. Fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen mellem de kontraherende parter

(90) Ifølge fast retspraksis skal det med henblik på en national foranstaltnings kvalificering som ulovlig statsstøtte ikke godtgøres, at støtten reelt påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og faktisk fordrejer konkurrencen, men alene undersøges, om støtten kan påvirke denne samhandel og fordreje konkurrencen (30).

(91) Når den støtte, der indrømmes af en EFTA-stat, styrker en virksomheds stilling i forhold til dens konkurrenter i samhandelen inden for EØS, må det endvidere antages, at sidstnævnte påvirkes af støtten (31).

2.4.1. Ordningen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen

(92) Tilsynsmyndigheden konkluderede i beslutning nr. 390/10/KOL, at ordningen styrkede konkurrencesituationen for de støttede virksomheder i de støtteberettigede regioner i forhold til deres faktiske og potentielle konkurrenter i EØS. Ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen ændrer ikke denne konklusion.

2.4.2. De fem investeringsaftaler

(93) Investeringsaftalen med Becromal styrker Becromals konkurrencesituation i forhold til andre producenter af anodiserede folier anvendt i elektrolytkondensatorer med aluminiumplade. Som angivet af Becromal er markedet for anodiserede folier anvendt i elektrolytkondensatorer med aluminiumplade globalt, og blandt Becromals kunder er virksomheder i […] og […]. Det forhold, at Becromals største konkurrenter er virksomheder fra […], betyder ikke, at samhandelen i EØS ikke påvirkes.

(94) Investeringsaftalen med Verne styrker Vernes konkurrencesituation i forhold til andre datacentre etableret i Island. Derudover driver Verne et engrosdatacenter, hvis ydelser vil være tilgængelige for kunder i EØS og på verdensmarkedet.

(95) Investeringsaftalen med Kísilfélagið styrker Kísilfélagiðs konkurrencesituation i forhold til andre producenter af metallurgisk silicium og silikatstøv. Markedet for metallurgisk silicium og silikatstøv er globalt.

(96) Investeringsaftalen med Thorsil styrker Thorsils konkurrencesituation i forhold til andre producenter af siliciummetal. Som anført i præamblen til investeringsaftalen med Thorsil blev projektet bl.a. iværksat for at opfylde det øgede behov for siliciummetal i Europa og Nordamerika.

(97) Investeringsaftalen med GMR Endurvinnslan styrker GMR Endurvinnslans konkurrencesituation i forhold til andre stålgenvindingsvirksomheder og stålproducenter. Virksomheden agter at eksportere størstedelen af sine produkter til købere i bygge- og anlægsindustrien (32).

(98) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at de fem investeringsaftaler styrker konkurrencesituationen for de støttede virksomheder i de støtteberettigede regioner i forhold til deres faktiske eller potentielle konkurrenter i EØS.

2.5. Konklusion

(99) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen og de fem investeringsaftaler udgør statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

3. ÆNDRINGERNE I SUPPLERINGSBEKENDTGØRELSEN — EN NY STØTTEFORANSTALTNING

3.1. Væsentlig ændring af ordningen

(100) I indledningsbeslutningen udtrykte Tilsynsmyndigheden tvivl om, hvorvidt støtten i henhold til investeringsaftalerne var blevet ydet inden for rammerne af ordningen, da aftalerne umiddelbar syntes at være berørt af ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(101) I henhold til artikel 1, litra c), del II i protokol 3 skal en ændring af eksisterende støtte betragtes som ny støtte. I henhold til artikel 4, stk. 1, i Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 195/04/KOL om gennemførelse af de bestemmelser, der henvises til i artikel 27 i del II i protokol 3 (»gennemførelsesbeslutningen«), »… er en ændring af eksisterende støtte alle former for ændringer, undtagen ændringer af rent formel eller administrativ art, der ikke kan påvirke vurderingen af støtteforanstaltningens forenelighed med fællesmarkedet.« Ændringer, der ikke vedrører selve indholdet af støtten, har ingen betydning for klassificeringen af foranstaltningen.

(102) Ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen gør det muligt at yde støtte til projekter, hvor arbejdet er blevet påbegyndt, inden der er ydet støtte — endog inden ordningen er trådt i kraft.

(103) Ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen ændrer ordningens grundlæggende karakter. Kravet i ordningen om en tilskyndelsesvirkning er navnlig blevet ophævet. Dette krav var et væsentligt element i vurderingen af foreneligheden af støtteforanstaltninger iværksat under den oprindelige godkendte ordning (jf. beslutning nr. 390/10/KOL).

(104) Tilsynsmyndigheden er således af den opfattelse, at ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen udgør en væsentlig ændring af den godkendte ordning.

(105) Da en ændring af eksisterende støtte skal betragtes som ny støtte i henhold til artikel 1, litra c), del II i protokol 3, rejser det spørgsmålet, om den ændrede støtte som helhed eller kun selve ændringerne skal klassificeres som ny støtte. I sin dom i Gibraltar-sagen anførte Retten følgende: »… Det er således kun i det tilfælde, hvor ændringen påvirker selve indholdet af den oprindelige ordning, at denne ordning bliver en ny støtteordning. Der kan imidlertid ikke være tale om en væsentlig ændring, når det nye element klart kan adskilles fra den oprindelige ordning.« (33)

(106) Tilsynsmyndigheden skal derfor vurdere, om ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen kan adskilles fra den oprindelige ordning. Hvis dette er tilfældet, udgør selve ændringerne ny støtte, der således skal vurderes i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), og Tilsynsmyndighedens retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (»2007-retningslinjerne for regionalstøtte«) (34).

3.2. Ændringer, der kan adskilles fra ordningen

(107) Ifølge fast retspraksis kan en ændring af en eksisterende støtteordning, der udvider ordningen til at omfatte en ny kategori af støttemodtagere, klart adskilles fra den oprindelige ordning, da anvendelsen af den eksisterende støtteordning på en ny kategori af støttemodtagere ikke berører vurderingen af den oprindelige ordnings forenelighed (35).

(108) Det anføres i den ændrede ordlyd i artikel 3, litra c), i incitamentsbekendtgørelsen, at der også kan ydes støtte til et projekt, der er blevet påbegyndt efter indgåelsen af en særlig investeringsaftale og inden ordningen trådte i kraft. Denne ændring udvidede ordningens anvendelsesområde ud over, hvad der blev godkendt i Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 390/10/KOL, idet den gjorde det muligt at yde støtte til projekter, hvor arbejdet blev påbegyndt, inden ordningen trådte i kraft, og som derfor ikke ville have opfyldt kravet om tilskyndelsesvirkning i den godkendte ordning. Suppleringsbekendtgørelsen gav derfor en ny kategori af støttemodtagere adgang til ordningen. Tilsynsmyndigheden mener desuden, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen af artikel 8 og 20 i incitamentsbekendtgørelsen, dvs. nedsættelsen af referencesatsen for selskabsskatten og forlængelsen af den maksimale varighed af skattefritagelserne, kun er blevet indført med det formål at omfatte denne nye kategori af støttemodtagere af ordningen. Disse nye støttemodtagere kan derfor modtage mere støtte end under den godkendte ordning. Ændringerne af ordningen hænger således grundlæggende sammen. Disse ændringer berører imidlertid ikke foreneligheden af de enkelte foranstaltninger, der allerede er omfattet af den godkendte ordning.

