DA Den Europæiske Unions Tidende C 294/56

Sag anlagt den 2. oktober 2006 — Microsoft mod Kommissionen

(Sag T-271/06)

(2006/C 294/115)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Microsoft Inc (Seattle, USA) (ved lawyers J-F. Bellis, G. Berrisch, I.S. Forrester, QC, og solicitor D.W. Hull)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Kommissionens beslutning C(2006) 3143 endelig udg. af 12. juli 2006 om fastsættelse af det endelige beløb for den daglige tvangsbøde, der blev pålagt Microsoft Corporation ved beslutning C(2005) 4420 endelig udg., og om ændring af denne beslutning for så vidt angår bødens størrelse.

— Subsidiært: den pålagte tvangsbøde ophæves eller nedsættes.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved en beslutning af 10. november 2005 (herefter »beslutningen vedrørende artikel 24, stk. 1«), der blev vedtaget i henhold til artikel 24, stk. 1, i forordning nr. 1/2003, fastsatte Kommissionen en daglig tvangsbøde for det tilfælde, at appellanten ikke opfyldte sin forpligtelse til at udlevere oplysninger vedrørende interoperabilitet i overensstemmelse med beslutning C(2004) endelig udg. af 24. marts 2004 (herefter »beslutningen fra 2004«). Ved den anfægtede beslutning C(2006) 3143 af 12. juli 2006 er det endelige beløb for tvangsbøden for perioden 16. december 2005 til og med 20. juni 2006 blevet fastsat til 280,5 mio. EUR.

Sagsøgeren påstår under søgsmålet den anfægtede beslutning annulleret af nedennævnte grunde.

For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat sin forpligtelse til at give klar oplysning og præcise instruktioner hvad angår de krav, som den stillede med henblik på opfyldelse af beslutningen fra 2004. Efter sagsøgerens opfattelse var sådanne oplysninger og instrukser nødvendige, således at selskabet kunne vælge det middel, der kunne forventes at opfylde forpligtelsen til at udlevere oplysninger vedrørende interoperabilitet. I den forbindelse har sagsøgeren yderligere gjort gældende, at Kommissionen undlod at optage de relevante instrukser i beslutningen fra 2004 såvel som i beslutningen vedrørende artikel 24, stk. 1, selv, hvilket hverken skete før vedtagelsen af sidstnævnte beslutning, eller før der var gået flere måneder efter vedtagelsen af beslutningen.

For det andet har appellanten anført, at Kommissionen ikke har ført det fornødne bevis for, at sagsøgeren ikke har opfyldt sin forpligtelse til at udlevere oplysninger vedrørende interoperabilitet som krævet i beslutningen fra 2004. Det gøres nærmere gældende, at Kommissionen undlod at fremlægge en klar og overbevisende begrundelse, med støtte i tilstrækkelig præcise og sammenhængende beviser, for 1) at den tekniske dokumentation, som sagsøgeren stillede til rådighed den 15. december 2005, ikke opfyldte kravene i beslutningen fra 2004, og for 2) at ingen af de efterfølgende foranstaltninger, som sagsøgeren traf fra den 16. december 2005 til juni 2006, var tilstrækkelige til at sikre opfyldelse. Efter sagsøgerens opfattelse har Kommissionen især dermed undladt at foretage en objektiv bedømmelse af det bevismateriale, der forelå for den, og har anvendt en forkert standard ved bedømmelsen af den tekniske dokumentation.

Sagsøgeren har som en tredje annullationsgrund henvist til den omstændighed, at Kommissionen nægtede selskabet en ret til at blive hørt, før den vedtog den anfægtede beslutning, idet den relevante periode, som tvangsbøden blev pålagt for, er 16. december 2005 til og med 20. juni 2006, mens meddelelsen af klagepunkter blev afgivet den 21. december 2005 og ikke dækker en eneste dag inden for den relevante periode.

For det fjerde gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat selskabets ret til kontradiktion ved at nægte det fuld indsigt i sagens akter, herunder adgang til korrespondance mellem på den ene side Kommissionen og på den anden side dennes eksperter.

Endelig finder sagsøgeren, at tvangsbødens størrelse er urimelig og uforholdsmæssig, idet Kommissionen ikke tog hensyn til den komplicerede karakter af opfyldelsesforpligtelsen, samtidig med at den fuldstændig så bort fra sagsøgerens grundlæggende loyale bestræbelser på at opfylde Kommissionens tidligere beslutninger.