ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse

(2001/C 335/09)

Godkendelsesdato: 27.7.2001

EFTA-stat: Island

Sag nr.: SAM 090.300.002

Emne: Påstand om støtte til Iceland Post and Telecom Ltd

Sektor: Telekommunikation

Retsgrundlag: Lov om oprettelse af Iceland Post and Telecom Ltd (Lov nr. 103/1996)

Støttebeløb/støtteintensitet: Undervurdering af anlægsaktiver, der er overført fra det tidligere Post and Telecom Administration til det nyoprettede selskab Iceland Post and Telecom Ltd, svarende til et beløb af 3,8 mia. ISK (ca. 43 mio. EUR); fritagelse for stempelafgift til et beløb af 42,5 mio. ISK (ca. 480000 EUR)

Andre foranstaltninger: Nedsættelse af forpligtelser over for pensionsfonden for statstjenestemænd

Andet: Den islandske regering har truffet foranstaltninger for at tilbagesøge støtten fra Iceland Telecom Ltd (Iceland Post and Telecom Ltd's efterfølger) med tillæg af renter

Et eksemplar af denne beslutning, hvorfra alle fortrolige oplysninger er fjernet, kan fås på det autentiske sprog ved henvendelse til EFTA-Tilsynsmyndigheden
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 og 63 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol

(EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse)

(2001/C 364/16)

Dato for vedtagelse af beslutningen: 30. oktober 2001

EFTA-stat: Norge

Sag nr.: SAM 030.01.006

Støtteordning: Midlertidig indførelse, til fordel for flyselskaber og lufthavne, af en tillægsforsikring til dækning af skade forvoldt på tredjemand på grund af krigs- og terrorhandlinger

Formål: Sikring af tilstrækkelig forsikringsdækning for fly, der er godkendt i Norge, og norske lufthavne som følge af ekstraordinære omstændigheder

Retsgrundlag: Forsikringsaftaler indgået af staten

Støtteform: Garanti/forsikring

Støtteintensitet eller støttebeløb: Den samlede udgift for den norske stat til tillægsforsikringen anslås til 270 mia. USD; godtgørelse for statsforsikringen sker gennem præmier

Varighed: 30 dage, dvs. indtil 24. oktober 2001, kl. 00.00
E1999C0218(01)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 11 i den akt, der henvises til i punkt 1b i bilag XV til EØS-aftalen EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse



EF-Tidende nr. C 044 af 18/02/1999 s. 0007 - 0007
Meddelelse fra EFTA-tilsynsmyndigheden om tolvte ændring af sagsbehandlingsregler og materielle regler på statsstøtteområdet (forlængelse af gyldighedsperioden for reglerne om krisestøtte og støtte til omstrukturering af selskaber i vanskeligheder) (98/C 38/08)

EFTA-tilsynsmyndigheden har ved afgørelse af 17. december 1997 besluttet, at indtil der vedtages reviderede regler på dette område, finder reglerne i kapitel 16 i retningslinjerne for statsstøtte, vedtaget 19. oktober 1994, om krisestøtte og støtte til omstrukturering af selskaber i
E1997C0918(02)

Tilladelse til statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse



EF-Tidende nr. C 282 af 18/09/1997 s. 0010 - 0010
E1997C1113(03)

Tilladelse til ydelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 11 i den akt, der henvises til i punkt 1b i EØS-aftalens bilag XV EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse



EF-Tidende nr. C 343 af 13/11/1997 s. 0010 - 0010
E1996C0523(02)

Tilladelse til statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen Beslutning truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden om ikke at rejse indvendinger



EF-Tidende nr. C 149 af 23/05/1996 s. 0009 - 0009
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om EFTA-Tilsynsmyndigheden og EFTA-Domstolen EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse (96/C 332/08)

Vedtagelsesdato: 28. 8. 1996

EFTA-stat: Island

Støttens nr.: 96-001

Støttens betegnelse: Kort over bistandsområder og derfor gældende støttelofter

Støttens formål: Regionaludvikling

Retsgundlag for støtten: Forslaget vil blive gennemført som en ændring af lovgivningen om Instituttet for Regionaludvikling (Bygg sastofnun) (lov nr. 64/1985, som ændret ved lov nr. 39/1991; forordning nr. 51/1992)