(109) Tilsynsmyndigheden mener derfor, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen klart kan adskilles fra den oprindelige ordning. Tilsynsmyndigheden mener følgelig, at disse ændringer af ordningen udgør en ny støtteforanstaltning. Det følger endvidere heraf, at støtte tildelt i medfør af suppleringsbekendtgørelsen ligeledes vil blive betragtet som ny støtte.

3.3. Den nye støtteforanstaltnings forenelighed

(110) Tilsynsmyndigheden vil herefter vurdere foreneligheden af ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(111) I sin beslutning nr. 390/10/KOL om godkendelse af ordningen anførte Tilsynsmyndigheden følgende: »Der ydes ikke støtte under ordningen til projekter, som er blevet påbegyndt inden indgåelsen af en aftale med de islandske myndigheder, jf. incitamentsbekendtgørelsens artikel 21.« (36).

(112) Tilsynsmyndigheden anførte desuden følgende i den pågældende beslutning om de islandske myndigheders udtalelser om ordningens tilskyndelsesvirkning: »Der ydes endvidere ikke støtte under ordningen til projekter, hvor arbejdet er blevet påbegyndt inden undertegnelsen af en aftale om tildeling af støtte mellem staten og den støtteberettigede. De islandske myndigheder har bekræftet, at der ikke ydes støtte til projekter, som er blevet påbegyndt inden offentliggørelsen af ordningens endelige tekst, jf. punkt 93 in fine i retningslinjerne for regionalstøtte.« (37).

(113) Kravene og metoden til kontrol af, om støtten har tilskyndende virkning, som fastlagt i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte var en forudsætning for Tilsynsmyndighedens godkendelse af ordningen. Den nye ordlyd »eller i henhold til en særlig investeringsaftale indgået inden lovens ikrafttræden« i incitamentsbekendtgørelsens artikel 3 indført ved suppleringsbekendtgørelsen gør det imidlertid muligt at yde støtte til projekter, der blev påbegyndt, inden ordningen trådte i kraft.

(114) Ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen af incitamentsbekendtgørelsens artikel 8 ændrer endvidere referencesatsen for selskabsskatten, således at støttemodtageren sikres en maksimal skattesats. I den ændrede version af artiklen er referencesatsen i forbindelse med en »særlig investeringsaftale« den gældende selskabsskat på et givet tidspunkt, inden ordningen trådte i kraft. I den oprindelige version af artiklen var referencesatsen den skattesats, der var gældende på tidspunktet for undertegnelse af investeringsaftalen under ordningen. Ifølge Tilsynsmyndigheden ændrer suppleringsbekendtgørelsen støttebetingelserne for nye støttemodtagere omfattet af ordningen som følge af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(115) Endelig indebærer ændringerne af incitamentsbekendtgørelsens artikel 20 indført ved suppleringsbekendtgørelsen, at der fastsættes en maksimal varighed af skattefritagelserne at regne fra undertegnelsen af en aftale, inden ordningen trådte i kraft i 2010. Disse ændringer ændrer ligeledes støttebetingelserne for nye støttemodtagere omfattet af ordningen som følge af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(116) Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen underminerer kravet om tilskyndelsesvirkning i artikel 5 i lov 99/2010 som godkendt af Tilsynsmyndigheden. Disse ændringer ændrer endvidere kravet om tilskyndelsesvirkning i den oprindelige ordning, således at kravet om tilskyndelsesvirkning i punkt 30 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte (38) ikke længere er opfyldt.

(117) Tilsynsmyndigheden konkluderer således, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen af artikel 3, 8 og 20 i ordningen er ny støtte, der er uforenelig med EØS-aftalens funktion i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), og 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(118) Det følger heraf, at støtte ydet på grundlag af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen er uforenelig med EØS-aftalens funktion i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), og 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(119) Tilsynsmyndigheden vil nu gennemgå de fem investeringsaftaler enkeltvis.

4. INVESTERINGSAFTALEN MED BECROMAL

4.1. Suppleringsbekendtgørelsens indvirkning

(120) Investeringsaftalen med Becromal vedrører en investering i en aluminiumsfolioanodiseringsfabrik, der skulle opføres i Akureyri i to faser. Den første fase skulle afsluttes ved udgangen af marts 2011, og den anden fase skal afsluttes ved udgangen af 2014. De samlede investeringsomkostninger beløb sig til omkring 117,25 mio. EUR (39).

(121) I afsnit D, H og I i præamblen til investeringsaftalen med Becromal henvises til en tidligere investeringsaftale vedrørende det samme projekt, som de samme parter indgik den 7. juli 2009.

(122) Som tidligere bemærket har de islandske myndigheder anført, at suppleringsbekendtgørelsen blev vedtaget med det formål at udvide ordningen til at omfatte Becromal-projektet. Ifølge de islandske myndigheders opfattelse var det nødvendigt at give Becromal mulighed for at ansøge om incitamenter under ordningen, så myndighederne kunne opfylde deres kontraktlige forpligtelser over for Becromal.

(123) Ved suppleringsbekendtgørelsen blev der derfor indført en henvisning til en »særlig investeringsaftale indgået inden lovens ikrafttræden« i incitamentsbekendtgørelsen med det formål at omfatte Becromal-projektet. Becromal kunne således kun have opfyldt kravet om tilskyndelsesvirkning i ordningen på grundlag af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen.

(124) Tilsynsmyndigheden har allerede konkluderet, at ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen udgør ny støtte, der kan adskilles fra ordningen. Støtte ydet under investeringsaftalen med Becromal udgør således ny støtte, da aftalen blev indgået i henhold til incitamentsbekendtgørelsen som ændret ved suppleringsbekendtgørelsen.

(125) Tilsynsmyndigheden har allerede konkluderet, at støtte ydet på grundlag af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen er ny støtte, som er uforenelig med EØS-aftalen. Investeringsaftalen med Becromal udgør ligeledes uforenelig støtte, da den ikke opfylder kravet om tilskyndelsesvirkning i den godkendte ordning og således ikke henhører under ordningen.

(126) For fuldstændighedens skyld og for at imødegå de argumenter, som Becromal og de islandske myndigheder har fremlagt, har Tilsynsmyndigheden i stedet vurderet investeringsaftalen med Becromal som en ad hoc-foranstaltning. I denne forbindelse henviser Tilsynsmyndigheden til 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, herunder navnlig til kravet om tilskyndelsesvirkning.

4.2. Tilskyndelsesvirkning

(127) Som anført ovenfor henvises der i investeringsaftalen med Becromal til en tidligere investeringsaftale af 7. juli 2009. Begge aftaler er omfattet af det projekt, som Tilsynsmyndigheden anser for at udgøre et »enkelt investeringsprojekt« som defineret i punkt 49 og fodnote 47 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(128) I henhold til punkt 30 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte er tilstedeværelsen af en tilskyndelsesvirkning en nødvendig forudsætning for forenelighed: »Det er vigtigt at sikre, at regionalstøtte får en tilskyndende virkning, så der gennemføres investeringer, der ellers ikke ville være gennemført i de støtteberettigede områder. Der kan derfor kun ydes støtte i henhold til støtteordninger, hvis støttemodtageren har indgivet en støtteansøgning, og den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af ordningen, derefter skriftligt har bekræftet, at projektet, med forbehold af en detaljeret undersøgelse, principielt opfylder betingelserne i den pågældende ordning, inden arbejdet med projektet påbegyndes. Alle støtteordninger skal indeholde en udtrykkelig henvisning til begge betingelser. I forbindelse med ad hoc-støtte skal den kompetente myndighed have udstedt en hensigtsskrivelse, der er betinget af Kommissionens godkendelse af foranstaltningen, om at yde støtte, inden arbejdet med projektet påbegyndes. Hvis arbejdet påbegyndes, inden betingelserne i dette afsnit er opfyldt, vil projektet som helhed miste sin støtteberettigelse.«

(129) I overensstemmelse med Kommissionens og Tilsynsmyndighedens beslutningsprocedurer kan en hensigtsskrivelse som defineret i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte beskrives som et »dokument, der kan betragtes udtrykkeligt at yde støtte til [virksomheden] til investeringen« (40). I henhold til punkt 30 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte skal denne hensigtsskrivelse fremsendes til Tilsynsmyndigheden til godkendelse inden tildelingen af støtte.

