DA Den Europæiske Unions Tidende L 49/44

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 305/09/KOL

af 8. juli 2009

om aftalen mellem Notodden Kommune og Becromal Norway AS om salg af elkraft

(Norge)

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —

under henvisning til aftalen om det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 61, 62 og 63 og protokol nr. 26 til aftalen,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24,

under henvisning til artikel 1, stk. 3, i del I og artikel 4, stk. 2, artikel 4, stk. 4, og artikel 7 stk. 2, i del II af protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen (4),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte eventuelle bemærkninger i henhold til disse artikler og under henvisning til disse bemærkninger (5), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING

1. Procedure

Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 718/07/KOL om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og EØS-tillægget hertil (6). Tilsynsmyndigheden opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. Den modtog ingen bemærkninger fra de interesserede parter. Ved brev af 4. februar 2008 (dokument nr. 463572) fremsatte de norske myndigheder bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.

Ved brev af 21. maj 2008 anmodede støttemodtageren, Becromal Norge AS, om et møde med Tilsynsmyndigheden. Der blev holdt et møde hos Tilsynsmyndigheden den 11. juni 2008. Under mødet nævnte repræsentanterne for Becromal bl.a. endnu en aftale mellem Notodden Kommune og Becromal angående kommunens brug af spildevand fra det kraftværk, Becromal driver (dokument nr. 482695).

2. Beskrivelse af foranstaltningen, der undersøges

Notodden er en kommune i Telemarks amt i Sydøstnorge. Kommunen er beliggende, hvor to floder løber ud i søen Heddalsvatnet, og har derfor betydelige vandkraftressourcer inden for kommunens grænser.

I kraft heraf har kommunen ret til hvert år at få en vis mængde såkaldt »koncessionskraft« fra indehaverne af koncessioner til udnyttelse af vandfald. Koncessionskraftordningen er reguleret i §2, stk. 12, i industrikoncessionsloven og §12, stk. 15, i vandfaldsreguleringsloven (7). I henhold til disse bestemmelser, der har den samme ordlyd, har amter og kommuner, hvor kraftværker er beliggende, ret til at aftage indtil 10 % af kraftværkets årlige produktion til en pris, der fastsættes af staten. For så vidt angår koncessioner, der er givet inden 1959, såsom koncessionen i den foreliggende sag, fastsættes prisen på grundlag af de såkaldte »individuelle omkostninger« ved kraftværket, medmindre der træffes aftale om en lavere pris (8). Prisen på koncessionskraft vil derfor normalt være lavere end markedsprisen.

Den enkelte kommunes krav på koncessionskraft afgøres på grundlag af kommunens »behov for almindelig elektricitetsforsyning«. Ifølge det norske direktorat for energi og vandressourcer omfatter dette elektricitet til industrien, jordbrug og husholdninger, men ikke energi til stærkt energikrævende industri eller træforædling (9). Fra 1988 havde Notodden Kommune et krav på ca. 3,9 GWh fra Sagafossvandfaldet i Notodden, der efter det oplyste steg til 7,114 GWh i 2002 (10).

Ud over den mængde koncessionskraft, som Kommunen havde krav på i henhold til reglerne om koncessionskraft, har Notodden Kommune efter det oplyste haft sine egne brugsrettigheder til Sagafossvandfaldet i Notodden. Denne brugsret blev udnyttet af Tinfos AS og ikke af kommunen selv. Til gengæld herfor havde kommunen ret til yderligere mængder elkraft fra kraftværket. Det handelsmæssige forhold mellem Notodden Kommune og Tinfos er på nuværende tidspunkt reguleret i en kontrakt, der blev indgået den 15. august 2001 (11). I henhold til kontrakten havde kommunen indtil den 31. marts 2006 ret til at købe 30 GWh om året, herunder 3,9 GWh koncessionskraft, fra Tinfos AS. Prisen var fastsat til 13,5 øre/kWh både for koncessionskraft og for den yderligere mængde. Siden den 31. marts 2006 har kommunen kun haft ret til at købe den mængde, der er koncessionskraft, og priserne for kommunens køb af denne kraft har været gældende siden da.

I retsgrundlaget for kommunens ret til koncessionskraft nævnt ovenfor bestemmes det udtrykkeligt, at kommunerne frit kan disponere over koncessionskraften, selvom det beløb, de har krav på, beregnes på grundlag af deres »behov for almindelig elektricitetsforsyning«. Der er således intet til hinder for, at kommuner kan sælge denne kraft til stærkt energikrævende industri eller anden industri i kommunen.