Støtteberettigede områder: Valgdistrikterne Vesturland, Vestfir sir, Nor surland vestra, Nor surland eystra, Austurland og Su surland, samt Su surnes-området, som består af de kommuner i valgdistriktet Reykjanes, der ligger uden for hovedstadsområdet

Befolkningsdækning: 40,8 %

Støtteintensitet: 17 % i nettotilskudsækvivalent; et tillæg på 10 % brutto til SMV

Afsatte midler: Intet direkte budget

Støttens varighed: Fem
E1995C0706(01)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse



EF-Tidende nr. C 170 af 06/07/1995 s. 0007 - 0007
Liste over naturligt mineralvand anerkendt af Island



EF-Tidende nr. C 265 af 12/10/1995 s. 0024 - 0024



Liste over naturligt mineralvand anerkendt af Island (95/C 265/06) Island har i medfør af artikel 1 i Rådets direktiv 80/777/EØF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsføring af naturligt mineralvand (1), som indføjet i bilag II, kapitel XII, punkt 26, i EØS-aftalen, underrettet Det Stående Udvalg for EFTA-staterne om listen over de former for naturligt mineralvand, der officielt er godkendt som sådant, til offentliggørelse i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende. Listen er som følger: >TABELPOSITION> (1) EFT nr. L 229 af 30. 8. 1980, s. 1.
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse (94/C 250/04)

Godkendelsesdato: 17. 6. 1994

EFTA-stat: Østrig

Sag nr.: 94-003

Støtteordning: Retningslinjer for tilskud og garantier i forbindelse med Landeswirtschaftsförderungsgesetz (Burgenland)

Støttens formål (kort resumé):

- innovation og teknologi

- forskning og udvikling

- miljø og økologi

- internationalisering

- forbedring af SMV's økonomiske struktur (investeringsstøtte, rednings- og omstruktureringsstøtte)

- infrastruktur

Nationalt retsgrundlag (på originalsproget): Richtlinien betreffend die Gewährung von nicht rückzahlbaren Zuschüssen und Richtlinien betreffend die Übernahme von Bürgschaften für Kredite und Darlehen zum Landes-Wirtschaftsförderungsgesetz 1994

Rammebeløb: Højst 100 mio. øsch. (1994)

Støtteintensitet eller støttebeløb: 10-20 % brutto til forskning og udvikling: 20-25 % (anvendt F& U) og 20-50 % brutto (industriel grundforskning)

Varighed: Ubestemt

Betingelser: Kortfattet årlig indberetning

Vedtagelsesdato: 20. 7. 1994

EFTA-stat: Østrig

Sag nr.: 94-020

Titel: »Etablering af virksomheder, impulsprogrammet« (Oberösterreich)

Formål:

a) etablering af virksomheder af regional betydning

b) virksomhedsområder

c) etablering og udvidelse af »kontaktafdelinger« (»Außeninstitute«) på universiteter

d) flytning af virksomheder af overvejende almen interesse

e) infrastrukturomkostninger (kun i forbindelse med projekter under a) eller d) ovenfor)

f) udvidelse af fabrikker i forbindelse med nyskabende investeringer (kun i støtteområder defineret i EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning 38/94/COL af 11. maj 1994 - 94.005)

Retsgrundlag: Richtlinien für das Betriebsansiedlungs-Impuls-Programm (BIP)

Rammebeløb: 100 mio. øsch. (1994)

Støtteintensitet: 15-20 % netto i støtteområder, 7,5 % brutto for mellemstore virksomheder, 15 % brutto for små virksomheder uden for støtteområder

Varighed: 31. 12. 1996

Betingelser: Årlig indberetning
EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 194/94/KOL af 30. november 1994 om godkendelse af nationale planer for godkendelse af fjerkrævirksomheder i visse EFTA-stater

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 17 og protokol 1, stk. 4, litra d),

under henvisning til den i kapitel 1, punkt 4, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (Rådets direktiv 90/539/EØF, i det følgende benævnt »fjerkræretsakten«), særlig artikel 3, stk. 2,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra d), og protokol 1, artikel 1, litra e), og

ud fra følgende betragtninger:

Finland har ved skrivelse af 18. februar 1994, Sverige ved skrivelse af 12. april 1994 og Norge ved skrivelse af 14. juli 1994 forelagt EFTA-Tilsynsmyndigheden nationale planer for godkendelse af fjerkrævirksomheder;

planerne blevet gennemgået og fundet i overensstemmelse med kravene i fjerkræretsakten, særlig bilag II;

de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA-Veterinærudvalget, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

1. De planer, som de i bilaget omhandlede EFTA-stater forelægger med henblik på godkendelse af virksomheder, godkendes hermed efter artikel 3, stk. 2, i den i kapitel I, punkt 4, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde omhandlede retsakt om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugesæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (Rådets direktiv 90/539/EØF).