(130) Formålet med punkt 30 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte er at give Tilsynsmyndigheden mulighed for at fastslå, om investeringsstøtten har en tilstrækkelig tilskyndelsesvirkning uden at foretage en omfattende undersøgelse af alle de økonomiske aspekter af støttemodtagerens investeringsbeslutning (41). Hvis dette ikke sikres og arbejdet påbegyndes, »vil projektet som helhed miste sin støtteberettigelse«, dvs. at projektet ikke er støtteberettiget. Som stadfæstet af Retten i Kronoply-dommen kan Tilsynsmyndigheden basere sin vurdering af tilskyndelsesvirkningen på en kronologisk omstændighed (42).

(131) Becromal har påpeget, at vurderingen af statsstøttesager er ændret med indførelsen af en mere raffineret økonomisk analyse, således at Tilsynsmyndigheden ved bedømmelsen af støttens tilskyndelsesvirkning også skal vurdere dens økonomiske karakter (dvs. om den har bidraget til en ændring af adfærden hos støttemodtageren) også under hensyntagen til bestemmelserne i LIP-vejledningen. Tilsynsmyndigheden kan ikke godtage dette argument.

(132) Becromal henviser til Domstolens dom i HGA-sagen (43) og påpeger følgende: »I forbindelse Domstolens prøvelse af Rettens dom fastslog den, at den eneste afgørende faktor for, om støtteforanstaltningen havde en tilskyndelseseffekt, var at undersøge, om den havde ændret investoradfærden, og den så bort fra alle Rettens henvisninger til Kronoply-sagen« (44).

(133) Becromal ser imidlertid i sin fortolkning af HGA-dommen bort fra, at Domstolen udtrykkeligt har fastslået, at Rettens konklusion om, at »… den blotte konstatering af, at støtteansøgningen er indgivet før iværksættelsen af investeringsprojektet, udgør et enkelt, relevant og hensigtsmæssigt krav, hvorefter Kommissionen kan gå ud fra, at den påtænkte støtte er nødvendig«, ikke blev anfægtet inden for rammerne af appelsagen (45).

(134) I Nuova Agricast-sagen har Domstolens store afdeling desuden fastslået følgende: »Konstateringen af, at kravet om støttens nødvendighed ikke foreligger, kan bl.a. følge af, at gennemførelsen af det projekt, som modtager støtte, allerede er påbegyndt, eller afsluttet, af den pågældende virksomhed, inden ansøgningen om statsstøtte blev sendt til de kompetente myndigheder,« og Retten fortsatte: »hvilket udelukker, at den pågældende støtte kan være ansporende.« (46). Tilsynsmyndigheden mener derfor, at det i dette tilfælde er hensigtsmæssigt at basere myndighedens konklusion om uforenelighed på en kronologisk vurdering, dvs. i) at kravet om tilskyndelsesvirkning i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte ikke var opfyldt, og ii) at arbejdet med projektet blev påbegyndt inden indgåelse af investeringsaftalen og tildeling af støtte.

(135) Tilsynsmyndigheden afviser ligeledes Becromals argument om, at Tilsynsmyndigheden skal undersøge projektet på baggrund af LIP-vejledningen og undersøge, om kravet om tilskyndelsesvirkning er opfyldt. Tilsynsmyndigheden bemærker, at kravet om tilskyndelsesvirkning i punkt 30 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte (baseret på det kronologiske krav om forudgående indgivelse af en ansøgning og godkendelse af støtteberettigelse inden påbegyndelse af arbejdet) for visse større projekters vedkommende suppleres med et krav af økonomisk karakter (baseret på en økonomisk analyse af støttens bidrag til en ændring af støttemodtagerens adfærd), jf. punkt 57 i retningslinjerne for regionalstøtte og LIP-vejledningen.

(136) I henhold til LIP-vejledningen skal der foretages en tilbundsgående undersøgelse af visse større investeringsprojekter, dvs. de projekter, der påvirker samhandelen betydeligt og kan føre til konkurrencefordrejninger (47). Analysen af tilskyndelsesvirkningen i disse tilfælde er beskrevet i punkt 19 i LIP-vejledningen, hvor det anføres, at denne undersøgelse »foretages på to planer: først på et generelt proceduremæssigt niveau og dernæst på et mere detaljeret, økonomisk niveau.« Ud over indgivelsen af ansøgningen inden påbegyndelse af arbejdet med et projekt skal der således ligeledes foretages en mere detaljeret økonomisk analyse i forbindelse med visse større investeringsprojekter.

(137) I henhold til punkt 3 i LIP-vejledningen og punkt 49 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte er et stort investeringsprojekt en initialinvestering med støtteberettigede udgifter på over 50 mio. EUR. Som tidligere nævnt angives det i investeringsaftalen med Becromal, at de samlede investeringsomkostninger beløber sig til 117,25 mio. EUR for begge projektfaser. Hverken Becromal eller de islandske myndigheder har imidlertid forelagt oplysninger for Tilsynsmyndigheden om støtteintensiteten eller projektets støtteberettigede omkostninger. De har heller ikke forelagt oplysninger om betingelserne for den detaljerede kontrolpligt i LIP-vejledningen, jf. punkt 57, litra a) og b), i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte (dvs. at støttemodtageren inden investeringen tegner sig for over 25 % af salget af det pågældende produkt på det relevante marked, eller at den produktionskapacitet, der skabes i kraft af projektet, udgør over 5 % af markedet for det pågældende produkt). Tilsynsmyndigheden mener ikke, at der er noget, der tyder på, at Becromal-projektet overskrider tærsklerne i punkt 57 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(138) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at den tilbundsgående analyse som beskrevet i LIP-vejledningen ikke er relevant for investeringsaftalen med Becromal.

(139) I lyset af retspraksis og ordlyden i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte er det således tilstrækkeligt at fastslå, om støttemodtageren har indgivet en ansøgning om støtte, og om den støtteydende myndighed har bekræftet støtten skriftligt betinget af Tilsynsmyndighedens godkendelse af foranstaltningen, inden arbejdet med projektet blev påbegyndt.

(140) I 2007-retningslinjerne for regionalstøtte defineres begrebet »påbegyndelsen af arbejdet« som »påbegyndelsen af bygge- og anlægsarbejdet eller det første bindende tilsagn om bestilling af udstyr med undtagelse af forundersøgelser.«

(141) Som bekræftet af de islandske myndigheder og Becromal blev bygge- og anlægsarbejdet i forbindelse med Becromal-projektet påbegyndt i 2008, endog inden undertegnelsen af den tidligere aftale den 7. juli 2009.