På den baggrund indgik kommunen den 10. maj 2002 en aftale (12) med Becromal, der producerer aluminiumsfolie, om videresalg af de mængder kraft, kommunen havde krav på i henhold til aftalen med Tinfos. Aftalen har tilbagevirkende kraft og regulerer således også de mængder kraft, der blev solgt til Becromal fra den 14. maj 2001 til datoen for kontraktens underskrivelse. Det fremgår, at de mængder, den omfatter, svarer til de mængder, der indgik i kommunens kontrakt med Tinfos indtil den 31. marts 2007, dvs. 14,4794 GWh fra den 14. maj 2001 til den 31. december 2001, 30 GWh om året fra 2002 til 2005, 7,397 GWh fra 1. januar 2006 til 31. marts 2006 og endelig en option for Becromal til at købe kommunens koncessionskraft fra den 1. april 2006 til den 31. marts 2007. Priserne svarer endvidere til priserne i kommunens kontrakt med Tinfos, dvs. 13,5 øre/kWh indtil den 31. marts 2006 og fra den 1. april 2006 til den 31. marts 2007»de betingelser, hvorpå Notodden Kommune til den tid kan købe den pågældende elkraft«.

Becromal benyttede sig af muligheden for at købe koncessionskraft i perioden 1. april 2006 til 31. marts 2007 (13). Notodden Kommune har forklaret, at den for perioden fra april til juni 2006 betalte 15,21 øre/kWh for koncessionskraften og solgte elkraften til Becromal til samme pris. Fra juli til december 2006 betalte kommunen 11,235 øre/kWh og solgte kraften til Becromal til 15,21 øre/kWh. Fra januar til udgangen af marts 2007 betalte kommunen 10,425 øre/kWh og solgte til 14,20 øre/kWh (14).

Ved brev af 4. marts 2007 (15) anmodede Becromal om forlængelse af aftalen om køb af elektricitet. Virksomheden forespurgte også, om kontrakten kunne komme til at omfatte større mængder. Den 30. april 2007 besvarede kommunen anmodningen og tilbød, at Becromal kunne købe kommunens koncessionskraft til 20 øre/kWh (hvilket efter det oplyste svarer til spotprisen på Nord Pool, den nordiske elbørs, for maj 2007) i perioden 1. april til 31. december 2007, og tilbød derefter en treårig aftale til en pris af 26,4 øre/kWh fra den 1. januar 2008 til 31. december 2010. Kommunen anførte også, at mængden af koncessionskraft fra 1. april 2007 ville være 7,113 GWh.

Den 30. juni 2007 svarede Becromal, at virksomheden accepterede priserne, der blev tilbudt for de sidste ni måneder af 2007. Den afslog derimod tilbuddet for perioden 2008-2010, da den fandt, at prisen var for høj. Kommunen svarende ved brev af 4. juli, at den på baggrund af Becromals brev anså en aftale for at være indgået, for så vidt angik elektricitetsmængderne i 2007. Den ville derfor snarest vende tilbage med et kontraktudkast. Med hensyn til perioden fra 2008 til 2010 fastholdt den sit tidligere standpunkt om, at kontrakten skulle indgås på markedsvilkår (16). Kommunen har senere bekræftet, at der endnu ikke er indgået nogen formel aftale. Der er heller ikke blevet forhandlet om perioden efter den 1. januar 2008 (17).

3. Bemærkninger fra de norske myndigheder

De norske myndigheder har indgivet deres bemærkninger ved fremsendelse af et brev fra Notodden Kommune.

Kommunen har primært anført, at markedsprisen for langsigtede over the counter-kontrakter (herefter »OTC-kontrakter«) på Nord Pool i realiteten stort set svarede til den pris, der var aftalt mellem Notodden Kommune og Becromal. Ifølge tabellen »priser på elkraft på engrosmarkedet og koncessionskraft 1994-2005« fra hjemmesiden for Statistisk Sentralbyrå i Norge (18) var gennemsnitsprisen for kontrakter med 1 til 5 års løbetid i 2001 på 13,6 øre/kWh, mens den aftalte pris mellem Notodden og Becromal var på 13,5 øre/kWh.

Kommunen har indrømmet, at kontraktprisen og prisen i tabellen fra Statistisk Sentralbyrå begge er betydeligt lavere end Nord Pool-spotprisen. I den forbindelse påpeger den, at den forskel mellem prisen for Becromal og markedsprisen på omkring 17,5 mio. NOK, der var nævnt i et brev fra kommunen til selskabet og omtalt i beslutningen om at indlede proceduren, faktisk er forskellen mellem den aftalte pris og spotprisen.

Med hensyn til den relevante benchmarkpris har kommunen anført, at prisen i henhold til kontrakten skal sammenlignes med prisen for OTC-kontrakter og ikke med spotprisen. Selv om kommunen kunne have solgt de mængder elektricitet, der blev købt i henhold til kontrakten, på spotmarkedet og derved muligvis have fået en højere pris, anfører kommunen, at dette ville medføre en væsentlig finansiel risiko for den. Denne risiko skyldes kommunens ret og pligt til at aftage 30 GWh om året fra Tinfos til en pris af 13,5 øre/kWh for perioden indtil den 31. marts 2006. Hvis spotprisen i den periode skulle falde til under 13,5 øre/kWh, ville kommunen derfor blive påført et tab. De norske myndigheder beskriver kontrakten med Becromal som en kontrakt, hvorved den i fuldt omfang overdrager sine egne forpligtelser, med henblik på at sikre kommunen mod økonomisk tab.

