B1154000 - BFM  
  
  
UDSKRIFT  
AF  
ØSTRE LANDSRETS RETSBOG  
____________  
  
  
  
Den 14. november 2014 satte Østre Landsret retten i retsbygningen, Bredgade 59, 
København.  
  
Som dommere fungerede landsdommerne M. Stassen, Sanne Kolmos og Henrik 
Westermann Jørgensen (kst.), førstnævnte som rettens formand.  
  
Som protokolfører fungerede kontorfuldmægtig Bente Fredslund Mackeprang.  
  
Der foretoges   
  
10. afd. kære nr. B -1154 -14:                
A  
(advokat Thomas V. Bonnor) mod  
B  
(advokat Morten Achilles Bruus)  
  
Ingen var mødt eller indkaldt.  
  
Der fremlagdes kæreskrift af 10. april 2014, hvorved A har kæ ret Lyngby Fogedrets 
kendelse af 17. marts 2014 (FS 250 -5836/2011) om, at en dom afsagt af boligretten i 
Genève den 2. november 2005 ikke gøres eksigibel her i landet, fogedrettens 
fremsendelsesbrev af 14. april 2014, indkæredes udtalelse af 22. april 2014  med bilag, 
indkæredes brev af 29. august 2014, kærendes brev af 2. september 2014 og udskrift af 
retsbogen indeholdende den kærede afgørelse.  
  
- 2 -  
  
Fogedretten har ved sagens fremsendelse henholdt sig til den trufne afgørelse.  
  
De modtagne bilag var til st ede.  
  
Sagen vedrører inddrivelse i Danmark af et borgerligt krav ifølge en schweizisk dom afsagt 
den 2. november 2005. Den kærede fogedretsafgørelse blev truffet den 17. marts 2014 og 
ifølge fogedrettens fremsendelsesbrev til landsretten sendt til parterne samme  dag. Parterne 
har i overensstemmelse hermed oplyst at have modtaget afgørelsen 1 -2 dage senere.  
  
Kæreskriftet blev indgivet til Retten i Lyngby den 11. april 2014.  
  
Vedrørende spørgsmålet om rettidig kære har B  
gjort gældende, at kærefristen er to uger, mens A har gjort gældende, at kærefristen 
”normalt er fire uger”. Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt den omhandlede schweiziske 
dom skal gøres eksigibel i Danmark , har parterne i det væsentlige gentaget deres 
anbringender for fogedretten.  
  
Efter votering afsagdes  
  
k e n d e l s e :  
  
Af § 1, stk. 1, i lov nr. 1563 af 20. december 2006, som ændret ved lov nr. 518 af 28. maj 
2013, om Bruxelles I -forordningen m.v . fremgår, at Luganokonventionen gælder her i 
landet. I lovens kapitel 2 a om anerkendelse og fuldbyrdelse efter Lugano -konventionen er 
det i § 8 b bestemt, at fogedrettens afgørelse om eksigibilitet - med de ændringer, der 
følger af denne lov - kan kæres til landsretten efter reglerne i retsplejelovens kapitel 37. I § 
1 i bekendtgørelse nr. 523 af 28. maj 2013 om anerkendelse og fuldbyrdelse efter 
Konvention af 30. oktober 2007 om retternes kompetence og om anerkendelse og 
fuldbyrdelse af retsafgørelser på  det civil - og handelsretlige område (Lugano -
konventionen) er bestemt, at førnævnte finder anvendelse i forhold til blandt andet 
Schweiz.  
  
Da den schweiziske dom er afsagt før ikrafttrædelsen af Luganokonventionen af 2007, skal 
inddrivelse af kravet iføl ge overgangsbestemmelsen i konventionens artikel 66, stk. 2, jf. 
artikel 63, ske i medfør af Luganokonventionen af 1988, som ved bekendtgørelse nr. 70 af  
- 3 -  
  
12. februar 1996 blev sat i kraft mellem Danmark og Schweiz den 1. marts 1996.  
Efter artikel 40, stk . 1, i Luganokonventionen af 1988 kan en rettighedshaver i henhold til 
en udenlandsk retsafgørelse indbringe en fogedretsafgørelse om afslag på begæring om 
eksigibilitet for landsretten. Konventionen fastsætter ingen frist herfor.  
  
Til brug for besvarelsen af spørgsmålet om, hvorvidt der i dansk ret ikke gælder en frist for 
fordringshaverens kære i denne situation eller blot ikke er fastsat en særlig klagefrist, er 
navnlig følgende forarbejder og retspraksis af betydning:  
  
EF-domskonventionen blev inkorporeret i dansk ret ved lov nr. 325 af 4. juni 1986 om EF -
domskonventionen m.v. Af inkorporeringslovens § 9 fremgår, at kærefristen som 
udgangspunkt er én måned gældende for både fordringshaver og skyldner. I de specielle 
bemær kninger til denne bestemmelse er i lovforslaget anført blandt andet følgende, jf. LFF 
19851986.1.119:  
  
”Bestemmelsen er udformet på grundlag af § 7 i retsplejerådets lovudkast, jfr. 
betænkningen, side 89 og 99 -101. Retsplejerådet har imidlertid under hen visning 
til konventionens artikel 40 foreslået, at der ikke skal gælde nogen frist for 
kæremål, der rejses af rekvirenten.  
   