(142) Tilsynsmyndigheden kan ikke godtage Becromals argument om, at »påbegyndelsen af bygge- og anlægsarbejdet« er begrænset til bestilling af specifikt udstyr til et bestemt projekt, og at køb af jord og/eller opførelse af en fabrik ikke nødvendigvis markerer begyndelsen af en investeringsbeslutning, da en sådan investering nemt kan sælges på ethvert tidspunkt. Denne snævre fortolkning er ikke forenelig med ordlyden i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte. Som anført ovenfor defineres begrebet »påbegyndelsen af arbejdet« i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte klart som »påbegyndelsen af bygge- og anlægsarbejdet eller det første bindende tilsagn om bestilling af udstyr ….« Denne fortolkning understøttes i Rettens retspraksis, hvor det fastslås, at selv en lille investering fra støttemodtageren skaber retsvirkninger og således anses for at udgøre den første fase i arbejdet (48).

(143) Ifølge Tilsynsmyndighedens oplysninger indledte Becromal opførelsen af fabrikken i starten af 2008 (49), og ansættelsesproceduren blev indledt på et senere tidspunkt samme år (50). I 2008 indgik Becromal desuden aftaler med leverandører af det nødvendige udstyr (51).

(144) Disse forhold bestyrker Tilsynsmyndigheden i, at regionalstøtte ikke var hoveddrivkraften bag Becromals investering i Akureyri. Becromal påbegyndte tværtimod projektarbejdet, selv om der ikke var indgivet en støtteansøgning til de islandske myndigheder, og selv om de islandske myndigheder ikke havde afgivet tilsagn om tildeling af regionalstøtte.

(145) Følgende fastslås desuden i selve ordningen: »Kun støtteansøgninger bilagt alle nødvendige dokumenter til at vurdere ansøgningen, der indgives inden påbegyndelse af arbejdet med investeringsprojektet, vil komme i betragtning ved tildeling af regionalstøtte under ordningen.« (52). Da arbejdet med Becromal-investeringsprojektet allerede var blevet påbegyndt inden indgivelsen af en støtteansøgning, konkluderer Tilsynsmyndigheden, at projektet ikke opfyldte kravet om tilskyndelsesvirkning og derfor ikke var berettiget til regionalstøtte under den godkendte ordning.

(146) Tilsynsmyndigheden har ikke modtaget oplysninger, der gør det muligt at verificere, om de islandske myndigheder havde afgivet tilsagn om at yde støtte til projektet inden påbegyndelsen af arbejdet. Becromal har anført, at virksomheden modtog en formel anmodning fra de islandske myndigheder, der opfordrede virksomheden til at indgå en investeringsaftale inden påbegyndelsen af bygge- og anlægsarbejdet på grunden. Hverken Becromal eller de islandske myndigheder har forelagt dokumentation for denne anmodning for Tilsynsmyndigheden.

(147) Som anført i betragtning 141 indgik de islandske myndigheder den første investeringsaftale med Becromal den 7. juli 2009. Denne aftale gav Becromal sikkerhed for, at de islandske myndigheder agtede at indgå en fuldstændig investeringsaftale med virksomheden. Selv om Becromal har indsendt et brev af 20. september 2013 fra det forrige erhvervsministerium, hvor ministeriet anfører, at regeringen var rede til at indgå en investeringsaftale med virksomheden i 2007, og at udarbejdelsen af aftalen blev indledt i 2008, understøttes disse udtalelser ikke af aktuelle dokumenter, som dokumenterer, at der blev afgivet specifikke tilsagn til Becromal inden påbegyndelsen af projektarbejdet. Tilsynsmyndigheden havde under alle omstændigheder ikke godkendt foranstaltningen inden påbegyndelsen af projektarbejdet.

(148) I nærværende sag har hverken de islandske myndigheder eller Becromal således bevist, at der foreligger omstændigheder, der (på trods af iværksættelsen af projektarbejdet inden tildeling af støtten) kan sikre, at kravet om tilskyndelsesvirkning ikke desto mindre er opfyldt (53).

(149) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at kravet om tilskyndelsesvirkning ikke er opfyldt i forbindelse med investeringsaftalen med Becromal.

4.3. Konklusion

(150) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at støtte ydet i henhold til investeringsaftalen med Becromal er uforenelig med EØS-aftalens funktion i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).

5. DE FIRE ANDRE INVESTERINGSAFTALER — AD HOC-FORANSTALTNINGER

5.1. Investeringsaftalen med Verne

5.1.1. Indvirkning af ændringerne i suppleringsbekendtgørelsen

(151) De islandske myndigheder har påpeget, at ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen ikke berører investeringsaftalen med Verne, idet investeringsaftalen med Verne henhører under den godkendte ordnings anvendelsesområde. Selv om Tilsynsmyndigheden godtager de islandske myndigheders første argument desangående, mener myndigheden ikke, at investeringsaftalen med Verne opfylder kravet om tilskyndelsesvirkning i den godkendte ordning.

(152) I indledningsbeslutningen påpegede Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Verne, selv om der ikke henvises til en tidligere aftale, tilsyneladende vedrører det samme eller et lignende investeringsprojekt, som det Tilsynsmyndigheden tidligere har truffet beslutning om: beslutning nr. 418/10/KOL (54).

(153) Det oprindelige investeringsprojekt blev påbegyndt den 26. februar 2008 med undertegnelsen af en aftale om køb af fast ejendom, hvorved Verne købte fem bygninger fra den islandske stat med henblik på opførelse af et datacenter. Den 23. oktober 2009 blev en investeringsaftale paraferet (55). Projektet blev efterfølgende sat i bero og introduceret på ny med undertegnelsen af investeringsaftalen med Verne den 27. september 2011, ifølge de islandske myndigheder med det formål at omfatte projektet af den godkendte ordning.

(154) Formålet med det oprindelige projekt var at opføre et engrosdatacenter med høj driftssikkerhed og effekttæthed i Reykjanesbær kommune. Projektets placering er ikke blevet ændret i investeringsaftalen med Verne. De samme bygninger skal anvendes til at færdiggøre projektet, hvilket angives klart i præamblen til investeringsaftalen fra 2009 og investeringsaftalen med Verne (56). Hoverparterne i aftalen (dvs. Verne Real Estate II ehf. (»VRE II«) og Verne Holdings Ltd) er de samme. Begge investeringsaftaler har desuden et klart defineret fælles mål, nemlig at udbyde missionskritiske datacentertjenester på det globale marked for informationsteknologi.

(155) På baggrund af ovenstående kan Tilsynsmyndigheden ikke acceptere de islandske myndigheders argument om, at der er væsentlige forskelle mellem de to projekter. De islandske myndigheder har ikke fremsendt overbevisende oplysninger til Tilsynsmyndigheden desangående. Tilsynsmyndigheden kan desuden ikke acceptere Tilsynsmyndighedens påstand om, at der er tale om et nyt projekt, da investeringsaftalen med Verne kun vedrører en ny udbygning af datacentret og infrastrukturen.

(156) Følgende fastslås i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte: »[…] For at forhindre, at et stort investeringsprojekt kunstigt opdeles i delprojekter for ikke at blive omfattet af bestemmelserne i disse retningslinjer, vil et stort investeringsprojekt blive betragtet som et enkelt investeringsprojekt, når initialinvesteringen, som foretages af en eller flere virksomheder i en periode på tre år, består af aktiver kombineret på en økonomisk udelelig måde« (57).