II. VURDERING

1. Statsstøttespørgsmålet

1.1. Statsstøtte i betydningen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og Tilsynsmyndighedens betænkeligheder i beslutningen om at indlede proceduren

Statsstøtte i betydningen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, er afgrænset på følgende måde:

»Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.«

Det følger af denne bestemmelse, at støtten, for at der kan være tale om statsstøtte i EØS-aftalens betydning, skal være ydet ved hjælp af statsmidler, den skal give støttemodtagerne en selektiv økonomisk fordel, støttemodtageren skal være en virksomhed i EØS-aftalens betydning, og støtteforanstaltningen skal kunne fordreje konkurrencen og påvirke samhandlen mellem de kontraherende parter.

I beslutningen om at indlede proceduren fandt Tilsynsmyndigheden, at kontrakten mellem Notodden Kommune og Becromal ville give Becromal en selektiv fordel og derfor udgøre støtte, hvis den pris, parterne havde aftalt, ikke svarede til markedsprisen. Tilsynsmyndigheden fandt, at sagens faktiske omstændigheder tydede på, at kontraktprisen muligvis var lavere end markedsprisen. For det første påpegede Tilsynsmyndigheden, at prisen i kommunens aftale med Becromal om salg af elektricitet afspejlede kommunens egen købspris i henhold til kontrakten med Tinfos. Da den pågældende pris dels var baseret på prisen for koncessionskraft, dels havde et element af godtgørelse til kommunen for Tinfos' udnyttelse af kommunens brugsret til vandfaldet, var det sandsynligt, at prisen var langt lavere end markedsprisen.

Tilsynsmyndigheden påpegede, at prisen virkede lav i forhold til andre kontrakter, der var indgået på den samme tid. Endelig henviste Tilsynsmyndigheden til kommunens egen udtalelse om, at kontrakten muligvis havde sparet Becromal 17,5 mio. NOK i forhold til markedsprisen.

1.2. Spørgsmålet, om der foreligger statsstøtte i betydningen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1

For at denne betingelse kan anses for opfyldt, skal foranstaltningerne give Becromal fordele, der sparer virksomheden for udgifter, der sædvanligvis afholdes over dens budget. Dette vil være tilfældet, når et offentligt organ ikke fastsætter en pris for energi som en almindelig erhvervsdrivende, men anvender den til at begunstige energiforbrugerne (19). I den foreliggende sag ville der indrømmes en fordel, hvis elektricitetsprisen i kontrakten mellem Becromal og Notodden Kommune var lavere end markedsprisen. I så fald ville foranstaltningen også være selektiv, eftersom den udelukkende er til fordel for Becromal.

1.2.1. Grundlaget for fastsættelse af markedsprisen

Indledningsvis bemærker Tilsynsmyndigheden, at den omkostningsbaserede prismekanisme i kontrakten, der er nævnt ovenfor, giver anledning til en formodning om, at der ydes en økonomisk fordel. Priserne på koncessionskraft, som kommunerne har ret til at købe i henhold til den ovennævnte lovgivning, vil i langt de fleste tilfælde være betydeligt lavere end markedsprisen. For at nå frem til, at der foreligger en økonomisk fordel, er det imidlertid ikke tilstrækkeligt alene at gå ud fra denne formodning. Det må godtgøres, at prisen i realiteten var lavere end markedsprisen for andre kontrakter svarende til kontrakten mellem Notodden og Becromal.

Men henblik på at fastsætte en markedspris må Tilsynsmyndigheden vurdere, hvilken pris der ville have været acceptabel for en privat investor i en markedsøkonomi. I beslutningen om at indlede proceduren omtalte Tilsynsmyndigheden en forskel på 17,5 mio. NOK mellem den pris, der blev betalt, og markedsprisen. I deres bemærkninger til Tilsynsmyndighedens beslutning om at indlede proceduren har de norske myndigheder nærmere oplyst, at dette var forskellen på sportmarkedsprisen og kontraktsprisen. Da den pågældende kontrakt er en bilateral kontrakt med fem års løbetid, kan kontraktprisen imidlertid ikke nødvendigvis sammenlignes med spotmarkedspriserne, idet disse priser er for salg af elektricitet på elbørsen Nord Pool. På Nord Pools elspotmarked handles der dagligt med elektricitetskontrakter på timebasis med henblik på fysisk levering i løbet af det følgende døgn (20). Kontrakternes løbetid og de betingelser, de handles under, er således væsentligt anderledes end ved den foreliggende kontrakt.