Bl.a. på baggrund af høringssvar fra østre og vestre landsret samt Den Danske 
Dommerforening har justitsministeriet overvejet, om  domskonventionens artikel 
40 er til hinder for, at der fastsættes en frist for rekvirentens kære svarende til 
fristen for skyldnerens kære. Justitsministeriet finder det særdeles tvivlsomt, om 
konventionen hjemler en rekvirent adgang til at kære et afslag  på en begæring 
om fuldbyrdelse måske flere år efter fogedrettens afgørelse. Domstolen ses ikke 
at have taget stilling til spørgsmålet. På denne baggrund og da prioritetsreglen i 
retsplejelovens § 526, stk. 1, indrettelsesbetragtninger for så vidt angår 
skyldneren samt almindelige rimelighedsbetragtninger med styrke taler derfor, 
har justitsministeriet udformet bestemmelsen således, at der for såvel skyldneren 
som rekvirenten gælder en kærefrist på 1 måned, der forlænges til 2 måneder, 
når den pågældende ha r bopæl i et andet land.”  
  
Artikel 40, stk. 1, i EF -domskonventionen er på de for denne sag relevante punkter identisk 
med artikel 40, stk. 1, i Luganokonventionen af 1988. Om EF -domskonventionens artikel 
40, stk. 1, har EF -Domstolen i dom af 16. februar  2006 i sag C -3/05 (Verdoliva) i præmis 
32  udtalt blandt andet:  
  
”… Derimod fremgår det … af ordlyden af konventionens artikel 40, stk. 1, … 
at sagsøgerens ret til at anfægte en afgørelse, der ikke tillader fuldbyrdelse, 
ikke er undergivet nogen forælde lsesfrist.”  
- 4 -  
  
  
EF-domskonventionen er senere afløst af Bruxelles I -forordningen (Rfo 44/2001), hvis 
kæreregler, for så vidt angår det for denne sag relevante, svarer til reglerne i EF -
domskonventionen. Ved inkorporeringen af forordningen i dansk ret ved lo v nr. 1563 af 
20. december 2006 om Bruxelles I -forordningen m.v. blev der ikke i inkorporeringsloven 
indsat en generel kærefrist. Af pkt. 5.3. i de almindelige bemærkninger til loven fremgår 
blandt andet følgende, jf. LFF 2006 -2007.1.46:  
  
”Mens forordnin gens artikel 43, stk. 5, fastsætter kærefristen for den forpligtede 
i tilfælde af en afgørelse om, at en retsafgørelse erklæres for eksigibel, 
indeholder forordningen ingen kærefrist, hvis det fastslås, at retsafgørelsen ikke 
kan erklæres for eksigibel.  
  
Henset navnlig til, at forordningen i øvrigt indeholder forholdsvis detaljerede 
regler om fremgangsmåden ved behandlingen af en anmodning om, at en 
retsafgørelse erklæres eksigibel, herunder om appel af afgørelsen herom, må det 
efter Justitsministeriets op fattelse anses for bedst stemmende med ordningen 
efter forordningen, at der – i modsætning til, hvad der gælder efter EF -
domskonventionsloven – ikke i dansk ret fastsættes en kærefrist for 
fordringshaveren i denne situation. Det bemærkes, at den praktiske betydning af 
en kærefrist for fordringshaveren i denne situation i almindelighed ville være 
forholdsvis begrænset, da en fordringshaver efter kærefristens udløb næppe 
uden videre vil være afskåret fra at indgive en fornyet anmodning om, at den 
udenlandske retsafgørelse erklæres for eksigibel. …”  
  
  
De specielle bemærkninger til § 3 er i overensstemmelse hermed.   
  
På denne baggrund finder landsretten efter en samlet vurdering, at der for rettighedshavere 
ikke gælder en kærefrist for afgørelser, hvorved e n fogedret efter Luganokonventionen af 
1988 ikke har erklæret en udenlandsk retsafgørelse for eksigibel. Der er således ikke 
grundlag for at afvise kæresagen som for sent indbragt for landsretten.  
  
Som sagen er oplyst også for landsretten, er forkyndelse n sket forskriftsmæssigt. B har 
imidlertid ikke været bekendt med den i Schweiz anlagte retssag, herunder med 
stævningen, inden afsigelsen af udeblivelsesdommen af 2. november 2005, og det kan 
herefter ikke antages, at han har kunnet va retage sine interesser under sagen. Det tiltrædes 
derfor, at dommen af 2. november 2005 ikke er eksigibel i Danmark.  
  
Landsretten stadfæster med disse bemærkninger fogedrettens kendelse.  
- 5 -  
  
  
T h i  b e s t e m m e s :  
  
Fogedrettens kendelse stadfæstes.  
  
A skal i kæremålsomkostninger for landsretten inden 14 dage betale 5.000 kr. til B.  
  
Retten hævet.  
  
  
(Sign.)  
___  ___  ___  
Udskriftens rigtighed bekræftes. Østre Landsret, den