(157) »For at vurdere, om en initialinvestering er økonomisk udelelig, vil Tilsynsmyndigheden [desuden] tage hensyn til de tekniske, funktionelle og strategiske forbindelser og den umiddelbare geografiske placering. Den økonomiske udelelighed vurderes uafhængigt af ejerforhold.« (58). Som tidligere anført er projektets karakter og placering ikke blevet ændret, og hovedparterne er de samme i aftalerne fra 2009 og 2011. De islandske myndigheder har understreget, at det potentielle investeringsniveau nu er lavere, idet de oprindeligt planlagte tre faser i opførelsen af engrosdatacentret er blevet erstattet af ad hoc-udbygninger af mindre moduler, og at Verne som led i den nye investeringsstrategi aktivt forsøgte at sælge bygninger tilbage til de lokale myndigheder for at styrke sin finansielle stilling. Dette er imidlertid ikke udtryk for tekniske, funktionelle eller strategiske forskelle mellem det oprindelige investeringsprojekt og projektet i investeringsaftalen med Verne. Tilsynsmyndigheden mener derimod på baggrund af de foreliggende oplysninger, at denne udvikling er en strategisk eller forretningsmæssig beslutning truffet som led i virksomhedens bestræbelser på at imødekomme sine kunders behov (59).

(158) Endelig fastslås følgende i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte: »Ved afgørelsen af, om et stort investeringsprojekt udgør ét enkelt investeringsprojekt, indebærer dette, at vurderingen bør være den samme, uanset om projektet gennemføres af en enkelt virksomhed, af flere virksomheder, der deler investeringsomkostningerne, eller af flere virksomheder, der bærer omkostningerne forbundet med særskilte investeringer inden for samme investeringsprojekt (f.eks. i forbindelse med et joint venture).« (60). Tilsynsmyndigheden mener således, at enhver differentiering af de kontraherende parter er irrelevant ved bestemmelsen af et investeringsprojekts udelelighed.

(159) De islandske myndigheder henviser endvidere til en ny kapitaltilførsel til VRE II i slutningen af 2011 og anfører, at dette indebærer en strukturændring af det oprindelige investeringsprojekt. Ifølge de islandske myndigheder er VRE II en ny enhed etableret i 2011 med det formål at blive omfattet af ordningen efter afslutningen af Vernes deltagelse i ordningen. Med forbehold for Tilsynsmyndighedens eventuelle beslutning om at indlede en særskilt undersøgelse af den pågældende kapitaltilførsel er det Tilsynsmyndighedens opfattelse, at denne tilførsel dækker det pågældende projekts yderligere støtteberettigede omkostninger. Tilsynsmyndigheden understreger ikke desto mindre, at de samlede støtteberettigede omkostninger i henhold til 2007-retningslinjerne for regionalstøtte skal fastsættes til et bestemt beløb inden projektets opstart. Så snart projektet er påbegyndt, er det ikke længere muligt at øge disse støtteberettigede omkostninger og støttebeløbet, da støttens tilskyndelsesvirkning vurderes på støttetildelingstidspunktet.

(160) De islandske myndigheder anfører endvidere, at investeringsaftalen med Verne pålægger en række yderligere forpligtelser i forhold til den tidligere aftale. Tilsynsmyndigheden mener i denne forbindelse, at bestemmelserne i investeringsaftalen med Verne vedrørende pålæggelse af retlige forpligtelser såsom begrænsninger af kapitelkontrol, industrielle afgifter, vejforbindelsesafgifter osv. og/eller pålæggelse af yderligere forpligtelser med hensyn til overdragelse af aktier udgør administrative ændringer, som ikke ændrer karakteren af det oprindelige projekt under den tidligere aftale.

(161) Spørgsmålet om, hvorvidt fordelene ved statsstøtten er forskellige, har ingen betydning ved vurderingen af projektets investeringsmæssige karakter. Tilsynsmyndigheden bemærker, at betingelserne i investeringsaftalen med Verne vedrørende selskabsskat og aftalens varighed er forskellige. De islandske myndigheder har imidlertid anført, at betingelserne er blevet ændret med henblik på at sikre overensstemmelse med ordningens betingelser. Det ændrer således ikke projektets investeringsmæssige karakter og betyder heller ikke, at der er tale om et nyt projekt, der ikke er relateret til det oprindelige projekt.

(162) På baggrund af ovenstående mener Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Verne er en yderligere investering i det arbejde, der allerede var blevet påbegyndt med købet af bygninger den 26. februar 2008.

(163) Tilsynsmyndigheden har ikke modtaget yderligere oplysninger fra de islandske myndigheder eller Verne, som dokumenterer deres påstand om, at der er tale om et nyt investeringsprojekt. Parterne har navnlig ikke fremlagt oplysninger, som overbeviser Tilsynsmyndigheden om, at det er muligt at skelne mellem Vernes aktiviteter på grundlag af tekniske, funktionelle eller strategiske karakteristika.

(164) Som tidligere anført er det ikke muligt at yde støtte under den godkendte ordning til projekter, hvor arbejdet er blevet påbegyndt inden virksomhedens indgåelse af en aftale med de islandske myndigheder under ordningen. De islandske myndigheder har endvidere bekræftet, at der ikke ydes støtte til projekter, som er blevet påbegyndt inden datoen for offentliggørelse af ordningens endelige tekst. Tilsynsmyndigheden er derfor af den opfattelse, at enhver støtte ydet til Verne kun kunne opfylde kravet om tilskyndelsesvirkning i ordningen på grundlag af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen (61).

(165) I lyset af de islandske myndigheders påstand om, at Verne-projektet ikke er omfattet af ændringerne i incitamentsbekendtgørelsen indført ved suppleringsbekendtgørelsen, må investeringsaftalen med Verne imidlertid anses for at falde uden for den godkendte ordnings anvendelsesområde, da projektet var blevet påbegyndt længe inden datoen for offentliggørelse af ordningens endelige tekst. Tilsynsmyndigheden vil derfor vurdere foreneligheden af investeringsaftalen med Verne som en ny ad hoc-støtteforanstaltning.

5.1.2. Stort investeringsprojekt — kravet om en tilbundsgående undersøgelse

(166) I henhold til punkt 3 i LIP-vejledningen og punkt 49 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte er et stort investeringsprojekt en initialinvestering med støtteberettigede udgifter på over 50 mio. EUR. Som angivet i præamblen til investeringsaftalen med Verne skønner Verne og investorerne, at det potentielle investeringsniveau for det planlagte projekt kan overstige 675 mio. USD. Som nævnt ovenfor i forbindelse med Becromal-projektet er LIP-vejledningen kun relevant for visse større investeringsprojekter. De islandske myndigheder har ikke forelagt oplysninger for Tilsynsmyndigheden om støtteintensiteten eller Verne-projektets støtteberettigede omkostninger. De har heller ikke forelagt oplysninger om betingelserne for den detaljerede kontrolpligt i LIP-vejledningen, jf. punkt 57, litra a) og b), i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte (dvs. at støttemodtageren inden investeringen tegner sig for over 25 % af salget af det pågældende produkt på det relevante marked, eller at den produktionskapacitet, der skabes i kraft af projektet, udgør over 5 % af markedet for det pågældende produkt). Tilsynsmyndigheden mener ikke, at der er noget, der tyder på, at Verne-projektet overskrider tærsklerne i punkt 57 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(167) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at den tilbundsgående analyse som beskrevet i LIP-vejledningen ikke er relevant for investeringsaftalen med Verne.