Det, der skal undersøges, er, om en privat investor, der opererer i en markedsøkonomi, ville have valgt at indgå en langsigtet bilateral kontrakt for samme pris og på samme vilkår som i den foreliggende kontrakt. Når den foretager den vurdering, kan Tilsynsmyndigheden ikke sætte sin egen handelsmæssige vurdering i stedet for kommunens, hvilket betyder, at der tilkommer kommunen som sælger af elektriciteten en vid skønsmargin. Kun når der ikke er nogen anden troværdig forklaring på kommunens valg af kontrakt, kan det anses for at være statsstøtte (21). Siden der er et marked for bilaterale langsigtede kontrakter, og der kan fastslås en markedspris, må det antages, at markedsinvestorer afhængigt af omstændighederne kan foretrække den type aftaler frem for salg til spotpris, selv om det kunne have givet en større fortjeneste at sælge elektricitetsmængderne på elbørsen (til spotpris). Der kan være en række handelsmæssigt gode grunde til at foretrække en enkelt, stabil køber frem for de variable priser på elbørsen over en vis periode, såsom risikobegrænsning og administrativ forenkling.

På denne baggrund finder Tilsynsmyndigheden, at prisen i kontrakten bør sammenlignes med gennemsnitsprisen i kontrakter af samme type, som blev indgået på lignende vilkår og med en tilsvarende løbetid på samme tidspunkt. Tilsynsmyndigheden bemærker særligt, at det, der skal vurderes, er, hvilken markedspris der rimeligvis kunne forventes på tidspunktet for kontraktens indgåelse, og ikke den senere prisudvikling på markedet i løbet af kontraktsperioden.

1.2.2. Oplysninger om markedspriser for bilaterale langsigtede kontrakter

Med henblik på at fastslå markedsprisen for bilaterale langsigtede kontrakter på tidspunktet for kontraktens indgåelse har de norske myndigheder i deres bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure fremlagt statistiske oplysninger fra Statistisk Sentralbyrå om priser på elkraft på engrosmarkedet og koncessionskraft i årene 1994 til 2005 (på daværende tidspunkt tabel 24 fra Statistisk Sentralbyrå, nu tabel 23).

Tabel 23

Priser på elkraft på engrosmarkedet og koncessionskraft 1994-2007. Øre/kWh (22)

1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 Bilaterale kontrakter, i alt 13,2 14,4 16 17,1 13,5 13,2 12,5 14,7 16,5 21,9 18,9 19,1 26,4 24,1 Kontrakter med indtil 1 års løbetid 11,9 14,7 17,2 19,6 15,1 13,4 12,5 18,4 20,5 29,2 23,8 23,6 36 24,2 Kontrakter med mellem 1 og 5 års løbetid 14,2 15,6 16,8 18,7 14,9 15,6 15,2 13,6 17,3 21 18,8 18,5 23,7 31 Kontrakter med mere end 5 års løbetid 13,5 12,7 14 13,7 11,2 11 10,7 10,5 10,4 12,4 12,4 12,1 20,6 15,5 Markedselektricitet, i alt 17,3 12,3 25,4 14,2 12,1 11,7 11 19 21,6 30,8 23,8 24,7 39,5 24,3 Spotpriser 18,2 11,3 25,4 14,3 12,1 11,7 11 18,8 21,6 30,8 24,9 24,7 39,6 24,3 Det regulerede marked 17,3 14,8 25,3 13,6 12,1 11,8 10,3 19,1 20,8 30,5 23,8 24,3 38,4 24,4 Koncessionskraft 9,8 9,4 10,4 10,9 9,1 10 9,3 10 9,7 8,7 7,6 7,5 6,8 7,6

Denne tabel viser, at gennemsnitsprisen pr. kWh i bilaterale kontrakter med mellem 1 og 5 års løbetid var på 13,6 øre i 2001 og 17,3 øre i 2002. Priserne i kontrakter med mere end fem års løbetid var på 10,5 øre og 10,4 øre. Tilsynsmyndigheden har anmodet om oplysninger fra Statistisk Sentralbyrå om de kontrakter, de statistiske oplysninger bygger på. Ifølge Statistisk Sentralbyrå er priserne i tabellen baseret på engroskontrakter, der løb over det pågældende år, herunder kontrakter, der var indgået tidligere, men som stadig var i kraft. Endvidere er kontrakter med endelige forbrugere ikke omfattet af denne tabel (23). Statistisk Sentralbyrå har også givet de norske myndigheder en teknisk forklaring angående de data, der er anvendt som grundlag (24).

