C 264/24 DA 1.11.2003 Den Europæiske Unions Tidende
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
I henhold til artikel 18 i direktiv 96/67/EF kan medlemsstaterne
træffe de nødvendige foranstaltninger for at beskytte arbejdsta-
gernes rettigheder. Disse foranstaltninger skal dog træffes medforbehold af anvendelsen af direktivets bestemmelser og underhensyn til de øvrige bestemmelser i fællesskabsretten. Selv om
direktiv 2001/23/EF om tilnærmelse af medlemsstaternes
lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder iforbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter elleraf dele af virksomheder eller bedrifter (
2) ikke finder anvendelse,
når det kun er en bestemt markedsandel, der »overdrages« til
en anden virksomhed som følge af liberaliseringen, gør § 8,stk. 2, i den tyske bekendtgørelse om ground-handling i
lufthavne (Verordnung über Bodenabfertigungsdienste auf
Flugplätzen, herefter »BADV«) det muligt for lufthavnensstyrende organ at pålægge nytilkomne at overtage lufthavnenspersonale som en generel forpligtelse som led i de standardbe-
tingelser, der gælder for udbuds- og udvælgelsesprocedurerne,
uafhængigt af, om der er sket en overførsel i direktiv 2001/23/EF’s forstand. BADV’s § 8, stk. 2, har herved utvivlsomt tilfølge, at nye virksomheder afholdes fra at søge adgang
til markedet og at deres konkurrencedygtighed begrænses,
hvorved fordelene ved liberaliseringen i form af prissænkningog kvalitetsforbedring mindskes.
Endvidere giver BADV’s § 9, stk. 3, lufthavnens styrende organ
mulighed for at forlange en højere betaling for adgang til
lufthavnsanlæggene, såfremt leverandører af tjenesteydelser ogbrugere, som ønsker at udføre egen-handling, ved deresindtræden på markedet ikke har overtaget personale fra
lufthavnen. Denne bestemmelse er i strid med reglerne i
artikel 16, stk. 3, i direktiv 96/67/EF, som bestemmer, at skalder betales for adgang til lufthavnsanlæggene, fastsættes dennebetaling på grundlag af relevante, objektive, gennemsigtige og
ikke-diskriminerende kriterier. Den omstændighed, at der ikke
er overtaget personale, er ikke et kriterium, som kan ansesfor at opfylde disse krav. Bestemmelsen giver tværtimodlufthavnen adgang til at forlange, at leverandører af tjeneste-
ydelser og brugere, som ønsker at udføre egen-handling, skal
betale mere for adgang til lufthavnsanlæggene, når de ikkehar overtaget lufthavnens personale. Lufthavnen har såledesmulighed for at udøve forskelsbehandling i relation til sine
direkte konkurrenter.
(1) EFT L 272, s. 36.
(2) EFT L 82, s. 16.
Sag anlagt den 15. september 2003 af Den Hellenske
Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
skaber
(Sag C-387/03)
(2003/C 264/41)
Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. sep-
tember 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæi-ske Fællesskaber af Den Hellenske Republik ved Ioannis
Chalkias og Eleni Svolopoulou, juridiske konsulenter ved
Statens Råd, og med valgt adresse i Luxembourg på Græken-
lands Ambassade, 27, rue Marie-Adelaïde.
Den Hellenske Republik har nedlagt følgende påstand:
— Annullation eller ændring af Kommissionens beslutning
K(2003)2587 om at udelukke visse udgifter, som med-lemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings-og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektio-
nen, fra EF-finansiering, for så vidt angår finansielle
korrektioner til skade for Den Hellenske Republik isektoren for vin, dyrepræmier og olivenolie i regnskabs-året 1999-2000.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
1. Tilsidesættelse af retlige bestemmelser og generelle rets-
principper.
2. Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet — fejlskøn.
3. Faktisk vildfarelse og mangelfuld begrundelse i den
anfægtede beslutning.
4. Fejlagtig fortolkning og anvendelse af artikel 5, stk. 2,
litra c), i forordning nr. 729/70.
Sag anlagt den 16. september 2003 af Kommissionen for
De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
(Sag C-392/03)
(2003/C 264/42)
Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. sep-
tember 2003 anlagt sag mod Den Italienske Republik afKommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved ArnaudBordes og Luca Visaggio, som befuldmægtigede.