5.1.3. Tilskyndelsesvirkning

(168) Som allerede nævnt i betragtning 153 blev arbejdet med projektet allerede påbegyndt i februar 2008, hvor Verne købte fem bygninger fra den islandske stat. I 2008 og 2009 moderniserede Verne de to store lagerbygninger (bygning 868 og 869) som led i det oprindeligt planlagte center med flere bygninger (62). Da erhvervelsen og moderniseringen af disse bygninger (direkte knyttet til etableringen af Vernes datacenter) betragtes som en initialinvestering, skal datoen for påbegyndelse af projektarbejdet betragtes som datoen for køb af disse bygninger (63). Tilsynsmyndigheden har ikke modtaget oplysninger, der gør det muligt at støtte muligheden for, at de islandske myndigheder havde afgivet tilsagn om at støtte projektet inden arbejdets påbegyndelse. De islandske myndigheder har tværtimod nu rent faktisk bekræftet, at de ikke indgik en aftale med Verne om tildeling af incitamenter inden indgåelse af investeringsaftalen med Verne den 27. september 2011. Ifølge de islandske myndigheder blev investeringsaftalen fra 2009 kun paraferet, men ikke undertegnet, og havde derfor ingen retsvirkning. Ifølge de islandske myndigheder henvises der ikke til en tidligere aftale i investeringsaftalen med Verne, da der ikke forelå en tidligere undertegnet investeringsaftale med Verne.

(169) I betragtning 131-134 i indledningsbeslutningen udtrykte Tilsynsmyndigheden tvivl om, hvorvidt investeringsaftalen med Verne opfylder kravet om tilskyndelsesvirkning i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte. De islandske myndigheder anfører i deres bemærkninger til indledningsbeslutningen, at projektet uden investeringsaftalen ville have været opgivet på grund af den finansielle krise (64). De mener endvidere, at Tilsynsmyndigheden bør følge Kommissionens tilgang i mange afgørelser om ikke at gøre indsigelse mod støtte til finansielle institutioner, hvor opfyldelsen af kravet om tilskyndelsesvirkning ikke var en forudsætning for forenelighed.

(170) Tilsynsmyndigheden kan ikke godtage denne argumentation. Kommissionens afgørelsespraksis i forbindelse med finanskrisen vedrørte kun støtte til den finansielle sektor, primært med artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (svarende til artikel 61, stk. 3), litra b), i EØS-aftalen) som retsgrundlag. I disse tilfælde blev der ydet støtte for at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi. Retten har gentagne gange fastslået, at denne bestemmelse skal anvendes restriktivt (65). Tilsynsmyndigheden mener ikke, at der kan drages paralleller til statsstøtte ydet til virksomheder som regionalstøtte i henhold til 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, hvis formålet er at udvikle et specifikt geografisk defineret område og tilskyndelsesvirkningen er det vigtigste forenelighedsprincip. Tilsynsmyndigheden kan således ikke i dette tilfælde følge Kommissionens tilgang til statsstøtte til finansielle institutioner i forbindelse med finanskrisen.

(171) De islandske myndigheder forelagde endvidere ingen oplysninger, der begrunder behovet for støtte til fuldførelse af projektet. Hvis projektet, som de islandske myndigheder påstår, ikke var blevet fuldført uden støtte, skulle myndighederne have forelagt oplysninger og en analyse, der gav Tilsynsmyndigheden mulighed for at verificere denne påstand. I denne analyse skulle der bl.a. være taget højde for beregninger af projektets rentabilitet med og uden støtten, følsomhedsanalyser og en detaljeret redegørelse for, hvordan den finansielle krise påvirkede investeringsbeslutningen.

(172) De islandske myndigheder har endvidere ikke bevist, at der foreligger omstændigheder, der (på trods af påbegyndelsen af projektarbejdet inden tildeling af støtten) kan sikre, at kravet om tilskyndelsesvirkning ikke desto mindre er opfyldt (66).

(173) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden derfor, at kravet om tilskyndelsesvirkning ikke er opfyldt i forbindelse med investeringsaftalen med Verne.

(174) Denne konklusion er i sig selv tilstrækkelig til at fastslå, at investeringsaftalen med Verne er uforenelig med EØS-aftalens funktion i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), og 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(175) Af hensyn til fuldstændigheden vil Tilsynsmyndigheden imidlertid ligeledes undersøge de specifikke bestemmelser i aftalen og vurdere, om de opfylder betingelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

5.1.4. Investeringsomkostninger og støtteloft

(176) Hvis de skatteforanstaltninger, der er ydet i henhold til investeringsaftalen med Verne, skal karakteriseres som investeringsstøtte, skal følgende være opfyldt: — De skal være forbundet til gennemførelsen af det specifikke projekt. — De skal være baseret på et beløb investeret i regionen. — Det skal være muligt at kvantificere støtten. — Der skal være et loft udtrykt som en procentdel af det beløb, der er investeret i regionen (67).

(177) De samlede investeringsomkostninger i investeringsaftalen med Verne er fastsat til omkring 675 mio. USD. Tilsynsmyndigheden drog i indledningsbeslutningen den foreløbige konklusion, at der ikke havde været en klar forbindelse i aftalen mellem investeringsomkostningerne og støtten. De støtteberettigede omkostninger var således ikke specifikt defineret, støtten var ikke blevet kvantificeret, og der var ikke angivet et støtteloft. De islandske myndigheder har ikke forelagt oplysninger, der strider mod disse foreløbige konklusioner. Disse manglende elementer i investeringsaftalen med Verne er i strid med bestemmelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

(178) Som allerede nævnt i betragtning 44 ovenfor har de islandske myndigheder anført, at Invest in Iceland Agency foretog en cost-benefit-analyse af hvert projekt inden indgåelse af en aftale, og incitamentsudvalget vurderede, om de enkelte projekter opfyldte støtteberettigelseskriterierne i lov nr. 99/2010 og incitamentsbekendtgørelsen.

(179) Følgende fastslås i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte: »Regional investeringsstøtte beregnes på basis af enten de materielle og immaterielle investeringsudgifter som følge af initialinvesteringsprojektet eller lønudgifterne (skøn) forbundet med de arbejdspladser, der oprettes direkte i kraft af investeringsprojektet …. Støttens niveau defineres som støttens intensitet sammenholdt med referenceomkostninger.« (68).

(180) Hvis Tilsynsmyndigheden skal vurdere foreneligheden af støtteforanstaltningen i henhold til 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, skal støtteloftet angives klart med henvisning til specifikke støtteberettigede omkostninger. Det forhold, at de islandske myndigheder har etableret en mekanisme til efterfølgende kontrol af støtteberettigelsen af projekter omfattet af ordningen, er irrelevant for Tilsynsmyndighedens vurdering af foreneligheden, da en sådan mekanisme ikke garanterer, at støtteintensiteten i bruttosubventionsækvivalent svarer til støttens tilbagediskonterede værdi udtrykt i procent af den tilbagediskonterede værdi af de støtteberettigede udgifter, og det garanterer heller ikke, at de planlagte støtteberettigede omkostninger i investeringsaftalen med Verne vedrører udgifter til investering i immaterielle aktiver, jf. 2007-retningslinjerne for regionalstøtte (69).

(181) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Verne ikke opfylder alle betingelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, da i) de støtteberettigede omkostninger, som burde have dannet grundlag for investeringen, ikke dokumenteres i aftalen, ii) støtten ikke er behørigt kvantificeret, og iii) der ikke er angivet nogen metode til beregning af projektets støtteintensitet.

5.1.5. Supplerende støtte i tilfælde af ændringer af ordningen

(182) I artikel 23, stk. 7, i investeringsaftalen med Verne pålægges de islandske myndigheder en ubetinget forpligtelse til at yde supplerende støtte til støttemodtageren til et projekt, der allerede er blevet støttet under ordningen, hvis fremtidige ændringer af ordningen er mere fordelagtige.