Tilsynsmyndigheden har også fundet, at andre statistiske oplysninger fra Statistisk Sentralbyrås database var relevante, herunder særligt tabel 7 »Tidsserie over kvartalsvise og årlige kraftpriser på engrosmarkedet, ekskl. moms og forbrugsafgifter«:

Tabel 7

Tidsserie over kvartalsvise og årlige kraftpriser på engrosmarkedet, ekskl. moms og forbrugsafgifter (25)

1 2001 2 2001 3 2001 4 2001 1 2002 2 2002 3 2002 4 2002 1 2003 2 2003 3 2003 4 2003 Salg af elektricitet 24,3 17 15,8 16,1 16,9 13 14,2 25,6 29,2 20,7 23,8 25,4 Fastpriskontrakter, fuld brugstid 13,7 12,1 13,6 17,4 16,1 14,6 12,6 11,2 23,7 10,7 10,9 11,1 Fastpriskontrakter, fri tid 21,5 19,8 17,9 17,8 18,7 15,9 14,4 20,6 26,1 22,1 28,1 24,4 Adgang til elektricitet 21,5 15,8 14,7 15 14,3 11,5 12,6 22,6 28,3 21,1 21,1 21,9 Nye fastpris-kontrakter (indgået i de sidste 3 måneder inden opgørelsesugen) 13,8 15,6 — — — — — — — — — 33,1





1 2004 2 2004 3 2004 4 2004 1 2005 2 2005 3 2005 4 2005 1 2006 2 2006 3 2006 4 2006 Salg af elektricitet 21,2 19,2 21,3 19,9 18,9 23,4 22,6 21,6 30,7 25,5 44,1 38,2 Fastpriskontrakter, fuld brugstid 17,8 10,9 16 11 12,1 11,9 11,1 10,5 10,7 10,7 10,5 13,8 Fastpriskontrakter, fri tid 20,7 21,5 23,2 20,7 22,6 21,6 17,9 20,3 26,9 21,9 36,7 33 Adgang til elektricitet 19,6 17,3 19,7 19,1 16,8 22,8 22 18,6 29 26,2 42,7 36,7 Nye fastpriskontrakter (indgået i de sidste 3 måneder inden opgørelsesugen) — 25,5 — 18,9 23,2 — — — 33,5 — — —

Af kontraktens ordlyd (26) synes det at fremgå, at kontrakten mellem Notodden Kommune og Becromal er en kontrakt om fuld brugstid, dvs. en kontrakt om forsyning med en fast mængde elektricitet hvert minut i hele kontraktperioden (27). For fastpriskontrakter med fuld brugstid (anden række i tabellen ovenfor) var gennemsnitsprisen 12,1 øre/kWh den 14. maj 2001 og 14,6 øre/kWh den 10. maj 2002.

Endvidere viser den sidste række i tabellen nye fastpriskontrakter, der var indgået i de sidste tre måneder inden opgørelsesugen. Den viser, at prisen i det andet kvartal af 2001 var 15,6 øre/kWh, mens prisen i det andet kvartal af 2002 tilsyneladende ikke er kendt. Disse tal omfatter både kontrakter om fuld tid og fri tid.

Tilsynsmyndigheden har også indhentet statistiske oplysninger fra Nord Pool. Nord Pools statistiske oplysninger viser gennemsnitsprisen pr. dato for etårige finansielle kontrakter, der er handlet på elbørsen. Priserne afspejler prisen på finansielle kontrakter på den pågældende dato. Den 14. maj 2001 var priserne på de pågældende typer kontrakt 18,4 øre/kWh, 17,413 øre/kWh og 17,75 øre/kWh (28).

Endelig udarbejder Statistisk Sentralbyrå også statistiske oplysninger om elektricitetspriser til de endelige forbrugere af elektricitet (29). Tilsynsmyndigheden har imidlertid ikke fundet, at disse statistiske oplysninger er særligt relevante for den pågældende kontrakt, eftersom der i de priser, der gælder for yderst energikrævende industrier, ifølge Statistisk Sentralbyrå formentlig indgår langsigtede statssubsidierede kontrakter, der er indgået før EØS-aftalens ikrafttræden. Disse priser er derfor langt lavere end de ovennævnte engrospriser (30).

1.2.3. Relevansen af de forskellige statistiske oplysninger om priser for fastsættelsen af markedsprisen for Becromalkontrakten

For at fastslå, hvilke prisoplysninger der bedst kan tjene til sammenligning, er det nødvendigt at foretage en detaljeret gennemgang af kontrakten mellem Notodden og Becromal.

Kontrakten blev underskrevet den 10. maj 2002, men har tilbagevirkende kraft til den 14. maj 2001, da leveringen begyndte. Spørgsmålet opstår derfor, om de relevante benchmarkpriser er de priser, der var gældende den 10. maj 2002, eller de priser, der var gældende den 14. maj 2001. Som udgangspunkt virker det rigtigt at se på den dato, hvor kontrakten blev indgået, eftersom det var på det tidspunkt, at parterne på grundlag af den forventede fremtidige udvikling på markedet skulle fastsætte prisen og de øvrige kontraktsvilkår. Når kontrakten som her har tilbagevirkende kraft, må der imidlertid have været en eller anden form for underforstået aftale om pris og andre kontraktsvilkår fra begyndelsen af elektricitetsleveringen. Tilsynsmyndigheden finder derfor, at ikke alene priserne på den dato, hvor kontrakten blev underskrevet, men også de almindelige pristendenser i perioden omkring begyndelsen af leveringen og kontraktens underskrivelse bør tages med i betragtning.