1.11.2003 DA C 264/25 Den Europæiske Unions Tidende
Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
— Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i Rådetsdirektiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 om mindstekrav til
beskyttelse af æglæggende høner (
1), idet den ikke har
gennemført de love og administrative forpligtelser, der ernødvendige for at gennemføre direktivet, eller i hvert faldikke har underrettet Kommissionen herom.
— Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
ninger.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 1. januar
2002.
(1) EFT L 203 af 3.8.1999, s. 53.
Sag anlagt den 18. september 2003 (fax: 11.9.2003) af
Republikken Østrig mod Kommissionen for De Europæi-
ske Fællesskaber
(Sag C-393/03)
(2003/C 264/43)
Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. sep-
tember 2003 (fax: 11.9.2003) anlagt sag mod Kommissionen
for De Europæiske Fællesskaber af Republikken Østrig ved Dr.
Harald Dossi, Verfassungsdienst des Bundeskanzleramtes derRepublik Österreich, som befuldmægtiget, og med valgtadresse i Luxembourg.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
— Kommissionens negative stillingtagen af 1. juli 2003 i
form af et endeligt afslag på Republikken Østrigs opfor-
dring til at handle, tilstillet Kommissionen i henhold tilartikel 232, stk. 2, EF, annulleres.
— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Subsidiært:
— Kommissionens beslutning af 1. juli 2003 om ikke at
anvende artikel 11, stk. 2, litra c), i protokol nr. 9 tiltiltrædelsesakten af 1994 (
1) og fordele samtlige økopoint
for 2003, annulleres.— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
(Den principale påstand)
Tilsidesættelse af EF-traktaten og af protokol nr. 9 til tiltrædel-
sesakten af 1994 på grund af det endelige afslag på en
opfordring i henhold til artikel 232, stk. 2, EF, idet Kommissio-nen fra det samlede antal deklarerede transittransporter i 2002(1 718 622) med urette har forsøgt at fradrage transporter, der
er deklareret som transittransporter, for hvilke der ikke
foreligger oplysninger om udrejse (69 433), transporter, der erdeklareret som transittransporter, men for hvilke ind- ogudrejse er sket ved samme grænsepost (52 642), samt trans-
porter på »rullende landevej« (7 812).
I økopointsystemet i protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af
1994 er princippet om deklaration lagt til grund. Såfremt
en fører klart deklarerer transporter som transittransporter,
omfattes de i overensstemmelse med reglerne af økopointstati-stikken og skal tages i betragtning ved vurderingen af, hvorvidt108 %-grænsen er overskredet. Er grænsen overskredet følger
det af artikel 11, stk. 2, litra c), i protokol nr. 9, at
Kommissionen er forpligtet til at vedtage passende foranstalt-ninger i overensstemmelse med nr. 3 i protokollens bilag 5,dvs. reducere antallet af økopoint for det følgende år i henhold
til en af de i bilagene fastsatte beregningsmetoder. På grundlag
af deklarationsprincippet kan det hverken retligt eller faktiskpålægges Republikken Østrig i hvert enkelt tilfælde at bevise,at transporter, der klart deklareres som transittransporter,
faktisk gennemføres i overensstemmelse med deklarationerne.
Republikken Østrig er derfor kun forpligtet til at fratrække detransporter, der er deklareret som transittransporter, i tilfældehvor det trods en klar deklaration er utvivlsomt, at det ikke
kan have været transittransporter. Det er derfor ubestridt, at
108 %-grænsen blev overskredet i 2002. Kommissionen harsåledes ikke ved sin beslutning af 1. juli 2003 opfyldt sineforpligtelser i henhold til protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af
1994, herunder navnlig artikel 11, stk. 2, litra c), sammenholdt
med artikel 16 og nr. 3 i bilag 5 til protokol nr. 9, og dermeder der i medfør af artikel 230, stk. 2, EF, grundlag forannullation, idet der foreligger en tilsidesættelse af EF-traktaten
og protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af 1994.
(Den subsidiære påstand)
Tilsidesættelse af EF-traktaten samt protokol nr. 9 til tiltrædel-
sesakten af 1994: Sagsøgeren henviser til begrundelserneanført i forbindelse med den principale påstand.
(1) Protokol nr. 9 om vejtransport, jernbanetransport og kombineret
transport i Østrig.