(183) Denne bestemmelse sikrer støttemodtageren retten til at modtage støtte ud over den oprindelige støtte ydet under ordningen som godkendt af Tilsynsmyndigheden. Denne støtte er derfor ikke omfattet af ordningen.

(184) Tilsynsmyndigheden konkluderer, at støtte ydet i henhold til ovennævnte bestemmelse bør klassificeres som driftsstøtte, da den ikke er knyttet til en initialinvestering. En sådan driftsstøtte er uforenelig med EØS-aftalen. Støtten ydes navnlig ikke til dækning af et sæt på forhånd afgrænsede støtteberettigede udgifter som fastlagt i punkt 66 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

5.1.6. Konklusion vedrørende investeringsaftalen med Verne

(185) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at støtte ydet i henhold til investeringsaftalen med Verne er ny ad hoc-statsstøtte, som er uforenelig med EØS-aftalens funktion i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c).

5.2. Investeringsaftalen med Kísilfélagið

5.2.1. Indvirkning af ændringerne i suppleringsbekendtgørelsen

(186) Investeringsaftalen med Kísilfélagið vedrører opførelsen i to eller flere faser af en siliciumfabrik i Helguvík i Reykjanesbær kommune.

(187) I indledningsbeslutningen indtog Tilsynsmyndigheden den foreløbige holdning, at investeringsaftalen med Kísilfélagið er knyttet til en tidligere aftale indgået mellem de samme parter vedrørende samme projekt den 29. maj 2009 (70). Som udtrykkeligt angivet i præamblen til investeringsaftalen med Kísilfélagið: »… investeringsaftalen undertegnet den 29. maj 2009 blev betragtet som et foreløbigt skridt hen imod indgåelsen af en mere omfattende investeringsaftale mellem parterne«, og »[d]enne investeringsaftale er derfor en opfølgende aftale på den tidligere investeringsaftale af 29. maj 2009« (71).

(188) Det angives endvidere i artikel 2, stk. 2, i aftalen af 29. maj 2009, at: »[d]en fuldstændige aftale skal indeholde, men ikke være begrænset til bestemmelser om afskrivning af anlægsaktiver og andre regnskabsstandarder, fritagelse for statsafgifter, skattesatsen for og den generelle beskatning af virksomheden, Tomahawk og investorerne, import- og eksportafgifter, punktafgifter osv.«. Det angives endvidere i punkt 1.1 (f.1), at »[v]arigheden af denne investeringsaftale og den efterfølgende fuldstændige investeringsaftale er mindst 20 år fra gennemførelsen …. Denne investeringsaftale erstattes af den fuldstændige investeringsaftale og ophører således, når den fuldstændige investeringsaftale bliver juridisk bindende …«.

(189) De islandske myndigheder har anført, at ændringerne af ordningen indført ved suppleringsbekendtgørelsen var rettet mod investeringsaftalen med Becromal, og at der ikke blev tildelt incitamenter under ordningen til andre projekter, der blev påbegyndt, inden ordningen trådte i kraft.

(190) Selv om Kísilfélagið havde indgået en aftale med de islandske myndigheder, inden ordningen trådte i kraft, var arbejdet med projektet i aftalen fra 2009 endnu ikke påbegyndt på tidspunktet for undertegnelse af investeringsaftalen med Kísilfélagið under ordningen. Da kravet om tilskyndelsesvirkning var opfyldt, ville projektet derfor være berettiget til incitamenter under ordningen på trods af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen. Kísilfélagið drog desuden ikke fordel af ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen af artikel 8 og 20 i incitamentsbekendtgørelsen.

(191) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at ændringerne indført ved suppleringsbekendtgørelsen ikke berørte investeringsaftalen med Kísilfélagið.

5.2.2. Tilskyndelsesvirkning

(192) Tilsynsmyndigheden bemærker, at arbejdet med projektet endnu ikke er påbegyndt, som bekræftet af de islandske myndigheder. Det er desuden uklart, om det nogensinde vil blive iværksat. Tilsynsmyndigheden er ikke bekendt med, at der er blevet påbegyndt bygge- og anlægsarbejde i forbindelse med Kísilfélagið-projektet, eller at der er blevet afgivet bindende tilsagn om bestilling af udstyr. Der blev derfor ikke ydet støtte, inden støttemodtageren havde påbegyndt arbejdet med projektet.

(193) Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at kravet om ordningens tilskyndelsesvirkning er opfyldt i forbindelse med investeringsaftalen med Kísilfélagið.

5.2.3. Investeringsomkostninger og støtteloft

(194) Selv om investeringsaftalen med Kísilfélagið opfylder ordningens krav om tilskyndelsesvirkning, er de islandske myndigheder enige i Tilsynsmyndighedens foreløbige konklusion om, at investeringsaftalen med Kísilfélagið omfattede yderligere incitamenter, som faldt uden for den godkendte ordnings anvendelsesområde (72).

(195) I henhold til investeringsaftalen med Kísilfélagið skal siliciummetalfabrikken opføres i to eller flere faser over en treårig periode. Der er ikke angivet nogen start- eller slutdato for opførelsen af fabrikken, og der henvises heller ikke til de enkelte nødvendige faser i opførelsen. Aftalen indeholder desuden hverken henvisninger til støtteberettigede investeringsomkostninger eller til støtteintensiteter eller et støtteloft. I analogi med argumentationen i betragtning 176-181 ovenfor i forbindelse med investeringsaftalen med Verne, mener Tilsynsmyndigheden, at disse elementer påvirker vurderingen af foreneligheden af investeringsaftalen med Kísilfélagið som helhed, og de bør derfor betragtes som en integreret del af aftalen.

(196) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Kísilfélagið ikke opfylder alle betingelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, da i) de støtteberettigede omkostninger, som burde have dannet grundlag for investeringen, ikke dokumenteres i aftalen, ii) støtten ikke er behørigt kvantificeret, og iii) der ikke er angivet nogen metode til beregning af projektets støtteintensitet.

(197) Investeringsaftalen med Kísilfélagið skal derfor betragtes som ny ad hoc-støtte, der ikke er omfattet af den godkendte ordnings anvendelsesområde.

5.2.4. Supplerende støtte i tilfælde af ændringer af ordningen

(198) I artikel 22, stk. 8, i investeringsaftalen med Kísilfélagið pålægges de islandske myndigheder en ubetinget forpligtelse til at yde supplerende støtte til støttemodtageren til et projekt, der allerede er blevet støttet under ordningen, hvis fremtidige ændringer af ordningen er mere fordelagtige.

(199) Denne bestemmelse sikrer støttemodtageren retten til at modtage støtte ud over den oprindelige støtte under ordningen. Denne støtte er derfor ikke omfattet af ordningen som godkendt af Tilsynsmyndigheden. De islandske myndigheder har angivet, at de respekterer, at Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at denne anvendelse af ordningen ikke er forenelig med den godkendte ordning. De har derfor lovet at slette disse bestemmelser i aftalen. De islandske myndigheder anmeldte imidlertid ikke denne ad hoc-foranstaltning til Tilsynsmyndigheden som krævet i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3.