For det andet bør det påpeges, at benchmarkprisen ideelt set bør baseres på kontrakter af en tilsvarende type og med tilsvarende løbetid. Det vil sige fastpriskontrakter med fuld brugstid med ca. fem års løbetid. Endvidere bør benchmarkprisen helst baseres på statistiske oplysninger for kontrakter, der er indgået i 2001-2002, ikke for kontrakter, der bare var i kraft på det tidspunkt.

På den baggrund bemærkes det for det første, at priserne fra Nord Pool synes at være mindre relevante, idet de afspejler priserne på finansielle kontrakter med et års løbetid. Finansielle kontrakter vedrører ikke mængder af fysisk elektricitet, men sikrer køberen en vis mængde kraft til en aftalt pris inden for en nærmere angivet periode i fremtiden. Elektriciteten skal handles fysisk på spotmarkedet, før kontrakten er en realitet. Finansielle kontrakter indgås som en prissikringsforanstaltning med henblik på fremtidige elektricitetsbehov (31). Vilkårene for denne type kontrakter er derfor ikke de samme, og de skal ses som et andet produkt end den foreliggende kontrakt, der vedrører en fysisk mængde elektricitet fra et bestemt anlæg. Det er derfor Tilsynsmyndighedens opfattelse, at priserne på finansmarkedet ikke nødvendigvis umiddelbart kan sammenlignes med den pris, der blev aftalt mellem Becromal og Notodden Kommune.

Tabel 24 ovenfor viser priserne i alle kontrakter, der var i kraft det pågældende år. Det samme gør priserne i kontrakterne om fuld brugstid i tabel 7 (»Tidsserie over kvartalsvise og årlige kraftpriser på engrosmarkedet, ekskl. moms og forbrugsafgifter« øre/kWh). Helst skulle den pris, Becromal betalte, sammenlignes med priserne på kontrakter, der blev indgået i 2001, ikke med priserne på alle kontrakter, der var i kraft på det pågældende tidspunkt. Oplysninger af denne art er imidlertid ikke blevet forelagt Tilsynsmyndigheden. Priserne for nye fastpriskontrakter indgået i de sidste 3 måneder (sidste række i tabel 7) viser dog priserne på nye kontrakter. De pågældende statistiske oplysninger skelner ikke mellem kontrakter om fuld brugstid og kontrakter om fri tid. Da priserne i kontrakter om fuld brugstid generelt lader til at være noget lavere end priserne i kontrakter om fri tid i tabellen i øvrigt, forekommer det sandsynligt, at priserne i nye kontrakter også ville have været noget lavere, hvis kontrakter om fuld brugstid havde været opført separat. Endvidere lader det til at Statistisk Sentralbyrå ikke har tilstrækkelige oplysninger om priser for denne type kontrakter fra det tredje kvartal 2001 til det tredje kvartal 2003, siden der ikke er opført noget priser i tabellen for denne periode.

Sammenfattende finder Tilsynsmyndigheden, at der ikke er nogen af priserne i disse statistikker, der er egnede til præcist at fastsætte markedsprisen for denne type kontrakt indgået på det relevante tidspunkt. Til gengæld angår priserne i bilaterale kontrakter med mellem 1 og 5 års løbetid (32) i tabel 24, priserne i fastpriskontrakter om fuld brugstid i tabel 7 og priserne i nye fastpriskontrakter i samme tabel den samme eller en lignende type aftaler. De er derfor relevante for fastsættelsen af markedsprisen for Becromal-kontrakten. Set samlet kan disse prisoplysninger angive et prisniveau, som efter Tilsynsmyndighedens opfattelse kunne give et nyttigt indicium om markedsprisen.

I tabel 24 var priserne i kontrakter med mellem 1 og 5 års løbetid, der var i kraft i 2001 og 2002, henholdsvis 13,6 øre/kWh og 17,3 øre/kWh. Priserne for kontrakter med over fem års løbetid var på 10,5 øre/kWh og 10,4 øre/kWh. Tabel 7 viser, at priserne på fastpriskontrakter om fuld brugstid, der var i kraft i henholdsvis andet kvartal af 2001 og 2002, var 12,1 øre/kWh og 14,6 øre/kWh. Endelig var prisen i nye fastpriskontrakter, der blev indgået i andet kvartal af 2001, 15,6 øre/kWh. Der er nogen forskel på disse priser, og de kan formentlig ikke sammenlignes direkte. Ikke desto mindre lader det til, at prisen i Becromal-kontrakten på 13,5 øre/kWh falder inden for det prisniveau, der kan fastslås på grundlag af disse prisoplysninger. Der lader endvidere til at have været en vis grad af usikkerhed på markedet, idet der er betydelige forskelle på visse prisoplysninger fra et kvartal til det næste (jf. tabel 7).