2. De i bilaget omhandlede EFTA-stater sætter senest den 1. december 1994 de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at gennemføre de planer, der omhandles i artikel 1.

3. De i bilaget omhandlede EFTA-stater meddeler EFTA-Tilsynsmyndigheden teksten til de nationale love og administrative bestemmelser, som vedtages for at efterkomme denne beslutning.

4. Denne beslutning træder i kraft den 1. december 1994.

5. Denne beslutning er rettet til de i bilag omhandlede EFTA-stater.

6. Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 1994.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Pekka SÄILÄ

Medlem af kollegiet

BILAG

EFTA-stater med godkendte nationale planer for godkendelse af fjerkrævirksomheder i henhold til fjerkræaktens artikel 3, stk. 2

Finland

Norge

Sverige
3.

Tjenesteydelser og områder, der potentielt er omfattet af kontrakttildelingen: Fortrinsretten for Flytoget AS (eksprestog til Oslos lufthavn) til at drive den indenlandske persontogsforbindelse mellem Oslo Lufthavn, Gardermoen, og Asker.
Meddelelse fra Kongeriget Norge i henhold til den retsakt, der henvises til under punkt 12 i bilag IV til EØS-aftalen, om betingelserne for tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter (1) (96/C 169/08)

Den kompetente myndighed, jf. artikel 10 i direktiv 94/22/EF, for så vidt angår tildeling, udnyttelse af og tilsyn med produktionslicenser til den norske kontinentalsokkel samt lovgivning herom er:

Industri- og Energiministeriet

P.O. Box 8148 Dep

0033 Oslo

Norge.

Den kompetente myndighed hvad angår tilsyn med sikkerhed og arbejdsmiljø samt lovgivning herom er:

Kommunal- og Arbejdsministeriet

P.O. Box 8112 Dep

0032 Oslo

Norge.

(1) Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/22/EF af 30. maj 1994 (EFT nr. L 164 af 30. 6. 1994, s. 3).
2)

har det nogen betydning for besvarelsen af spørgsmål 1), at der gælder et krav om erhvervsmæssig beskæftigelse for at bevare retten til ydelser, når det yngste barn bliver ét år, jf. § 15-6 i lov om social sikring?
2.

Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, hvilke faktorer er da relevante for vurderingen af, om salgsvirksomhed skal anses for at være »formidling« som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv 86/653?
3.

Hvis ovennævnte direktiver i princippet finder anvendelse på den foreliggende sag, spørges: Er det foreneligt med etableringsfriheden, jf. artikel 31 ff. i EØS-aftalen, og skal det desuden betragtes som forholdsmæssigt, hvis erhvervsmæssig handel med lægemidler af den pågældende type, der udføres fra en fysisk eller juridisk persons opholdsstat inden for EØS eller mellem en EØS-stat og et tredjeland, uden at disse lægemidler berører opholdsstatens område, er omfattet af et lovbestemt krav om godkendelse, hvis tilsidesættelse kan straffes som en strafbar handling med frihedsberøvelse i op til seks måneder?
1.

Skal punkt 9 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked fortolkes således, at det omfatter situationer, hvor en erhvervsdrivende angiver eller på anden måde giver indtryk af, at et produkt kan sælges lovligt, og der foreligger en retsforskrift som f.eks. loven om de olympiske og paralympiske lege i London af 2006 (London Olympic Games and Paralympic Games Act 2006), hvori det er fastsat, at produktet ikke kan sælges lovligt, og denne forskrift håndhæves i henhold til national lovgivning? a. Har det betydning for denne vurdering, at forbuddet gælder i den EØS-stat, hvor produktet skal anvendes, men ikke i den stat, hvor det bliver solgt? b. Har det betydning for denne vurdering, hvis det efter salget fastslås, at forbuddet var i strid med EØS-retten?
1.