(200) Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at støtte ydet i henhold til ovennævnte bestemmelse bør klassificeres som driftsstøtte, da den ikke er knyttet til en initialinvestering. En sådan driftsstøtte er umiddelbart uforenelig med EØS-aftalen, og Tilsynsmyndigheden har ikke fået forelagt oplysninger om eller argumenter for, hvorfor støtten alligevel kan være forenelig. Støtten ydes navnlig ikke til dækning af et sæt på forhånd afgrænsede støtteberettigede udgifter som fastlagt i punkt 66 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

5.2.5. Konklusion vedrørende investeringsaftalen med Kísilfélagið

(201) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Kísilfélagið opfylder kravet om tilskyndelsesvirkning i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, og at Kísilfélagið derfor var berettiget til at modtage støtte under ordningen.

(202) Tilsynsmyndigheden konkluderer imidlertid endvidere, at investeringsaftalen med Kísilfélagið ikke opfylder betingelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, da aftalen hverken indeholder henvisninger til støtteberettigede investeringsomkostninger eller til støtteintensiteter og støtteloft. Tilsynsmyndigheden mener således, at støtte ydet i henhold til investeringsaftalen med Kísilfélagið udgør uforenelig statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).

5.3. Investeringsaftalen med Thorsil

5.3.1. Ad hoc-støtteforanstaltning

(203) Ifølge de oplysninger, som Tilsynsmyndigheden er i besiddelse af, er investeringsaftalen med Thorsil ikke knyttet til en tidligere investeringsaftale.

(204) I indledningsbeslutningen rejste Tilsynsmyndigheden imidlertid tvivl om, hvorvidt artikel 15, stk. 3, i investeringsaftalen med Thorsil gav mulighed for at yde støtte uden for rammerne af den godkendte ordning (73).

(205) Som anført i betragtning 33-34 er de islandske myndigheder enige i Tilsynsmyndighedens foreløbige konklusion om, at investeringsaftalen omfatter yderligere incitamenter, som falder uden for ordningen.

(206) Da aftalen allerede er trådt i kraft, kan Tilsynsmyndigheden under alle omstændigheder ikke udelukke muligheden for, at der blev ydet støtte uden for rammerne af den godkendte ordning. Tilsynsmyndigheden vil således betragte de yderligere incitamenter i artikel 15, stk. 3, i investeringsaftalen med Thorsil som ad hoc-støtte.

5.3.2. Tilskyndelsesvirkning

(207) Investeringsaftalen med Thorsil blev undertegnet den 30. december 2010. Den vedrører en siliciummetalfabrik, der skal opføres i Ölfus kommune med en årlig produktionskapacitet på omkring 50 000 ton.

(208) Ifølge de islandske myndigheder skulle fabrikken starte op i oktober 2014. Opførelsen af fabrikken er imidlertid endnu ikke påbegyndt, og det er uklart, om projektet vil blive realiseret. Det er således åbenbart, at der ikke blev ydet støtte, inden støttemodtageren havde påbegyndt arbejdet med projektet. Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at kravet om tilskyndelsesvirkning er opfyldt i forbindelse med investeringsaftalen med Thorsil.

5.3.3. Investeringsomkostninger og støtteloft

(209) I henhold til investeringsaftalen med Thorsil skal siliciummetalfabrikken opføres i Ölfus kommune med planlagt produktionsstart den 1. oktober 2014. Der er imidlertid ikke angivet nogen start- eller slutdato for opførelsen af fabrikken, og der henvises heller ikke til de enkelte nødvendige faser i opførelsen. Aftalen indeholder desuden hverken henvisninger til støtteberettigede eller samlede investeringsomkostninger eller til støtteintensiteter eller et støtteloft.

(210) I analogi med argumentationen i betragtning 176-181 ovenfor i forbindelse med investeringsaftalen med Verne, mener Tilsynsmyndigheden, at disse elementer påvirker vurderingen af foreneligheden af investeringsaftalen med Thorsil som helhed, og de bør derfor betragtes som en integreret del af aftalen.

(211) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Thorsil ikke opfylder alle betingelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, da i) de støtteberettigede omkostninger, som burde have dannet grundlag for investeringen, ikke dokumenteres i aftalen, ii) støtten ikke er behørigt kvantificeret, og iii) der ikke er angivet nogen metode til beregning af projektets støtteintensitet.

(212) Investeringsaftalen med Thorsil skal derfor betragtes som ny ad hoc-støtte, der ikke er omfattet af den godkendte ordnings anvendelsesområde.

5.3.4. Muligheden for forlængelse af varigheden af skattefritagelser

(213) Ifølge artikel 15, stk. 3, i investeringsaftalen med Thorsil er det muligt at forlænge støtteperioden ud over den maksimale varighed, der er fastsat i den godkendte ordning. Denne yderligere ad hoc-støtteforanstaltning blev ikke anmeldt til Tilsynsmyndigheden som krævet i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3.

(214) Muligheden for en forlænget støtteperiode er ikke knyttet til en initialinvestering, men reducerer i stedet de omkostninger, som Thorsil normalt selv skulle afholde i den daglige drift. Der er således tale om driftsstøtte. En sådan driftsstøtte er umiddelbart uforenelig med EØS-aftalen, og Tilsynsmyndigheden har ikke fået forelagt oplysninger om eller argumenter for, hvorfor støtten alligevel kan være forenelig. Støtten ydes navnlig ikke til dækning af et sæt på forhånd afgrænsede støtteberettigede udgifter som fastlagt i punkt 66 i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte.

5.3.5. Konklusion vedrørende investeringsaftalen med Thorsil

(215) På baggrund af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at investeringsaftalen med Thorsil opfylder kravet om tilskyndelsesvirkning i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, og at Thorsil derfor var berettiget til at modtage støtte under ordningen.

(216) Tilsynsmyndigheder konkluderer endvidere, at investeringsaftalen med Thorsil ikke opfylder betingelserne i 2007-retningslinjerne for regionalstøtte, da aftalen hverken indeholder henvisninger til de samlede støtteberettigede investeringsomkostninger eller til støtteintensiteter og støtteloft. Tilsynsmyndigheden mener således, at støtte ydet i henhold til investeringsaftalen med Thorsil udgør uforenelig statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).

5.4. Investeringsaftalen med GMR Endurvinnslan

5.4.1. Ad hoc-foranstaltning

(217) Ifølge de oplysninger, som Tilsynsmyndigheden er i besiddelse af, er investeringsaftalen med GMR Endurvinnslan ikke knyttet til tidligere investeringsaftaler.

(218) I indledningsbeslutningen rejste Tilsynsmyndigheden imidlertid tvivl om, hvorvidt artikel 22, stk. 7, i investeringsaftalen med GMR Endurvinnslan gav mulighed for at yde støtte uden for rammerne af den godkendte ordning (74).

(219) Som anført i betragtning 33-34 er de islandske myndigheder enige i Tilsynsmyndighedens foreløbige konklusion om, at investeringsaftalen omfatter yderligere incitamenter, som falder uden for ordningen.

(220) Da aftalen allerede er trådt i kraft, kan Tilsynsmyndigheden under alle omstændigheder ikke udelukke muligheden for, at der blev ydet støtte uden for rammerne af den godkendte ordning. Tilsynsmyndigheden vil således betragte disse yderligere incitamenter i artikel 22, stk. 7, som ad hoc-støtte.

5.4.2. Tilskyndelsesvirkning

(221) Den 7. maj 2012 indgik de islandske myndigheder en aftale med GMR Endurvinnslan om skattefritagelser i forbindelse med opførelsen af en genvindingsfabrik i Grundartangi i Hvalfjarðarsveit kommune. I henhold til aftalen skulle GMR indlede produktionen ved udgangen af 2012, og fabrikken skulle være fuldt operationel i 2014.

(222) Som bekræftet af de islandske myndigheder blev