For at kunne fastslå, at prisen i kontrakten gav Becromal en fordel i statsstøttereglernes betydning, skal Tilsynsmyndigheden anse prisen for at afvige tilstrækkeligt fra den dokumenterede markedspris, til at der er grundlag for at fastslå en fordel (33). Som beskrevet ovenfor kan den nøjagtige markedspris for kontrakten på tidpunktet for dens indgåelse ikke fastslås. Det almindelige prisleje i den relevante periode og særligt prisen i engroskontrakter med mellem 1 og 5 års løbetid i 2001 (13,6 øre/kWh, tabel 23), prisen i fastpriskontrakter om fuld brugstid i det andet kvartal af 2001 (12,1 øre/kWh, tabel 7) og nye fastpriskontrakter, der var indgået i andet kvartal af 2001 (15,6 øre/kWh, tabel 7) giver imidlertid en god indikation af niveauet for markedsprisen. Som anført ovenfor var prisen i femårskontrakter som anført ovenfor 10,5 øre/kWh i 2001. I den oprindelige aftale var den aftalte pris 13,5 øre/kWh. I lyset af de ovenfor beskrevne generelle pristendenser i den relevante periode og særligt de priser, der synes at give det bedste sammenligningsgrundlag, er Tilsynsmyndigheden af den opfattelse, at kontraktprisen ikke lader til at afvige tilstrækkeligt fra den sandsynlige markedspris til, at myndigheden kan konkludere, at kontrakten gav Becromal en økonomisk fordel.

For så vidt angår aftalen om forlængelse er Tilsynsmyndigheden af den opfattelse, at Becromal i henhold til punkt 7 i den oprindelige kontrakt juridisk har ret til at forlænge kontrakten fra den 1. april 2006 til den 31. marts 2007 på de i bestemmelsen anførte betingelser. Som et led i den oprindelige kontrakt blev der indgået aftale om denne bestemmelse, og parterne blev bundet heraf i 2001/02. Som et alternativ kunne parterne have valgt at indgå en kontrakt for seks år i stedet for fem år med en pris på 13,5 øre/kWh. På den baggrund er Tilsynsmyndigheden af den opfattelse, at prisen i forlængelsesperioden bør vurderes som en del af den oprindelige aftale, dvs. under hensyn til markedsprisen for langsigtede, bilaterale kontrakter indgået i 2001/02. Som anført ovenfor var priserne i forlængelsesperioden 15,21 øre/kWh og 14,2 øre/kWh, afhængigt af årstiden. Da disse priser er højere end den oprindelige kontraktpris på 13,5 øre/kWh, afviger de under hensyn til de ovenfor anførte argumenter ikke tilstrækkeligt fra niveauet for en rimelig markedspris til, at der foreligger en økonomisk fordel.

Under disse omstændigheder konkluderer Tilsynsmyndigheden, at aftalen med Becromal ikke gav Becromal en fordel i betydningen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

2. Konklusion

På grundlag af ovenstående vurdering finder Tilsynsmyndigheden, at kontrakten mellem Notodden Kommune og Becromal Norway AS for perioden 14. maj 2001 til 31. marts 2006 og forlængelsen fra 1. april 2006 til 31. marts 2007 ikke udgør statsstøtte i betydningen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1 —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Tilsynsmyndigheden finder, at kontrakten mellem Becromal Norway AS og Notodden Kommune, der var i kraft fra 14. maj 2001 til 31. marts 2006, og forlængelsen heraf til 31. marts 2007 ikke udgør statsstøtte i betydningen i EØS-aftalens artikel 61.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Norge.

Artikel 3

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2009. På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne Per SANDERUD Formand Kristján A. STEFÁNSSON Medlem af Kollegiet

(1) I det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

(2) I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

(3) I det følgende benævnt »aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen«.

(4) I det følgende benævnt »Protokol 3«.

(5) EUT C 96 af 17 4.2008, s. 21, og EØS-tillæg nr. 20, s. 36.

(6) EUT C 96 af 17.4.2008, s. 21, og EØS-tillæg nr. 20, s. 36.

(7) Bestemmelserne har følgende ordlyd: »Det skal i koncessionen bestemmes, at koncessionshaveren til kommuner og amtskommuner, hvor kraftværket er beliggende, skal overdrage indtil 10 % af den for hvert vandfald indvundne forøgelse af vandkraften beregnet efter reglerne i §11, stk. 1, jf. §2, tredje afsnit. Overdragelsen og fordelingen afgøres af det pågældende ministerium under hensyn til kommunens behov med henblik på den almindelige elektricitetsforsyning. Kommunen kan anvende den overdragne kraft efter eget skøn. (…) Prisen på kraften [for kommunen] fastsættes på grundlag af de gennemsnitlige omkostninger for et repræsentativt antal vandkraftværker i hele landet. Skatter beregnet af kraftproduktionens overskud ud over et normalt afkast indgår ikke i beregningen af disse omkostninger. Ministeriet fastsætter hvert år prisen på kraften leveret ved kraftværkets anlæg for udgående ledninger. Bestemmelserne i første og tredje punktum gælder ikke for koncessioner, der er givet efter bestemmelser, der var gældende, før lov nr. 2 af 10. april 1959 trådte i kraft«.