Følger det af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (den generelle forordning om databeskyttelse) eller af andre bestemmelse i EØS-retten, at en almindelig kontradiktorisk procedure for behandling af en klage kan gennemføres inden for rammerne af den generelle forordning om databeskyttelse, uden at klagerens navn og adresse oplyses i forbindelse med klagesagen? I bekræftende fald: Er det i så tilfælde nødvendigt, at det i det mindste fastslås, at der umiddelbart foreligger en legitim begrundelse for anonymiseringen, eller kræves der ingen begrundelse herfor?
—

Den 23. marts 2011 indgav Konkurrenten en kombineret klage over statsstøtte og uretmæssige offentlige indkøb mod Norge, der medførte, at EFTA-Tilsynsmyndigheden indledte to særskilte undersøgelser: én vedrørende offentlige indkøb (sag nr. 69548 og 69656) og en vedrørende statsstøtte (sag nr. 69694 og 73321).
1.

Det fastslås, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er nævnt i punkt 30, 31bb, 31eb, 31i og 31d i bilag IX til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, og i henhold til aftalens artikel 7, idet Island ikke inden for den fastsatte frist har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre nævnte retsakt, og/eller ikke har underrettet EFTA-Tilsynsyndigheden herom.
3.

Hvilke retlige momenter skal der lægges særlig vægt på ved bedømmelsen af, om et samarbejde, der har form af to konkurrerende virksomheder, der afgiver et fælles bud inden for rammerne af et joint venture, og hvor de to virksomheder skal være underleverandører til dette joint venture, skal anses for at udgøre en overtrædelse med konkurrencebegrænsende formål?
1.

Det fastslås, at Liechtenstein ved ikke inden den fastsatte frist at have truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre artikel 15 og 16 i den retsakt, der er omhandlet i punkt 15zn i kapitel XIII i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/53/EU af 7. juli 2010 om kvalitets- og sikkerhedsstandarder for menneskelige organer til transplantation, som ændret), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i nævnte retsakt og artikel 7 i EØS-aftalen.
—

Tilsynsmyndigheden har gjort gældende, at Norge har tilsidesat sin forpligtelse til i) at udarbejde og gennemføre en hensigtsmæssig plan for affaldsmodtagelse og -håndtering for alle havne i Norge, således som det er foreskrevet i direktivets artikel 5, stk. 1, ii) at evaluere og godkende planerne for affaldsmodtagelse og -håndtering for alle havne i Norge, at overvåge gennemførelsen af dem og sikre, at de godkendes på ny mindst hvert tredje år, således som det er foreskrevet i direktivets artikel 5, stk. 3, og iii) at sikre tilgængeligheden af modtagefaciliteter i alle havne på norsk område, således som det er foreskrevet i direktivets artikel 4, stk. 1.
1.

Det fastslås, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er omhandlet i punkt 66he i bilag XIII til nævnte aftale (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 104/2013 af 4. februar 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 185/2010 for så vidt angår screening af passagerer og andre personer end passagerer ved hjælp af en kombination af spordetektionsudstyr — Explosive Trace Detection equipment - (ETD-udstyr) og håndholdt metaldetektorudstyr (HHMD-udstyr)) som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil.
1.

Det fastslås, at Island ved ikke inden for den fastsatte frist at have truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er omhandlet i punkt 56.1 i kapitel V i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/65/EU af 20. oktober 2010 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil (herefter »retsakten«), har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsaktens artikel 14 og aftalens artikel 7.
1.

Er det foreneligt med artikel 3, stk. 1, jf. artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 2001/23/EF, at den erhvervende virksomhed indplacerer de enkelte ansatte, som omfattes af virksomhedsoverdragelsen, i en løntabel, som er fastsat i en hos den erhvervende virksomhed gældende kollektiv overenskomst, med virkning fra et tidspunkt efter udløbet af den kollektive overenskomst hos den overdragende virksomhed, selv om dette fører til en lønnedgang for den enkelte ansatte?
—

EFTA-Tilsynsmyndigheden har gjort gældende, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsaktens artikel 16 og EØS-aftalens artikel 7 ved ikke inden for den fastsatte frist at vedtage de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre direktivet, eller ved ikke at underrette Tilsynsmyndigheden herom.
—