(8) Kraftværkets »individuelle omkostninger« beregnes efter de regler, der var gældende indtil 1959. I henhold til disse bestemmelser beregnedes prisen på individuelle omkostninger som kraftværkets produktionsomkostninger inklusive 6 % renter af de oprindelige omkostninger plus en forhøjelse på 20 %, divideret med den gennemsnitlige årlige produktion i perioden 1970-1999. Se det såkaldte KTV-notat nr. 53/2001 af 24. august 2001, dokument nr. 455241.

(9) Jf. ovennævnte KTV-notat nr. 53/2001.

(10) Jf. Norges svar på spørgsmål 4 i den anden anmodning om oplysninger, dokument nr. 449660.

(11) Bilag til dokument nr. 449660.

(12) Bilag til Norges svar af 9. juli 2007, dokument nr. 428860.

(13) Tilsynsmyndigheden er ikke i besiddelse af en kopi af en sådan aftale om forlængelse.

(14) Dokument nr. 521513, e-mail af 11. juni 2009.

(15) Bilag til Norges svar af 9. juli 2007, dokument nr. 428860.

(16) Jf. bilag til Norges svar af 9. juli 2007, dokument nr. 428860.

(17) Jf. Norges svar på Tilsynsmyndighedens anden anmodning om oplysninger, dokument nr. 449660.

(18) Se den ajourførte tabel på http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elektrisitetaar_en/tab-2008-05-30-23-en.html.

(19) Jf. forenede sager 67/85, 68/85 og 70/85, Kwekerij Gebroeders van der Kooy BV m.fl. mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 219, præmis 28.

(20) Se yderligere forklaringer på http://www.nordpoolspot.com/trading/The_Elspot_market/.

(21) Se tilsvarende Tilsynsmyndighedens retningslinjer om anvendelsen af statsstøttebestemmelserne på offentlige virksomheder i produktionssektoren, afsnit 5, punkt 1 og 3.

(22) http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elektrisitetaar_en/tab-2009-05-28-23-en.html

(23) Dokument nr. 495870.

(24) Dokument nr. 503107, Redegjørelse SSB.

(25) Kun de kolonner og rækker, der angår de mest relevante priser qog perioder, er medtaget. Hele tabellen kan findes på http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elkraftpris_en/arkiv/tab-2009-04-06-07-en.html.

(26) Punkt 2 i aftalen har følgende ordlyd: »Elektricitetsmængden skal spredes ligeligt over hvert år, så der på ethvert tidspunkt i hvert kalenderår udtages den samme effekt«.

(27) Dokument nr. 521166. E-mail af 5. juni 2009 fra Statistisk Sentralbyrå. Det modsatte af kontrakter om fuld brugstid er »kontrakter om fri tid«, hvor brugeren kan vælge, hvor meget elektricitet der aftages på et hvilket som helst tidspunkt.

(28) Dokument nr. 521164 og 521163.

(29) Jf. Tabel 19, Vægtede gennemsnitpriser for kraft og netleje, ekskl. moms, 1997-2007. Øre/kWh, http://www.ssb.no/english/subjects/10/08/10/elektrisitetaar_en/tab-2009-05-28-19-en.html.

(30) Dokument nr. 495870, e-mail af 8. oktober 2008 fra Statistisk Sentralbyrå.

(31) De grundlæggende træk ved det finansielle elektricitetsmarked er beskrevet på Nord Pools hjemmeside: http://www.nordpoolspot.com/en/PowerMaket/The-Nordic-model-for-a-liberalised-power-market/The-financial-market/.

(32) Når aftalen om forlængelse medtages, har kontrakten en løbetid på næsten seks år. Tilsynsmyndigheden lægger dog til grund, at kontrakten alligevel bedre kan sammenlignes med andre 1-5 års kontrakter, eftersom alle kontrakter med en løbetid på over fem år er samlet under et, herunder kontrakter med en meget lang løbetid (dvs. mere end 20 år).

(33) Jf. analogt udtalelser fra Retten i Første Instans i sager vedrørende salg af fast ejendom: Sag T-274/01, Valmont, Sml. II 2004, s. 3145, præmis 45, og forenede sager T-127/99, T-129/99 og T-148/99, Diputación Foral de Álava, Sml. II 2002, s. 1275, præmis 85 (ikke appelleret for så vidt angår dette punkt).