Sagsøgeren er en handels- og arbejdsgiverforening inden for Næringslivets Hovedorganisasjon, der repræsenterer 1 250 medlemsvirksomheder inden for it og telekommunikation, forskning og udvikling, rådgivning og uddannelse.
—

Sagsøger, Fédération internationale de football association (FIFA), har nedlagt påstand om annullation af EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 309/13/KOL af 16. juli 2013 truffet i henhold til artikel 14, stk. 2, i direktivet om audiovisuelle medietjenester (den anfægtede afgørelse), for så vidt som optagelsen på Norges liste over begivenheder, der er udarbejdet i henhold til artikel 14, stk. 1, af alle kampe, der spilles inden for rammerne af den afsluttende fase af FIFA World CupTM, navnlig andre kampe end finaler, semifinaler og kampe, der spilles af det norske hold (»non-prime«-kampe), godkendes heri.
—

at EFTA-Tilsynsmyndigheden har tilsidesat sin særlige forpligtelse i henhold til artikel 23 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen til at sikre, at EFTA-landene overholder bestemmelserne i EØS-aftalen om offentlige indkøb, og
—

Sagsøgeren gør gældende, at EFTA-Tilsynsmyndigheden: — har overtrådt artikel 2, stk. 1, og artikel 4, stk. 2, i reglerne om aktindsigt ved at nægte at give fuld indsigt i sagsakterne og — har overtrådt artikel 16 i aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, for så vidt som årsagerne til afslaget ikke anføres i den anfægtede beslutning.
4)

Er det et tilstrækkeligt grundlag for at anse den offentlige orden og den offentlige sikkerhed for at være truet i henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/38/EF, at en EØS-medlemsstat, der er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i sin egen lovgivning har gjort det strafbart sammen med en anden person at planlægge at begå en handling, der indgår i en kriminel organisations aktiviteter, eller anses en sådan lovgivning for at være af generel præventiv karakter i henhold til direktivets artikel 27, stk. 2? Dette spørgsmål er baseret på, at »organiseret kriminalitet« i national ret er en gruppe af tre eller flere personer, hvis hovedformål er for vindings skyld forsætligt at begå en kriminel handling direkte eller indirekte, eller når en betydelig del af aktiviteterne er forbundet med begåelsen af en sådan handling.
—

EFTA-Tilsynsmyndigheden gør især gældende, at den anfægtede lovgivning er unødvendig for at sikre, at finansmarkederne er velfungerende og effektive, samt at aktørerne på markedet har tillid til institutionernes uafhængighed og upartiskhed. Den anfører, at der er alternative, mindre restriktive foranstaltninger, som er tilstrækkeligt effektive.
3)

Hvis en ordning som den, der er beskrevet i det første spørgsmål, anses for at være i strid med artikel 11 eller artikel 16, stk. 1, i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, anmodes der om svar på spørgsmålet om, hvorvidt EFTA-Domstolen mener (i det omfang, den vurderer sådanne spørgsmål), at de betingelser, som sagsøger skal opfylde for at få ret til erstatning fra EFTA-staten på grund af krænkelse af aftalen, er opfyldt.
—

Det anføres i søgsmålet, at artikel 3 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser, sammenholdt med artikel 36 i EØS-aftalen, kun giver mulighed for at indføre de minimumskrav, der er anført i direktivets artikel 3, stk. 1, litra a)-g).
1)

Det fastslås, at Republikken Island ved inden for den foreskrevne frist ikke at have vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for national gennemførelse af den retsakt, der er nævnt i punkt 66s i kapitel VI i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Kommissionens forordning (EF) nr. 593/2007 af 31. maj 2007 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs gebyrer og afgifter), som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 7 og
1)

Det fastslås, at Republikken Island ved inden for den foreskrevne frist ikke at have vedtaget eller underrettet Tilsynsmyndigheden om de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er nævnt i punkt 1a i kapitel XXIV i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/26/EF af 21. april 2004 om ændring af direktiv 97/68/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner), som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i denne retsakt og EØS-aftalens artikel 7.
1)

Er det foreneligt med direktivet om ansvarsforsikring for motorkøretøjer at undtage erstatning for ikke-økonomiske tab (»svie og smerte«) fra den obligatoriske forsikringsordning under national lovgivning?